הוועדה לקידום מעמד האישה ולשוויון מגדרי, כנסת 20, פרוטוקול מספר 71, 2016-03-20 10:00

עאידה תומא סלימאן: נכון.

<ביאן קבלאן: אני מברך על ביקורך כאן אצלנו בבית ג'אן, זה הביקור השני תוך יומיים.

<ביאן קבלאן: השתתפת ביום שישי באירוע שהתקיים במתנ"ס, נכון?

<היבה סלאלחה: לא.

<ביאן קבלאן: נכון, של עמותת נסיג'.

<ביאן קבלאן: היא היום נמצאת אצלנו כאן בביקור רשמי.

<ביאן קבלאן: להגיע לכאן פעמיים בשבוע, חבר כנסת, לא שמעתי על כך, מה עוד שבתקופה של יום האישה ויש לה הרבה פעילות על הראש, היא צריכה להופיע בהרבה אירועים ובהרבה מקומות, אז אנחנו מודים לך על זה שפינית זמן בשבילנו.

<ביאן קבלאן: בשמי ובשם המועצה המקומית ועמותת נסיג', היבה, שהיא יועצת ראש המועצה למעמד האישה, מזכיר המועצה, שהיא גם מנהלת כוח אדם, פדוה, יש לנו מזכיר שהיא גבר.

<ביאן קבלאן: היא אישה, אבל היא גבר.

עאידה תומא סלימאן: זה אמור להיות מחמאה?

<ביאן קבלאן: זה מחמאה.

<ביאן קבלאן: היא מזכיר הרבה שנים.

<ביאן קבלאן: אצלנו במגזר בכלל אין הרבה בתפקידים האלה, יש לנו גם מנהלת בנק, רימון, שהיא הרל"שית שלי.

<ביאן קבלאן: תיכף נכיר לך את כולם.

<ביאן קבלאן: מבחינתנו כמועצה מקומית אנחנו נותנים העדפה לנשים משתי סיבות.

<ביאן קבלאן: סיבה אחת, לתת להם הזדמנות להיות קרובים לבית.

<ביאן קבלאן: אני לא נגד יציאה מחוץ לכפר, אני בעד, אבל לתת לאישה, כי גם הבעל עובד, גם האישה, יש ילדים, אם חלילה קורה משהו אז היא זמינה, היא צריכה להיות הכי קרוב שאפשר להיות, אבל הלוואי שהיינו יכולים לתת פתרונות לכולם.

<ביאן קבלאן: במועצה המקומית מועסקים רוב מוחלט נשים, הגברים נמצאים בתפקידים שרק הכרחיים.

<ביאן קבלאן: את רואה כאן חברי מועצה, אף אישה אין מהן.

<קריאה: עדיין לא הגענו לזה, תהיה בעתיד.

עאידה תומא סלימאן: הנה אומרים לך, עדיין.

עאידה תומא סלימאן: תיזהרו.

<ביאן קבלאן: אצלנו בחברה הדרוזית יש שוויון לאישה, יש העדפות, אבל יש הגבלות, בכל זאת יש הגבלות.

<ביאן קבלאן: חלק אנחנו כמועצה עזרנו בשביל לקדם.

<ביאן קבלאן: דיברנו בצחוק אם לאישה יש רישיון נהיגה, כי יש הרבה בנות שרוצות להיות דתיות ומונע מהן רישיון הנהיגה.

<ביאן קבלאן: השייח'ים הדתיים, שאחראים, מתנים את זה, מי שרוצה להיות דתייה צריכה לוותר על רישיון הנהיגה.

<ביאן קבלאן: אני מנסה לשכנע אותם שזה - - -

<קריאה: יש לנו דוגמה פה.

<ביאן קבלאן: כן.

<ביאן קבלאן: שזה לא צריך להפריע.

<ביאן קבלאן: חלק מבין ויש שניים שהם לא מוותרים והם משפיעים על הכלל.

<ביאן קבלאן: באופן כללי בקרב הדתיים בכלל יש הסכמה, אין מניעה.

<ביאן קבלאן: אני מכיר את זה מהשיח שאני מקיים איתם, אבל מי שמחליט, זו הבעיה, הוא צריך להשתכנע ולהבין שצריך לפתור את הסוגיה הזאת.

<ביאן קבלאן: היא מעיקה על הרבה בנות שרוצות להיות דתיות וזו זכות.

עאידה תומא סלימאן: עצם המניעה, רק אם היא רוצה לשלב, להיות דתייה וגם לנהוג?

עאידה תומא סלימאן: כלומר אישה שיש לה רישיון נהיגה והיא לא ביקשה להיות דתייה זה בסדר?

<ביאן קבלאן: אין בעיה, כן.

<אסד אדוחייה: לדתייה אסור לנהוג.

<ביאן קבלאן: יש הסכמה בשתיקה.

<ביאן קבלאן: הם לא כל כך מרוצים ואוהבים, אבל כבר התחילו להבין שאין ברירה.

<ביאן קבלאן: הבעל לא נמצא, האישה צריכה לנסוע לעבודה, צריכה לקחת את הבן שלה לקופת חולים, צריכה לעשות קניות, צריכה לעשות סידורים, כל הדברים האלה.

<ביאן קבלאן: להגיד לך שאנחנו סופר נותנים את הכול לאישה?

<ביאן קבלאן: אנחנו מועצה בהבראה, אנחנו נותנים, אבל לא נותנים את מה שצריך, אני מודה, צריך לתת יותר, אבל בשנים האחרונות, במיוחד כשהיבה נכנסה לתפקיד, תיכף היא תספר, התחלנו לעשות יותר ממה שהיה בעבר.

<ביאן קבלאן: הכוונה היא שבשנים הקרובות, השנה אנחנו נסיים את ההבראה ואז נעלה על המסלול הנכון, נתאזן, ואז אפשר לייעד יותר תקציבים.

<ביאן קבלאן: כל דבר עולה כסף, אם אין כסף אין מה לעשות, יכולים לעשות מפגש, לשתות כוס מים, אפילו לא קפה, לספר סיפורים ולהתראות.

<ביאן קבלאן: אבל לעשות משהו ממשי עולה כסף ולנשים מגיע.

<ביאן קבלאן: אמנם לגברים אין אירועים, אף אחד לא מתייחס, אנחנו מוזנחים - - -

<היבה סלאלחה: מה שאנחנו עושים מדובר גם לגברים.

<ביאן קבלאן: בסדר, אנחנו לא מקנאים.

<קריאה: הם מוזנחים 364 ימים בשנה.

עאידה תומא סלימאן: את לא צריכה להתגונן, יש להם מספיק אירועים באופן כללי.

<ביאן קבלאן: בשבוע האחרון, יום האישה הבינלאומי, עשינו שני אירועים ועוד כמה פעילויות באמצע.

<ביאן קבלאן: אלה דברים שלא היו קורים בעבר.

<ביאן קבלאן: אני מדבר על המועצה המקומית.

<ביאן קבלאן: נסיג' גם עושים יחד עם המועצה המקומית, אנחנו גם משתפים עמותות שיש להן עניין גם לעשות, אנחנו תמיד מעודדים, לא רק בקרב הנשים, גם בדברים אחרים.

<ביאן קבלאן: יש לנו עמותות פעילות מאוד, כמו נסיג', בית ג'אן - - - אופקים לעתיד, מה עוד?

עאידה תומא סלימאן: מרכז לתעסוקה.

<ביאן קבלאן: גם עושים דברים למען הנשים ולמען האוכלוסייה בכלל.

<ביאן קבלאן: אני אקריא לך את הגברים, מועין הוא סגן ראש המועצה, ענאד הוא ממלא מקום ראש המועצה, אסעד חבר מועצה - - -

<אסעד אדוחייה: חדש.

<קריאה: לא המפלגה.

עאידה תומא סלימאן: הפתיע אותי, חשבתי המפלגה חדשה, אמרתי, אמרתי וואו, יש לנו כבר חבר מועצה.

<ביאן קבלאן: סמי הוא מנהל מרכז לצעירים, לא רק זכרים, כולם, צעירים וצעירות.

<ביאן קבלאן: מהנא שיושב מולנו, מנהל מחלקת חינוך, וואפי הוא רכז ומקדם תעסוקה, אחמד נציג נסיג'.

עאידה תומא סלימאן: שם רון רומן הדובר של הוועדה לקידום מעמד האישה.

<ביאן קבלאן: אז אתם שמות לב איך נתתי העדפה, הקראנו קודם את הגברים ואחר כך את הנשים.

<ביאן קבלאן: אני מעביר את השרביט להיבא.

<ביאן קבלאן: עוד פעם ברוכים הבאים, אהלן וסהלן.

<ביאן קבלאן: אנחנו מדברים בעברית כי יש פרוטוקול, אז כל מי שרוצה לדבר ואין לה בעיה, שתדבר בעברית, יש הקלטה ויש פרוטוקול.

עאידה תומא סלימאן: אני רוצה קודם כל לברך על היוזמה להזמין אותנו לסיור הזה.

עאידה תומא סלימאן: בוועדה לקידום מעמד האישה ובכלל בוועדות בכנסת יש לנו הזדמנות גם לקיים את הדיונים ואנחנו מקיימים באופן שבועי בכנסת, על כל מיני נושאים שהם בטיפול בוועדה וגם לעשות סיורים בשטח, גם כדי להתקרב לציבור, לשמוע מה הבעיות, לנסות למצוא פתרונות ולהכיר, להכיר מה קיים ומה לא קיים.

עאידה תומא סלימאן: בשבילי זה פריבילגיה להיות פעמיים בשבוע בבית ג'אן, זה לא נטל, להיפך, בשמחה רבה ואני חושבת שאחד הנושאים שלקחתי על עצמי בעת שנכנסתי כיו"ר הוועדה לקידום מעמד האישה, דבר שהוא גם מבחינה היסטורית, פעם ראשונה שיש אישה ערבייה שהיא יושבת ראש ועדה סטטוטורית בכנסת ובכלל, ערבי לא היה מקודם, שגבר או אישה ערבייה, חבר כנסת או חברת כנסת ערבייה יכהנו כיושבי ראש באחת הוועדות, לקחתי על עצמי שאני קודם כל אפעל קצת בצורה אחרת ממה שעשו עד היום.

עאידה תומא סלימאן: אני מאוד רוצה להיות קשובה לציבור, אני מאוד רוצה לשמוע מה קורה ואיך אפשר לפתח תכניות.

עאידה תומא סלימאן: הדבר השני הוא דווקא להקשיב לאלה שהקול שלהם לא תמיד הגיע לכנסת.

עאידה תומא סלימאן: הסיור הראשון שקיימתי היה בנגב, אחד מהסיורים.

עאידה תומא סלימאן: בוועדה אנחנו דנים גם בקבוצות ואוכלוסיות שלא תמיד הגיעו הנושאים שאכפת להם מהם והאינטרסים שלהם לא הגיעו לשולחן הוועדה.

עאידה תומא סלימאן: חשוב לי שהם יגיעו.

עאידה תומא סלימאן: היום, נכון שזה סיור, אבל זה כמעט כמו ישיבה בוועדה, הכול מוקלט, זה ייכנס לפרוטוקולים של הכנסת וגם נוכל אחר כך ללמוד מה הנושאים העיקריים כדי שנוכל לקדם אותם.

עאידה תומא סלימאן: אני יודעת שהרבה פעמים הסיורים לוקחים צד של היכרות מה קיים, אבל אני מאוד הייתי רוצה לשמוע מה לא קיים ואתם רוצים את עזרתנו שיהיה.

עאידה תומא סלימאן: כלומר לשמוע גם על איך אפשר שאנחנו, אלה שיושבים בכנסת, יכולים לעזור לפתח ולכוון בתוך האוכלוסייה.

עאידה תומא סלימאן: אני רוצה להגיד שנכון, באופן כללי נשים רוצות לעבוד ליד הבית למרות שהם לפעמים משתמשים בזה ככלי ניגוח נגד הנשים הערביות, כאילו אומרים שהן לא מוצאות עבודה כי הן לא רוצות לעבוד מחוץ לכפר ומשתמשים בסקרים ששואלים את הנשים בצורה כזו.

עאידה תומא סלימאן: אני טוענת שאם תשאלו גם גברים ערבים וגם גברים יהודים, אם ישאלו אותם בסקר 'היית רוצה לעבוד ליד הבית או היית רוצה לעבוד במרחק שעתיים', הוא יגיד 'אני רוצה לעבוד ליד הבית', זה הכי טבעי.

עאידה תומא סלימאן: כלומר כשזה מגיע לנשים ערביות אומרים לנו שאחוז הנשים הערביות שיוצאות לעבוד הוא דל כי הן לא רוצות לעבוד מחוץ.

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שכולם, אם זה היה קיים, היינו רוצים לעבוד ליד הבית.

עאידה תומא סלימאן: ואני מאוד שמחה לראות שאתם נותנים מקומות עבודה לנשים כדי לעזור להשתלב.

עאידה תומא סלימאן: אני לא יודעת מה צורת התחבורה הציבורית בכפר - - -

<ביאן קבלאן: יש פנימית ויש חיצונית.

<וואפי חמוד: אין מספיק.

<קריאה: משמונה וחצי עד ארבע אין כלום.

עאידה תומא סלימאן: אין מספיק.

<וואפי חמוד: לאט לאט מתחילים.

עאידה תומא סלימאן: אני מכירה את ריאן ואלפנאר, אני יודעת מה סוג העבודה שהם עושים, אבל אשמח, אתם תחליטו, אני אורחת פה, למרות שזה פרוטוקול וישיבה - - - אשמח לשמוע מה המצב.

עאידה תומא סלימאן: אני יודעת שהרבה נשים, בכל מקום במועצות המקומיות אחוז הנשים שעובדות הוא הרבה יותר גבוה מהגברים, אבל השאלה בעמדות קבלת החלטות, כלומר ראשי מחלקות וזה והעובדות הבכירות בתוך המועצה, מה קיים.

עאידה תומא סלימאן: האם יש לכם משהו ספציפי להציע שאנחנו נעבוד עליו?

עאידה תומא סלימאן: אני רק רוצה לבשר בשורה אחת, שאני לא יכולה להתאפק, כל מקום בשבועיים האחרונים שאני מופיעה בו אני מדברת על זה, הצלחתי לאחרונה לקבל אישור על תכנית שבניתי, קיבלתי אישור ממשרד האוצר על 25 מיליון שקל לחמש השנים הבאות כדי להכניס את היועצות לקידום מעמד האישה המקומיות באוכלוסייה הערבית הכללית בתקן, תלוי באחוז הנשים בכל כפר, כלומר לפעמים זה חצי תקן, לפעמים זה תקן, תלוי במספר, כולל תקציב פעולה.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו מכירים את הבעייתיות הקיימת מבחינת תקצוב המועצות המקומיות, אני הבנתי שאתם בתכנית הבראה עכשיו, ראש המועצה הזכיר, זה יאפשר לתכנן פעילויות לנשים בלי לחשוב מאה אלף פעמים כי זה בא על חשבון כאילו משהו אחר.

עאידה תומא סלימאן: זה יעזור.

עאידה תומא סלימאן: הקול הקורא ייצא בקרוב, אני אודיע לכם כשזה ייצא ואז תוכלו להשתלב בתכנית הזו.

<ביאן קבלאן: ענית לי בלי לשאול.

עאידה תומא סלימאן: לפני שנכנסתי לכנסת הייתי מנכ"לית נשים נגד אלימות והיבה עברה אצלנו תכנית הכשרה והבטחתי, אני בדיוק העברתי את התכנית ליועצות ואז נבחרתי בפריימריז בתוך המפלגה והצטרכתי לקטוע באמצע ולא להמשיך את התכנית, אבל הבטחתי ליועצות שאת הבעיה של היועצות אני לוקחת איתי לכנסת והנה, עובדה.

<ביאן קבלאן: 25 מיליון זה ארצי, לחמש שנים?

עאידה תומא סלימאן: ארצי לחמש שנים, אבל רק לאוכלוסייה הערבית, כלומר לא כוללים את המועצות המקומיות היהודיות.

<ביאן קבלאן: גם עדיין לא הרבה.

עאידה תומא סלימאן: 5 מיליון בשנה נוכל לכסות 30 כפרים בשנתיים הראשונות ואת השאר בשנים שלאחריהן.

<פדוה דבור: אבל אני רוצה לציין שאנחנו מהרשויות המעטות שיש לנו יועצת לקידום מעמד האישה בתקן במשרה, חצי משרה, למרות שאמרו לנו אז להעסיק ברבע משרה, ויש לה תקציב.

<פדוה דבור: נכון, הוא מעט מאוד מאוד מאוד יחסית אבל מהמועצות שממש - - - אין הרבה רשויות כאלה.

עאידה תומא סלימאן: אני חייבת להגיד, ברשויות הערביות יש ארבע יועצות כאלה שהן עם תקן.

עאידה תומא סלימאן: אתם אחד מהם.

עאידה תומא סלימאן: אז אתם יכולים לגשת לעניין תקציב הפעולה.

<מהנא טאפש: אפשר לציין שיש לנו יועצת פעילה מאוד, שבשנתיים האחרונות היא הציפה אותנו.

עאידה תומא סלימאן: השאלה אם זה הצפה או זה נותן תוצאות ופירות טובים?

<מהנא טאפש: הצפה במובן החיובי.

<היבה סלאלחה: לפני שנמשיך הזאר תציג את עמותת נסיג', בבקשה.

<הזאר זידאן: (ערבית).

<הזאר זידאן: אני דיברתי על עמותת נסיג' בכללי, שהיא עמותה התנדבותית שהוקמה לפני כמה שנים והמטרה החשובה ביותר שלה היא חיזוק הקשרים החברתיים, דרך פעילויות חינוכיות ותרבותיות, כאשר הפוקוס הוא על קבוצות חלשות בחברה.

<הזאר זידאן: בנוסף לזה הנושא של האישה הוא מאוד חשוב לעמותה, לכן כל שנה אנחנו עושים בחודש האישה פעילויות לנשים בכפר.

<הזאר זידאן: השנה אנחנו התכבדנו להזמין אותך והופעת אצלנו הפעילות, זה היה מבורך מאוד.

<הזאר זידאן: אנחנו מאוד מודים לך שהגעת אז ושאת מגיעה היום, אנחנו כולנו תקווה, אנחנו יודעים שאת עושה את הכול כדי לחזק את מעמד האישה.

עאידה תומא סלימאן: תודה.

<היבה סלאלחה: נשאיר את תערוכת התמונות לסוף, לפני שנצא לסיור במפעל.

<היבה סלאלחה: אז אפשר להתחיל את הדיון.

<היבה סלאלחה: את רוצה לשאול משהו ספציפי?

עאידה תומא סלימאן: אני אשמח קודם לשמוע קצת על המצב באופן כללי.

עאידה תומא סלימאן: אם כבר אז בנושא תעסוקה אפשר להתחיל, אפשר אחר כך לנושא החינוך ולנושא הרווחה באופן כללי בכפר.

עאידה תומא סלימאן: אני יודעת שבדרך כלל מתייחסים לוועדה לקידום מעמד האישה כאילו מביאים בפניה רק את הנושאים שקשורים באופן ישיר לנשים, אני חושבת שאם לא משנים את המצב בכלל בכפר ואפילו שיש בעיות שנראות שלא קשורות ישר לעניין הנשים אני פה כדי לשמוע.

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שכדאי שנציף אותן, ענייני תחבורה, עניינים שקשורים לסביבה, כל נושא שאתם חושבים שאנחנו כחברי כנסת יכולים לעזור, אשמח גם לשמוע.

<ג'יהאן שיהאן: אני אחראית גיוס באלפנאר.

<ג'יהאן שיהאן: כל הכבוד שאני נמצאת פה, תודה על ההזמנה.

<ג'יהאן שיהאן: אנחנו נפגשנו במרכז ריאן.

<ג'יהאן שיהאן: מי שלא מכיר את אלפנאר, היא חברה שהוקמה על מנת לקדם ולבטח ולהעצים את כוח העבודה בתוך החברה הערבית ומה שמייחד אותה, שיש לנו צוות של קשרי מעסיקים שהם פונים למעסיקים על מנת לעודד אותם שתהיה העצמה ושיתוף פעולה עם כוח העבודה הערבי בין המעסיקים עצמם.

<ג'יהאן שיהאן: אני לא ארחיב לגבי ריאן ולגבי אלפנאר, אני רוצה להתמקד יותר במה שאין לנו.

<ג'יהאן שיהאן: החיים לא ורודים, במיוחד בבית ג'אן.

<ג'יהאן שיהאן: אני אדבר יותר על החסמים ועל האתגרים בפני כל אישה שאמורה לצאת לעבוד.

<ג'יהאן שיהאן: לשמחתי הרבה יש לנו אחוז נשים מאוד גבוה יחסית לחברה הערבית שהן אקדמאיות והן מסיימות י"ב בציונים לא מפתיעים, כי יש לנו צוות חינוכי טוב, אבל ציונים כל כך שיכולים להיות גאווה לחברה הדרוזית והערבית בכלל.

<ג'יהאן שיהאן: אני אתמקד יותר במה שאני חווה היום כיכול להיות אתגר גדול לאישה אפילו עם השכלה, או בלי השכלה, עם הכשרה או בלי הכשרה לצאת לעבודה.

<ג'יהאן שיהאן: אל"ף, אני אתחיל מהמשפחתונים.

<ג'יהאן שיהאן: היום יש לי אתגר גדול, כאישה שבעלה עובד בזרועות הביטחון והוא לא נמצא בבית, אין לי מי שיעזור לי לשחרר את הילדים ברגע שאני יוצאת ליום עבודה מוקדם חוץ מאמא.

<ג'יהאן שיהאן: לפחות הייתי מצפה לאישור של משרד הכלכלה לפתוח את המשפחתונים בשעה רבע לשבע, שאנחנו נצליח להביא את הילדים שלנו ואני אתייצב בשפרעם, או בטמרה או בטירה בשמונה.

<ג'יהאן שיהאן: לא לחכות עד רבע לשמונה, שאני אהיה צריכה להסיע את הילד שלי עד שם, שהגננת תאשר לי שאוקיי, זו השעה הרלוונטית.

<ג'יהאן שיהאן: זה אחד החסמים הכי גדולים.

<ג'יהאן שיהאן: אין לנו אזורי תעשייה, אזור התעשייה הכי קרוב זה תפן, זה משגב וכרמיאל.

<ג'יהאן שיהאן: אפילו העבודה הכי זמינה, שמאפשרת גמישות לאמהות טריות, שזה שירות לקוחות, מחייבים אותנו להגיע לפני שמונה לעבודה.

<ג'יהאן שיהאן: אני חושבת שאחד האתגרים זה לפתוח את המשפחתונים לפני שעה שבע וחצי ולאפשר עד שעה חמש.

<ג'יהאן שיהאן: יום עבודה מסתיים בארבע, אני רצה, או מתחננת למעסיק שלי שאני אשתחרר בשלוש על מנת להגיע בשעה ארבע לבית ג'אן ולאסוף את הילד שלי.

<ג'יהאן שיהאן: זה אחד האתגרים שכן מאפשר לנשים לצאת לעבודה למשרה מלאה.

<ג'יהאן שיהאן: דבר שני זה עניין התרבות.

<ג'יהאן שיהאן: התרבות איך לקלוט עובדת ואיך לחנך עובדת, איך להיות עם מסוגלות תעסוקתית.

<ג'יהאן שיהאן: אני חושבת שאחד הדברים שחייבים להכניס לבתי ספר תיכון ולא הכול עברית, אנגלית וערבית, אלא מה שנקרא הכנה לעולם העבודה.

<ג'יהאן שיהאן: שיהיה להם שעה שבועית איך להתאקלם, איך להסתגל במקומות כאלה, מה החשיבות של העבודה ומה ההשלכות.

<ג'יהאן שיהאן: חוסר ברשת חברתית.

<ג'יהאן שיהאן: אין לנו רשת חברתית שמאפשרת לנו לצאת לעבוד, למה?

<ג'יהאן שיהאן: כי כל תפקידי המפתח בחברות, בארגונים, בסביבה, הם בפיקוח של העובד היהודי.

<ג'יהאן שיהאן: אין לנו אנשי מפתח שיכולים להגיד 'וואו, אני יכול לגייס עשרה מבית ג'אן, להביא אותם לארגון הזה'.

<ג'יהאן שיהאן: יש לעודד את המעסיקים להכניס אנשי מפתח דוברי השפה הערבית.

<ג'יהאן שיהאן: עוד משהו שאני חייבת להגיד, זה לא עולם העבודה, זה אנחנו.

<ג'יהאן שיהאן: חוסר אמון במערכת התעסוקתית בישראל.

<ג'יהאן שיהאן: כל הזמן אנחנו אומרים 'הם לא יקבלו אותי', 'הם לא יעשו את זה', הם לא זה, אנחנו לא מאמינים בהם ואין אמונה בעצמנו.

<ג'יהאן שיהאן: אני חושבת שאחד הדברים שאנחנו יכולים, בעזרת האנשים שנמצאים כאן, לעשות שינוי תפיסתי לאיך כן אני יכולה.

<ג'יהאן שיהאן: זה לא רק האישה, זה גם הבעל, להאמין שכן אשתו יכולה.

<ג'יהאן שיהאן: להאמין שזה לא בעיה אם תהיה שותף באיך לסדר את הילדים.

<ג'יהאן שיהאן: זה אני מבקשת שיהיה שיתוף פעולה למשפחה שלמה, איך לקדם, כי בסופו של דבר אם אמא עובדת זה משליך הרבה על המשפחה.

<ג'יהאן שיהאן: אני חושבת שאחד האתגרים זה לעשות את זה ברמת משפחה, כזוג.

עאידה תומא סלימאן: שאלה, מישהו יודע מה אחוז הנשים העובדות בבית ג 'אן?

<וואפי חמוד: 30%.

עאידה תומא סלימאן: זה האחוז הכללי במדינה של הנשים הערביות, אבל גם בבית ג'אן זה המצב?

<וואפי חמוד: אני וואפי, אני מקדם תעסוקה.

<וואפי חמוד: אני החלפתי את ג'יהאן בתפקיד, אני אשלים עוד כמה דברים.

<וואפי חמוד: בגדול אחוז ממש מדויק אין לנו כי יש לנו פה ענן כזה אפור, כי יש הרבה תעסוקה בלתי חוקית, אז אנחנו לא יכולים להגיד אחוז מדויק, אנחנו דומים באחוז הכללי ל - - -

<ביאן קבלאן: מה זאת אומרת תעסוקה בלתי חוקית?

<וואפי חמוד: בשחור - - -

<ביאן קבלאן: לא בלתי חוקית.

עאידה תומא סלימאן: השאלה באיזה סוג של עבודות.

<וואפי חמוד: העסקים בכפר, אני לא יוצא פה נגד העסקים בכפר או משהו, שלא תבינו אותי לא נכון, אני לא תמ"ת ולא פיקוח, אבל אני יכול להגיד, אם בחורה מגיעה אליי ואני מחפש לה עבודה אני לא אחפש לה בחנות שמשלמת לה 16 שקל לשעה.

<וואפי חמוד: אז מבחינת אחוז העובדות בשוק התעסוקה הדרוזיות מדובר על 30% בשוק העבודה.

<וואפי חמוד: אז אם אנחנו מסתכלים בין 65% ל-70% מובטלות, - - - אז המצב הוא קשה.

<וואפי חמוד: אני אמשיך מאיפה שג'יהאן עזרה.

עאידה תומא סלימאן: אולי כדאי להשתמש במושג של תעסוקה לא מדווחת, לא לא-חוקית.

<וואפי חמוד: פוגענית יותר.

עאידה תומא סלימאן: זה גם פוגענית.

עאידה תומא סלימאן: בסופו של דבר העובדות האלה לא מקבלות, לא פנסיה, לא תגמולים, לא ימי חופש, לא כלום.

<ג'יהאן שיהאן: רציתי להעלות את זה, אבל אני לא יודעת עד כמה ראשי המועצה יאהבו את זה, כי זה בסופו של דבר פיקוח המועצה לאפשר לעסקים בינוניים וקטנים לשלם - - -

עאידה תומא סלימאן: זה בפיקוח משרד הכלכלה, זה לא - - -

<ג'יהאן שיהאן: זה גם בפיקוח משרד הכלכלה.

עאידה תומא סלימאן: זה לא באחריות של הרשויות המקומיות.

<ביאן קבלאן: אני אחראי על רישיון עסק, לא על - - -

<ג'יהאן שיהאן: רישיון עסק.

<וואפי חמוד: בגדול ריאן, אנחנו חלק מהפתרון, אנחנו לא באנו - - -

עאידה תומא סלימאן: אתם לא אכיפה.

<וואפי חמוד: לא מציפים את הבעיות אלא עושים, אנחנו פרו אקטיביים, אנחנו מנסים כל הזמן לפתור בעיות.

<וואפי חמוד: אפילו אצלנו יש העדפה לנשים.

<וואפי חמוד: אנחנו צריכים לקלוט בתכנית שלנו 70% נשים מאשר גברים, אבל אנחנו גם כן עוזרים לגברים שמגיעים אלינו בחיפוש עבודה.

עאידה תומא סלימאן: אבל עוד לא הגעתם ל-70%.

<וואפי חמוד: מרכז אחד לא מספיק לכל הכפר, אז מצדי שמשרד הכלכלה יפתח מרכז פה, כי הכפר הכי פרו אקטיבי מבחינת התכנית הוא בית ג'אן.

<וואפי חמוד: הכפר הכי הרבה - - -

עאידה תומא סלימאן: לא, אני לא התכוונתי למרכז שלכם, אמרתי באופן כלכלי.

עאידה תומא סלימאן: משרד הכלכלה לא עמד ביעדים שלו.

<וואפי חמוד: נכון.

<וואפי חמוד: אז מבחינת עוד חסמים שאנחנו מדברים עליהם, החסם של התחבורה הציבורית.

<וואפי חמוד: הביג בכרמל יכול לקלוט הרבה עובדות, אבל האוטובוס האחרון שיוצא מהביג זה תשע, כל החנויות נסגרות בעשר בלילה.

<וואפי חמוד: צריך לעבוד על זה שיהיה אוטובוס שייצא בשעה מאוחרת.

<וואפי חמוד: אני גם הצעתי למר ביאן, אם אפשר, אנחנו מתאמים פגישה עם המנכ"ל של הביג ונראה כמה אחוז מועסקות שם.

עאידה תומא סלימאן: אולי כדאי הסעה.

<וואפי חמוד: אם אפשר להוציא שאטל לבית ג'אן, אנחנו עובדים על זה, גם לתחבורה הציבורית אנחנו נכנסים, אבל עדיין אין מספיק תחבורה ציבורית שתיקח אנשים החוצה שייצאו לעבודה ויחזרו בשעות נורמליות.

<וואפי חמוד: נוסיף לזה גם את העניין של האתגר של המשפחה.

<וואפי חמוד: משפחתונים, צהרון.

<וואפי חמוד: אישה לפעמים מוותרת על לצאת למשפחתון לעבוד כי היא תרוויח 2,000 שקל, 2,500 שקל והיא צריכה לשים מזה 1,100 שקל למשפחתון אז היא אומרת 'מה אני צריכה לעבוד עכשיו?

<וואפי חמוד: ' בגלל זה היא מוותרת.

<וואפי חמוד: אז אם הממשלה הייתה תומכת בחלק מהתקציבים, כל אישה שיוצאת לעבוד תקבל עכשיו מענק על זה שהיא יוצאת לעבוד, מענק משפחתון, כמו שמערכות הביטחון נותנים תוספת - - -

עאידה תומא סלימאן: אבל הם מסבסדים את המשפחתונים.

<וואפי חמוד: לא כולם מסובסדים.

עאידה תומא סלימאן: אז זה לא משפחתון, זה פרטי.

עאידה תומא סלימאן: המשפחתון זה מושג בדיוק לאלה שמסובסדים.

<וואפי חמוד: לא משנה, אם אני אקבל את התוספת בשכר אני אוכל להתמודד עם זה.

<וואפי חמוד: זו הכוונה.

<וואפי חמוד: מעבר לזה, אנחנו מדברים על החסם של התרבות, שהתחיל לגעת בזה מר ביאן וג'יהאן נגעה בזה.

<וואפי חמוד: עובדים על זה ברמת הקהילה, גם ראש המועצה עובד על זה, לשנות את התפיסה.

<וואפי חמוד: לא כל בחורה עכשיו שיש לה רישיון, אני מרחיק אותך מהדת.

<וואפי חמוד: זה שלנו פנימי, למערכת החינוך, מהנד יצא, צריכים להכניס את העניין הזה של תרבות תעסוקתית.

<וואפי חמוד: צריך להקפיד גם כן על השפה העברית.

<וואפי חמוד: לא כל בחורה שיש לה 5 יחידות בעברית היום יודעת באמת לדבר עברית ולהתבטא טוב.

<וואפי חמוד: הרבה בחורות נפסלות בגלל העברית ואין מה לעשות, המעסיק הגדול זה המדינה והמעסיק הגדול זה היהודים ולא אנחנו, הן צריכות לדבר עברית ברמה יותר טובה.

<וואפי חמוד: אנחנו עובדים על זה בריאן בסדנאות שלנו, בשביל להעצים אותן, שיוכלו להיכנס לשוק התעסוקה.

<וואפי חמוד: אז מבחינת השפה, זה עוד חסם.

<וואפי חמוד: יש לנו את החסם של התחבורה הציבורית, יש לנו חסם מבחינת העבודה בכפר.

<וואפי חמוד: אין מספיק מקומות לכולם לעבוד, אז מבחינת הממשלה, אפשר להקצות חלק מהתמריצים בתקציבים, להביא, לעודד מעסיקים לפתוח פה מפעלים.

<וואפי חמוד: עזבי את הבעיה שאנחנו בשמורת הר מירון ואז מגבילים אותנו עוד יותר, אבל ניתן, יש תעשייה ירוקה שאם אתה פותח כמה מפעלים אתה פותר עוד בעיות תעסוקה.

<וואפי חמוד: זה טוב ויפה כל הדיונים האלה, באמת, אבל אם יש צינור שיעביר את הצעקה לשם, לכנסת, אז אנחנו מבקשים ממך, וכל הכבוד שהגעת לפה, תודה רבה לך, באמת אנחנו רוצים שיבואו ישקיעו, יפתחו פה מפעלים.

<וואפי חמוד: הנשים יעדיפו לעבוד כאן

<וואפי חמוד: מאשר לצאת מוקדם מהבית - - -

עאידה תומא סלימאן: אני רק רוצה להגיד שאחד המאבקים הגדולים שלי עם משרד הכלכלה, עוד לפני שנכנסתי להיות חברת כנסת, זה התפיסה של איך מכניסים את הנשים לשוק התעסוקה.

עאידה תומא סלימאן: התפיסה היום היא להשקיע בהון האנושי, כאילו עוד הכשרות ועוד הכשרות ועוד הכשרות לנשים.

<וואפי חמוד: ואומר את מילת הקסם הקטנה, שכסף יפתור גם כן.

<וואפי חמוד: לא רק הון אנושי.

עאידה תומא סלימאן: לא, אני חושבת שמה שיפתור את הבעיות זה לשנות או לאתגר את החסמים המבניים שקיימים, ענייני התחבורה וכו' ו ליצור מקומות עבודה.

עאידה תומא סלימאן: כל הזמן מכשירים את הנשים שלנו בעוד קורס ועוד קורס ועוד קורס ואז היא יוצאת עם עשרה קורסים ואפס עבודה.

<קריאה: וכולן רוצות מקצועות נשיים, כמה אפשר - - -

עאידה תומא סלימאן: כן, הדבר השני זה מקצועות לא רק נשיים.

עאידה תומא סלימאן: 62% מההכשרות שעשו מרכזי ריאן ואלפנאר לנשים הערביות היו טיפוח וחן.

עאידה תומא סלימאן: אמרתי להם, 'תעזוב, אנחנו יפות בלי זה'.

<וואפי חמוד: היום לא נותנים.

<קריאה: וקונדיטוריה.

עאידה תומא סלימאן: אבל אני רוצה לשמוע בעניין המשפחתונים אחר כך.

<איקבל: שמי איקבל, אני עובדת במחלקת הרווחה, במקרה אני גם עוסקת בדיווחים וגם חברה במועצת נשים.

<איקבל: עניין המשפחתונים, נכון שהאישה יוצאת לעבודה, אבל החסם הכי גבוה שעומד בפניה, שמגבילים אותה בשעות בגלל שהיא אם, למשל.

<איקבל: המעסיק נותן לה שבע שעות, שזה לא מזכה אותה בדמי משפחתון.

<איקבל: במעמד האישה לא נותנים לה השתתפות למשפחתון בגלל שיש לה שעות מוגבלות שהיא עובדת בהן.

<איקבל: זה מונע מהנשים בסופו של דבר גם ללכת לעבודה.

עאידה תומא סלימאן: נתחיל מהתחלה.

עאידה תומא סלימאן: כמה משפחתונים, בהגדרה של משפחתונים, נמצאים בכפר?

<איקבל: 12 משפחתונים מוכרים.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו מדברים על אלה המוכרים וממומנים ויש להם סבסוד.

<איקבל: כן, יש להם סבסוד.

<איקבל: אם העובדת, שהיא עובדת משרה חלקית, המעסיק נותן לה שעות שהיא עוסקת, מעמד האישה לא נותן לה השתתפות כי צריך משרה מלאה.

<איקבל: זה מונע ממנה להמשיך לעבוד, זה חלק מהעניין.

<ג'מילה: אני עבדתי כרכזת משפחתונים הרבה שנים, גם במראר.

<ג'מילה: המספר של המשפחתונים המוכרים במשרד התמ"ת בעייתי מאוד.

<ג'מילה: יש לנו 10-12 משפחתונים בבית ג'אן שכבר משהו כמו 15 שנים לא מוסיפים, אין אישורים למשפחתונים.

<ג'מילה: בגלל זה יש הרבה משפחתונים שהם פרטיים, ואני מכירה נשים עובדות שמשלמות למרות שמגיע להן סבסוד לפי המשכורות והתלושים ושעות העבודה, הם נאלצים לשים במשפחתון פרטי כי אין מקומות.

עאידה תומא סלימאן: היו פניות למשרד לבקש אישורים ולא - - -

<ביאן קבלאן: היו פניות, כל שנה אנחנו מבקשים והם לא מוסיפים.

עאידה תומא סלימאן: מעונות יום אין?

<קריאה: אין.

עאידה תומא סלימאן: ניסיתם להיכנס לתכנית של בניית מעונות יום?

<ביאן קבלאן: ניסינו, אין לנו קרקע.

<ביאן קבלאן: אנחנו עכשיו מרחיבים את תכנית המתאר, ברגע שהיא תאושר אז נאושר.

עאידה תומא סלימאן: זו אותה בעיה של הרבה מהמועצות המקומיות.

<ג'מילה: אני גם רוצה להוסיף שהמטפלות של המשפחתונים ששייכים למשרד התמ"ת הן גם שייכות למכללת סכנין, שבכלל הן לא מקבלות זכויות וזו בעיה כלל ארצית.

עאידה תומא סלימאן: אני מטפלת בזה עכשיו.

עאידה תומא סלימאן: אני רק רוצה להגיד שבעניין מנהלות המשפחתונים אני מטפלת באופן מאוד אינטנסיבי מול משרד הכלכלה ואנחנו מקיימים עכשיו משא ומתן, שאני מתווכת בו בין הזכיינים, כלומר מכללת סכנין ויש עוד שלושה זכיינים, ארגונים יהודים, ומשרד הכלכלה, בניסיון לפתור את הבעיות.

עאידה תומא סלימאן: מנהלות המשפחתונים נחשבות לעצמאיות כאשר הן בעצם אפילו פחות ממצב של שכירות.

עאידה תומא סלימאן: לפני יומיים טיפלתי בנושא של הורדת עוד שני ימי חג מהן.

עאידה תומא סלימאן: כלומר הנושא של מנהלות המשפחתונים והסבל שלהן הוא על האג'נדה ואני מטפלת בו באופן אישי, אנחנו מנסים להגיע שם לאיזה שהוא פתרון, אבל אני לא מבינה איך יכול להיות שלא מסכימים, הדבר הראשון שאני אטפל בו עכשיו, אני מבטיחה, זה ללחוץ לכיוון של אישור עוד משפחתונים.

עאידה תומא סלימאן: בנושא מעונות היום, אני לא יודעת אם קיבלתם, יש תקציב של תכנון לפני בנייה, יש תקציב שנותנים - - -

<ביאן קבלאן: יש תקציב של תכנון, אבל צריך להקצות קרקע.

<ביאן קבלאן: אם אין לך קרקע אתה לא מקבל, לא תכנון ולא כלום.

<ביאן קבלאן: עם הרחבת תכנית המתאר, זה בשלבי סיום לאישור.

<ביאן קבלאן: אנחנו נקצה קרקע, תהיה לנו קרקע.

<ביאן קבלאן: אמורים לקום אצלנו כמעט 13 מעונות.

עאידה תומא סלימאן: בעניין שעות העבודה של המשפחתון, בשבוע שעבר התנהלה אצלי ישיבה בעניין שעות העבודה של המעונות, כי מעונות יום סוגרים בארבע ונשים יוצאות מהעבודה בארבע, כלומר הן לא יכולות להספיק, למרות שמשרד הכלכלה נתן אפשרות להמשיך את הפעילות עד שעה חמש, אבל זה לא עובד כל כך.

עאידה תומא סלימאן: אז זה אחד מהנושאים שאני גם מטפלת בהם.

עאידה תומא סלימאן: אבל אף אחד לא הזכיר את המשפחתונים, הם דיברו על מעונות יום.

<ג'מילה: טוב, אני מזכירה.

עאידה תומא סלימאן: אני מודה שאת מזכירה כדי לכלול את זה גם כן.

<ג'מילה: יש לי עוד הערה.

<ג'מילה: בקשר לפיקוח על המשפחתונים.

<ג'מילה: אנחנו בתור עובדים סוציאליים מסקרים ילדים שהם ילדים בסיכון, זה תופס כמעט חצי מהילדים, לעניין הפיקוח, יש רכזת עם 10 שעות בשבוע שהיא צריכה לעשות ביקורים, הדרכות, דיווחים, הכול, היא ממש קורסת ויוצאת מהעבודה ומחליפה אותה מישהי אחרת ואנחנו - - -

עאידה תומא סלימאן: בתחלופה מהירה.

<ג'מילה: ואז הגיל הזה הרך, שהוא צריך הרבה תשומת לב, לדעתי הוא נופל בין הכיסאות ונמשך הרבה זמן.

<ניהאי סלאלחה: אני אנצל את המפגש שלנו כאן לכבודך, קודם כל אני מחזקת את מה שדיברו, דיברו על נשים שלמדו ויוצאות לעבוד, אני אדבר על החלק השני, שזה נשים שלא יכולות.

<ניהאי סלאלחה: אני עובדת בתפקיד, אני למדתי אחרי הנישואין כי הגעתי ממשפחה שמרנית שלא יכולתי לצאת ללמוד מחוץ לכפר אז משכתי את זה אחרי שהתחתנתי והייתי עצמאית.

<ניהאי סלאלחה: אני רואה הרבה נשים שיש להן יכולות מאוד גבוהות, יכולות גם לתפקד וגם להיות במקומות שיש בהן החלטות, אבל יש את החסם, גם הדתי ולפעמים גם המרחק הגיאוגרפי.

<ניהאי סלאלחה: לדעתי, כמו שהמדינה מסתכלת על הפריפריות כמשהו שצריך לחזק, אז גם בעניין הזה, אם הייתי גרה בתל אביב או בחיפה אז הפוטנציאל שלי והאפשרויות שהיו עומדות בפניי היו יותר גדולות.

<ניהאי סלאלחה: כאישה שעובדת ונוסעת מרחק וגם אחרי הילדים, זה מאוד מקשה.

עאידה תומא סלימאן: השאלה האם יש הצעות קונקרטיות שאתן חושבות שאם היינו מקדמים אותן עם משרדי הממשלה זה יכול להניב פירות?

<ניהאי סלאלחה: אני זוכרת שכשהייתי קטנה מורות שלימדו אותי, הן למדו בתוך הכפר עד לתעודה.

<ניהאי סלאלחה: כאילו הביאו מכללה, או משהו, הביאו אותם לכפר וכל ההורים שלא נתנו לבנות לצאת הבנות שלהם למדו בתוך הכפר והגיעו לתעודה.

<ניהאי סלאלחה: זה חסר עכשיו, אולי כי חושבים שהכול בסדר וכולן יוצאות, אבל זה לא נכון, יש המון שלא.

<פדוה דבור: דיברתי על זה, עצם היותנו בפריפריה, גם כנשים וגם כמיעוט אנחנו בפריפריה של הפריפריה.

<פדוה דבור: אז כל מה שאין לנו כמיעוט חל על נשים ומשפיע על הנשים לרעה.

<פדוה דבור: גם מבחינת הרחבת תכניות המתאר, שזה גם אישה שאין לה בית וגרה בשכירות או גרה אצל ההורים של בעלה, זה גם מקשה בגידול הילדים, זה גם מרחיב את מעגל האלימות וזה גורם לבעיות בין בני זוג.

<פדוה דבור: וגם התחבורה, אי הנגשת התחבורה הציבורית, אוטובוס אחרון יוצא מהכפר בבוקר בשמונה וחצי, בין שמונה וחצי עד ארבע אין תחבורה ציבורית, כל אחת צריכה להסתדר בעצמה.

עאידה תומא סלימאן: היום בבוקר התראיינתי ברדיו על תעסוקת נשים וכשאמרתי את זה המראיין כמעט אמר לי שאני משקרת.

<פדוה דבור: זה עובדות.

עאידה תומא סלימאן: 'יש עוד דבר כזה?

עאידה תומא סלימאן: ' הוא אומר לי.

<פדוה דבור: כן, יש.

<פדוה דבור: הדבר השני, לשכת התעסוקה.

<פדוה דבור: הייתה לנו לשכת תעסוקה כאן, העתיקו אותה לכרמיאל.

<פדוה דבור: זה מדיניות שיושבים מלמעלה, שככה מצמצמים, כאילו הורדנו את האבטלה והאבטלה הסמויה זה בקרב הנשים.

<פדוה דבור: הבחורות הצעירות יוצאות ללמוד, יוצאות לעבוד איפה שהן רוצות, הבחורים הצעירים היום יותר פתוחים שהאישה תצא ותעבוד וגם תיסע לחיפה ולתל אביב ואני יודעת לאן, הבעיה זו האוכלוסייה של מעל גיל 50, שהן המסורתיות והדתיות.

<פדוה דבור: אנחנו צריכים להנגיש את מקומות העבודה, לפתוח מקומות עבודה כאן בכפר, ללחוץ על הממשלה לתת לנו אזור תעשייה, תעשייה ירוקה למשל, ראש המועצה, הוגשה תכנית כזו, הם לא מסכימים לאזור תעשייה כי אנחנו שמורת טבע, אבל בוא נעשה אזור תעשייה ירוקה שיכולה להעסיק המון נשים.

<פדוה דבור: נפתח מפעל.

<פדוה דבור: יש מפעלי טקסטיל, זה שכר מינימום, פחות משכר מינימום, אז להנגיש את המקומות.

<פדוה דבור: נכון, הוא דיבר על התעסוקה הלא מדווחת, אלה נשים שיוצאות לחקלאות, כי אין להן ברירה, הן צריכות לעבודה, אבל אלה שיוצאות מחמש בבוקר גם צריכות לעבוד, הילדים שלהן צריכים להסתדר לבד בבוקר וללכת לבית הספר לבד.

<פדוה דבור: זה גם מקשה על החיים.

<פדוה דבור: להנגיש את מקומות התעסוקה לאוכלוסייה הזאת, המסורתית.

<פדוה דבור: הצעירות יוצאות, אני יוצאת, אני נוסעת, גם היא יוצאת ונוסעת.

<פדוה דבור: אחוז המשכילות גבוה ביותר אצלנו, יותר מ-70% מהסטודנטים זה בנות, בחורות, הן יוצאות ואין מקומות עבודה.

<פדוה דבור: הבת שלי מהנדסת תרופות, לא מצאה מקום עבודה בצפון, היא חזרה להוראה, זה כאילו המקצוע של הנשים.

עאידה תומא סלימאן: גם המקצוע הזה מוצף.

עאידה תומא סלימאן: כל שנה 11,500 מורים ומורות נרשמים למשרד החינוך ולא מתקבלים לעבודה.

<פדוה דבור: אין מקומות.

<פדוה דבור: בתי הספר, זה 90% מורות ולא גברים.

עאידה תומא סלימאן: אני רק אבקש דבר אחד, לפני שאנחנו עוברים הלאה.

עאידה תומא סלימאן: הבעיות באופן כללי, אפשר לדבר עליהן, אבל אני אשמח אם מישהו ייקח על עצמו, אחרי שאנחנו נסיים תגידו לי עם מי אני צריכה להיות בקשר כדי לקבל קצת בשר לבעיות, כלומר לבוא ולהגיד בעניין המשפחתונים, יש כך וכך מספר, 12 משפחתונים, זה אומר 60 ילדים, כמה ילדים בטווח הגיל הזה נמצאים בבית ג'אן ויכולים להיות במשפחתונים.

עאידה תומא סלימאן: כדי שאם אני אגש למשרד הכלכלה ואגיד איך יכול להיות שאתם לא מאשרים עוד משפחתונים, שלא יגידו לי אין ילדים שצריכים.

עאידה תומא סלימאן: לקבל סטטיסטיקה על כל בעיה שאני דיברתי עליה.

עאידה תומא סלימאן: מדברים על תעסוקת נשים ערביות - - -

<קריאה: אנחנו מציעות את היבה, גם היא עשתה את - - -

עאידה תומא סלימאן: היא יכולה להיות בקשר, זה אומר לאסוף את המידע גם מהמועצה.

עאידה תומא סלימאן: כאשר מדברים על תעסוקת נשים, למשל כמה נשים רשומות במרכז ריאן.

<וואפי חמוד: בלחיצת כפתור אני יכול ל - - -

עאידה תומא סלימאן: זה יעזור לי.

עאידה תומא סלימאן: משרד הכלכלה מתחיל להכין את תכנית החומש החדשה שלו בעניין תעסוקת נשים ערביות.

עאידה תומא סלימאן: אני כבר מעורבת בעניין, אני רוצה ללחוץ לכיוונים שבאמת יניבו תוצאות, לא ללמד את כל הנשים לבנות ציפורניים ולעשות פן.

עאידה תומא סלימאן: זה לא יביא אותן לשום מקום.

<סמאר סאלח: שמי סמאר, אני גם חברה בעמותת נסיג' וגם במועצת הנשים עם היבה.

<סמאר סאלח: יש לי את הכבוד להיות בשניהם.

<סמאר סאלח: כל כך מציק לי העניין עם העסקים, כי אני חושבת שזה כל כך חשוב לשים את הדגש וללמד את האישה איך לפתוח עסק, איך לנהל עסק, איך לעזור לה מבחינה כלכלית, לא רק לחפש מקום עבודה במפעל, שהיא תהיה עצמאית, גם לנהל את זה, גם שתקבל מימון מגורם אחר.

<סמאר סאלח: חסר לנו הדברים האלה, שמישהי תנהל את העסק שלה ותצליח.

<סמאר סאלח: יש עסקים שנפתחים ונסגרים כי אין את המודעות הזו לנהל עסק ולעשות.

<סמאר סאלח: אז גם סדנאות וחוגים.

עאידה תומא סלימאן: אתם לא עושים?

<סמאר סאלח: אבל אין את המודעות לנשים.

<קריאה: יש מעוף.

עאידה תומא סלימאן: למרות שגם מעוף לא ממש מלווים אחרי הקורס.

<סמאר סאלח: אני אומרת, סתם, אני גרה רחוק, אין לי את המודעות, אני גם לא שמעתי על - - - שמעתי מרחוק.

<סמאר סאלח: לכוון את הנשים בבית, שיש דבר שקוראים לו מעוף, להזמין לסדנאות, להסביר להן אחת, שתיים, שלוש.

<קריאה: העלאת מודעות.

עאידה תומא סלימאן: בסדר, אני גם מציעה שהיבה לוקחת גם הערות - - -

<קריאה: עאידה, אני רוצה ל - - -

עאידה תומא סלימאן: רק שנייה, שאני אסיים את המשפט קודם, כי בפרוטוקול יוצא לא המשפט שלי ולא המשפט שלך בסוף.

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שחלק מהדברים שהם כפי שכולנו, בכל חברה כלשהי, אני נמצאת פה כחברת כנסת, אז בעצם בממשק הזה של הבעיות שאמורים לטפל בהן מול הממסד אני יכולה לעזור.

עאידה תומא סלימאן: בעניינים שהם חברתיים, כמובן כמישהי שמוכנה להגיע לכל מיני פעילויות ולדבר וכו' אני מוכנה, אבל כדאי מאוד לרשום את ההערות, כלומר איך הנשים בכפר יידעו על מעוף?

עאידה תומא סלימאן: זה חלק מהפעילות שהיועצת יכולה לעשות.

<סמאר סאלח: גם עניין המימון.

עאידה תומא סלימאן: מימון, יש היום קרן מיוחדת שהיא נותנת בעיקר לעסקים קטנים של נשים ערביות, הלוואות לבסס את זה וזו קרן מיוחדת שהוקמה.

עאידה תומא סלימאן: כדאי מאוד לקיים איזה שהיא פעילות, להביא אותם, שהם יסבירו את הכול.

עאידה תומא סלימאן: יש מעוף, אבל יש גם הלוואות לביסוס עסקים קטנים, יש גם ארגון שנקרא ארגון יסמין, שהוא מאוד פעיל עם נשים שיש להן עסקים קטנים ואז אפשר לעשות את הרשת הזאת ולהביא אותם ושהנשים המעוניינות יקשיבו לעניין.

עאידה תומא סלימאן: אבל אני חייבת להגיד לכם, כל הנושא של עסקים קטנים לנשים הוא מאוד קשה במדינת ישראל.

עאידה תומא סלימאן: אחוז העסקים הקטנים המופעלים על ידי נשים באופן כללי, יהודיות וערביות, הוא אחוז מאוד נמוך והקשיים מאוד גדולים בגלל צורת בניית הכלכלה עצמה.

עאידה תומא סלימאן: בסופו של דבר אישה שתפתח עסק קטן בתוך בית ג'אן, רוב הסיכויים שהקליינטורה העיקרית זה אנשי הכפר.

עאידה תומא סלימאן: גם המיקום שלכם לא תמיד עוזר לכם.

<אומימה חמוד: אני מנהלת מרכז נשים מזה 15-16 שנים.

עאידה תומא סלימאן: זה מרכז ששייך למועצה?

<אומימה חמוד: למועצה וגם למרכז הקהילתי.

<אומימה חמוד: לצערי אני בחצי משרה.

<אומימה חמוד: בבית ג'אן יש 12,000 תושבים, מחציתם תושבים, אני מתקשה מאוד ל - - - היבה לא מזמן קיבלה את התפקיד הזה ואני והיא עובדות בשיתוף פעולה.

<אומימה חמוד: היו לנו חוגים בכפר, היו לנו חוגים של העצמה נשית ופתחנו להן גם יזמות עסקית וליווי.

<אומימה חמוד: יש נשים שלמדו אצלנו במרכז ופתחו עסק מהבית.

<אומימה חמוד: לא משנה מה, גם קורסים של מלאכת יד וקונדיטוריה ובישול ויש נשים שפתחו עסק מזה והלך להן, אבל אני מרגישה מאוד לחוצה, גם אם אני עובדת בחצי השני במחלקת הרווחה ויומיים וחצי לנהל מרכז נשים, ליותר מ-7,000 נשים, זה מאוד קשה לי.

<אומימה חמוד: הייתי רוצה עוד שיתוף ועוד - - -

<קריאה: עוד תקנים.

עאידה תומא סלימאן: עוד תקנים ועוד תקציבים.

עאידה תומא סלימאן: כולנו היינו רוצים.

<אומימה חמוד: כי אני מרגישה שמתבקש ממני לעשות דברים שאני רוצה, הייתי רוצה מאוד לעזור ולעשות, אבל מכיוון שאני חצי משרה, יומיים וחצי, אז אני לא - - - זה טוב שהתחלנו בשיתוף פעולה, אני והיבה - - -

עאידה תומא סלימאן: אין בסמכות שלי כחברת כנסת ויושבת ראש הוועדה לקידום מעמד האישה לכפות משרות על המועצות המקומיות כי כפי שכולנו יודעים רוב המועצות המקומיות הערביות נמצאות בבעיות תקציביות, בגלל חוסר תקציבים, גם בגלל הכנסות מועטות מהגבייה, אין לנו אזורי תעשייה שיכניסו הכנסות גדולות למועצות המקומיות.

עאידה תומא סלימאן: זה חלק מהבעיה.

עאידה תומא סלימאן: אם יש תכנית פעולה, כלומר תכנית שאתן רואות שהיא מאוד טובה ועונה על הצרכים של הנשים בכפר ואין לה מימון, בזה אני יכולה להיכנס, אבל שתהיה לי ביד תכנית ברורה, כלומר 'אנחנו רוצים לעשות תכנית לעידוד העסקים הקטנים לנשים'.

עאידה תומא סלימאן: אז אני יכולה להתערב ולבקש תקציבים באופן מיוחד, כמו שעשינו בעניין היועצות לקידום מעמד האישה.

עאידה תומא סלימאן: בלי תכנית מוצקה, ברורה, או לפחות כיוון, 'אנחנו רוצים לפעול בכיוון הזה', יהיה קשה.

עאידה תומא סלימאן: היום יש משרד שנקרא המשרד לשוויון חברתי והשרה משתפת פעולה איתי בוועדה בכל מיני תכניות, כולל התכנית הזו שקידמנו.

עאידה תומא סלימאן: אז תנסו לחשוב.

עאידה תומא סלימאן: בגלל זה שאלתי האם ידוע כמה נשים מובטלות בבית ג'אן, כמה נשים אקדמיות לא מוצאות עבודה, מה בדיוק הבעיות שאפשר לפתור.

עאידה תומא סלימאן: אז אפשר להתקדם באופן ספציפי.

עאידה תומא סלימאן: עניין המשפחתונים, זה אחד מהנושאים העיקריים שאני לוקחת איתי עכשיו, למשל, כדי לקדם.

<וואפי חמוד: עניין היזמים, גם צריך לקחת בחשיבות.

<קריאה: להביא יזמים.

עאידה תומא סלימאן: להביא יזמים זה הנושא עכשיו.

עאידה תומא סלימאן: לא רק פה, אלא בהרבה מקומות.

<וואפי חמוד: יש עוד שתי נקודות.

<היאם מוהנה: אני עובדת סוציאלית, פקידת סעד במרכז לטיפול במפגרים במחלקת הרווחה בבית ג'אן.

<היאם מוהנה: אני גם מרכזת תחום מוגנות שכלית התפתחותית, אני עובדת גם עם חירשים ו - - - קודם כל אני רוצה לברך אותך על זה שהגעת לבית ג'אן ואני רוצה להגיד, בשבילי ואני חושבת שבשביל הרבה נשים את מייצגת חזון של מעמד האישה, של אישה שהגיעה, שעבדה מאוד קשה ותבורכי על זה שהגעת לכאן.

<היאם מוהנה: קודם כל אני רוצה להגיד שקידום מעמד האישה זה בשבילי קידום מעמד החברה, האישה היא, אם לא חצי אז שלושת רבעי של החברה.

<היאם מוהנה: בתור רכזת תחום מוגבלויות אני רוצה להציג את העבודה שלנו בתחום קידום מעמד האישה עם מוגבלות שכלית בתוך התעסוקה.

<היאם מוהנה: בשנים האחרונות הצלחנו לשלב נשים וגברים, אבל נשים בעיקר, בשוק העבודה החופשי, נשים עם מוגבלויות, דרך פרויקט תעסוקה נתמכת.

<היאם מוהנה: לצערי אנחנו לא כל כך מתקיימים, ארבע שנים יש לנו קבוצה שיוצאת למפעל שהוא נגיש וקרוב.

<היאם מוהנה: לאחרונה אנחנו נתקלים בקשיים והקשיים הם בעקבות תקצוב, כי למעסיק כבר קשה להחזיק את העובדות, וגם עובדים, כי הוא משקיע בהם הרבה יותר כסף מאשר הם יכולים לתרום לו מבחינה כלכלית.

<היאם מוהנה: הייתה תכנית אז של משרד התמ"ת ושל משרד הרווחה ביחד, שהם נותנים מענק שהוא חד פעמי למעסיקים בשביל לקדם תעסוקתם של אנשים נכים.

<היאם מוהנה: ואני מאוד מבקשת במעמד הזה לבקש מכבודך שהמענק לא יהיה חד פעמי, שיהיה מענק כל שנה בשביל שאנחנו נצליח באמת לקדם את מעמדם של אנשים עם מוגבלויות בקהילה, ובמיוחד אנשים עם מוגבלות שכלית ובכלל.

עאידה תומא סלימאן: אחת מהביקורות שהיו לי בנושא הזה של סבסוד הכנסת עובדים עם מוגבלות מסוימת, שזה יפה לסטטיסטיקה, כלומר שהמשרד יבוא אחר כך ויגיד 'הועסקו' כי יש ייצוג הולם ויש העסקת אנשים עם מוגבלויות ואז יגידו 'הנה, העלינו את האחוז' ובעצם הם משלמים ואף אחד לא עוקב מה קורה אחרי השנה הזו עם העובדים.

עאידה תומא סלימאן: בדרך כלל זה מה שקורה, בעלי העסקים אומרים 'אנחנו קורסים ואנחנו לא יכולים וזה לא מסובסד מספיק', וחוץ מזה שהם התרגלו להיות מסובסדים ואז הם עוברים הלאה ואף אחד לא בא לבדוק אחר כך מה קרה עם העסק הזה.

עאידה תומא סלימאן: אני אבדוק את האפשרות עם משרד הכלכלה, לעשות את זה.

עאידה תומא סלימאן: יש לכם תכנית רמפה, נכון?

<וואפי חמוד: תכנית רמפה זו תכנית לאנשים עם מוגבלויות, היא נכנסה כפיילוט עכשיו, היא דומה לשיקום של ביטוח לאומי, נכנסה בירכא.

<וואפי חמוד: יש רכזת שיכולה לתת מענה לכל הכפרים.

<וואפי חמוד: אם הפיילוט הזה יצליח זה יתפרס לעוד כפרים, מקווים.

עאידה תומא סלימאן: אז אולי כדאי גם להיעזר בהם בקטע הזה.

<היאם מוהנה: בסדר גמור.

<היאם מוהנה: אני כאדם וגם כעובדת סוציאלית אני מאמינה בשינויים שהם באים מכל התחומים מרמת המקרו ומיקרו.

<היאם מוהנה: במקרו, אני רואה בך נציגה של הנשים בכנסת בשביל לקדם חקיקה שתעודד מעסיקים, אם זה ראשי רשויות, אם בתוך הכנסת, אם בתוך משרדים ממשלתיים, להעסיק אחוז מסוים של נשים.

<היאם מוהנה: אם אנחנו לא נהיה בתפקידים של קובעי מדיניות, אני חושבת שמצבנו לא ישתנה הרבה.

<היאם מוהנה: זה ברמת המקרו.

<היאם מוהנה: ברמת המיקרו, יש לנו פסיפס חברתי מאוד מורכב, כמו שאמרה פדוה לפני, אנחנו בתוך הפריפריה, אנחנו בתוך מדינה שדואגת קודם כל למצב הביטחוני, אז אנחנו גם, מבחינת הנושא של הנשים, זה נושא כל כך שולי במדינה שלנו, במדינת ישראל, אז אני חושבת שברמת המיקרו צריך לקדם את זה בכל מיני, אם זה הנגשה, אם זה נגישות, אם זה מקומות תעסוקה חדשים, אם זה הרכבת, שכל הזמן מתעכבת, שזה פותח לנו גם חלון הזדמנויות לתל אביב, למרכז, לכל מיני מקומות.

<היאם מוהנה: אז זה כל כך מורכב, זה לא משהו אחד שיקדם את מעמד האישה.

<איקבל: דיברנו על העסקת נשים ואנחנו כמעט כולנו עובדות.

<איקבל: העניין הוא שכר הנשים.

<איקבל: אנחנו סובלות, כמעט כולן כאן, משכר נמוך או שכר מינימום.

<איקבל: למרות שיש תעודות אקדמיות משווים אותנו לשכר מינימום.

<איקבל: מה מעמד האישה עושה למען נשים, למה אישה מרוויחה 75% משכר של גבר באותה עמדה?

<פדוה דבור: ברשויות המקומיות זה לפי דרגה.

<איקבל: לא, גם במועצה.

עאידה תומא סלימאן: לא, אני אדבר על זה.

עאידה תומא סלימאן: לפני שבועיים הייתה לי ישיבה ולפני שבוע הייתה לי ישיבה, אני רוצה ומזמינה את כולם להיכנס לאתר הכנסת ולהיכנס לחלק שקשור בעבודת הוועדה לקידום מעמד האישה, שם תראו את כל הנושאים שאני מטפלת בהם ואתם תראו שכל הנושאים האלה הם חלק מהדברים שאני מטפלת.

עאידה תומא סלימאן: בנוסף לכך, בגלל שהעליתי את הנושא של הרפורמה בשירות המדינה במליאה והוחלט על הקמת ועדה מיוחדת שתבדוק את הרפורמה בשירות המדינה, אני חברה בוועדה הזו, ואחד הדברים שאני מטפלת בהם זה גם התקדמות נשים בדרגים.

עאידה תומא סלימאן: בתחילת הישיבה אמרתי למועצה, בכל מקום, 63% מהציבור שעובד בשירות המדינה, ואני עוד לא הגעתי לשירות הציבורי, שירות ציבורי זה מועצות מקומיות וכל מיני חברות ממשלתיות וכו', בשירות המדינה, הוא חלק יותר גדול.

עאידה תומא סלימאן: בשירות הציבורי במדינת ישראל קיימים כמיליון עובדים, רק 70,000 עובדים בשירות המדינה, כלומר במשרדים הממשלתיים וכו'.

עאידה תומא סלימאן: בכולם יש אחוז מאוד גבוה של נשים בדרגים הנמוכים.

עאידה תומא סלימאן: ככל שעולים מבחינת הדרגות מספר הנשים יורד.

עאידה תומא סלימאן: כלומר נשים לא מתקדמות או לא מקודמות בתפקידים הגבוהים.

עאידה תומא סלימאן: בעניין השכר, נכון שיש דרגים קבועים וכו', אבל גם בדיקה בשירות המדינה העלתה שהמדינה, שאמורה לקיים את החוקים שהיא חוקקה לעצמה, נשים לא מקבלות אותו שכר כמו גברים לאותה משרה.

עאידה תומא סלימאן: כלומר שניהם עובדים באותה משרה.

עאידה תומא סלימאן: מבחינת דרגה ומבחינת משכורת זה נראה אותו דבר, משכורת בסיסית, איפה השוני?

עאידה תומא סלימאן: שעות נוספות, כל מיני תוספות של החזקת רכב ותמריצים וכו' ודבר שלישי, בשירות המדינה יש שלושה סוגי חוזים ואז תמיד הגברים נכנסים על חוזים אישיים ובמשכורת יש כל מיני תוספות שנשים לא מקבלות.

עאידה תומא סלימאן: לפני שבוע בדיוק, בדיון שהתקיים בנושא, שאלתי את האחראים בנציבות שירות המדינה, נשים עובדות 8 שעות, האם עשיתם הערכה לעובדים שלכם?

עאידה תומא סלימאן: התוצאות של העבודה של הנשים פחותות מהתוצאות של עבודת גברים?

עאידה תומא סלימאן: אמרו לי להיפך, התוצאות שאנחנו מקבלים מנשים, וזה האחראים שאמרו, בהערכות שאנחנו עושים, לנשים יש תפוקות בשמונה שעות יותר גבוהות מהתפוקות של הגברים שמקבלים שעות נוספות, 10 ו-11 שעות ביום.

עאידה תומא סלימאן: אז זה אפילו כפול, האפליה היא כפולה, הן גם עובדות פחות, יש להן תפוקות יותר גדולות והן מקבלות פחות שכר.

עאידה תומא סלימאן: זה נושא שאנחנו עובדים עליו.

עאידה תומא סלימאן: ייצוג הולם, החלטות או חוקים של ייצוג הולם קיימות.

עאידה תומא סלימאן: כלומר אין מה לחוקק יותר בנושא הזה.

עאידה תומא סלימאן: אני עכשיו עובדת על חקיקה שהיא בעניין עידוד עסקים קטנים לנשים, דרך זה יש שריון מכרזים, כלומר שכל מקום יחויב שלפחות 5% מהרכש שלו יהיה לעסקים של נשים.

עאידה תומא סלימאן: עשו את זה בארצות הברית, זה הקפיץ את תעסוקת הנשים בצורה לא נורמלית.

עאידה תומא סלימאן: נכון, אנחנו מדברים על נשים נשים נשים, אבל בסופו של דבר כשמדברים על נשים אנחנו מדברים על החברה.

עאידה תומא סלימאן: אם 50% מהאוכלוסייה שלנו חיה מתחת לקו העוני תעסוקת נשים לא תביא רק העצמה לנשים, אלא תביא הכנסה לבית, תרים את המשפחות שלנו מעל לזה.

עאידה תומא סלימאן: השאלה היא, אם כבר מדברות עובדות סוציאליות, אני לא שמעתי על תכניות של הרווחה, האם יש לכם 'נושמים לרווחה'?

<איקבל: לא 'נושמים לרווחה', היו שנים שהייתה תכנית 'אשת חיל', שהיא מופעלת מקצועית על ידי עמותת בעצמי, מיסודה של ג'וינט והיא מובלת על ידי משרד הרווחה.

<איקבל: דיברו כמעט על כל החסמים, יש חסם, אני עובדת עם קבוצה ספציפית של נשים, שהן חסרות השכלה, הן לא עם תארים אקדמאים, אנחנו עובדות באופן הדרגתי עם הנשים האלה, זה גם דומה, זה גם סדנת הכנה לעולם העבודה, שאנחנו עובדים על הכוחות הפנימיים - - -

עאידה תומא סלימאן: אני מכירה את התכנית.

<איקבל: על החסמים ועל הכול, אבל גם, חלק גדול שפונות הן לא סיימו תעודת י"ב, שזה חסם עקרוני לנשים האלה.

<איקבל: אלה חסמים שונים משאר החסמים שדיברו עליהם, שהם קודם כל צריכות לסיים י"ב ואז להמשיך.

עאידה תומא סלימאן: שאלה שלי, אני מצטערת שאני קוטעת אותך, כי התכנית מוכרת לי אפילו מלפני.

עאידה תומא סלימאן: זה קצת נשמע כאילו כל הזמן אני אומרת, ב-2004 אני התחלתי לעבוד על נושא תעסוקת נשים, כך שכל התכניות שהתחילו והתפתחו אני מכירה ומכירה מה החוסרים שלהם.

עאידה תומא סלימאן: את עובדת עם הנשים, מכשירה אותן, מה אחוז ההשמה אצלך?

עאידה תומא סלימאן: זה לא עניין אישי, אני מנסה להבין מה קורה.

<איקבל: כאן אם מישהי פונה, שאנחנו משאירים אותה והיא רוצה לעבוד בחנות, אני לא יכולה למנוע ממנה ולהגיד לה לא כי הם לא נותנים שכר מינימום, בשבילי זה נחשב השמה, אבל היא לא מקבלת את התנאים הסוציאליים שלה ולא את הזכויות.

<איקבל: היא לא מגיעה לשכר מינימום, בקושי נותנים לה בחנות 10 שקלים, 15 שקלים.

<איקבל: בשבילי זה נחשב השמה, אבל זה לא.

<איקבל: אני עובדת כרכזת תכנית, אבל אני מודעת לזה שזה לא הגיוני.

עאידה תומא סלימאן: בסדר, השמה באופן כללי, מה האחוז של ההשמה?

<איקבל: בקבוצה הראשונה היו 23 נשים, היו כ-70% מהנשים שעבדו, אבל עוד פעם, זה לא בעבודות שנותנים את התנאים, אפילו מישהי שעושה עוגיות, אנחנו עוזרים לה לשווק, כי זה כוח שקיים, כוח אצלה, אבל יש נשים שרצו לפנות לביג לעבוד שם, הצליחו, עברו את הריאיון והכול, אבל נשאר חסם של המשמרות.

<איקבל: משמרת ערב, היא חוזרת הביתה בשמונה, תשע, אפילו אם היא מסודרת מבחינת תחבורה ציבורית, זה גם חסם שקיים.

<איקבל: אם אפשר לעבוד על החסם הזה, עניין המשמרות אפילו.

עאידה תומא סלימאן: הבעיה שלנו שאנחנו חיים בכלכלה מאוד קפיטליסטית ומודרנית ואנחנו לא יכולים להתאים את הכלכלה אלינו, אנחנו רק יכולים להתאים את עצמנו לכלכלה.

עאידה תומא סלימאן: אין מה לעשות.

<נדיה זידאן: אני רוצה להתייחס.

<נדיה זידאן: אני קב"סית במועצה.

<נדיה זידאן: מיישמים חוק לימוד חובה, כל הבעיה אצלנו בנשירת הבנות הדתיות.

<נדיה זידאן: יש לנו כמובן ילדים עם הבעיות שלהם, אבל זה לא קשור בדיוק לנושא שלנו פה, אבל חשוב לציין פה את הבנות הדתיות.

<נדיה זידאן: אצלנו תלמידה שהיא דתייה והחליטה להיות אדוקה מאוד בדת, ללבוש את הלבוש המושלם, אז היא עוזבת את בית הספר.

<נדיה זידאן: בעיניה בית הספר לא מתאים להשקפת עולמה.

<נדיה זידאן: אני לא יכולה להתווכח פה, כי זה העולם שלה, ואני מאוד מכבדת את הדת, אבל עיקר הבעיה שאני רוצה להתייחס, שתעזרי לנו בהקמת בית ספר לבנות האלה.

<נדיה זידאן: אנחנו סידרנו אותן דרך קידום נוער, כיתה מסוימת, אבל אני יודעת שבדלית אל כרמל או בעוספייה יש בית ספר לדתיות.

<קריאה: גם בירכא יש לבנות.

<נדיה זידאן: בירכא דרך קידום נוער הן לומדות שם.

עאידה תומא סלימאן: השאלה כמה - - -

<נדיה זידאן: יש עוד בנות אצלנו שהן מתלבשות כרגיל, לא אדוקות, אבל אני רואה שהן נושרות.

עאידה תומא סלימאן: השאלה מה אחוז הנשירה.

<נדיה זידאן: הבנות האלה, היום יש לנו בערך 10 בנות.

עאידה תומא סלימאן: אז להקים בית ספר ל-10 בנות?

<נדיה זידאן: לא רק לבית ג'אן, אזורי.

<נדיה זידאן: לכפר דרוזי הן כן מוכנות לנסוע.

<נדיה זידאן: למשל עכשיו ביקשנו מרכז קידום נוער שיבקש שיבצעו בגרות אקסטרני בכפר דרוזי, כי לחיפה הם לא רוצים לנסוע.

<נדיה זידאן: הם אמרו, אם זה קיים באזור שלנו, אין להם בעיה.

<נדיה זידאן: אפשר לבדוק - - -

עאידה תומא סלימאן: השאלה שלי, וסליחה, אני גם אישה שמכבדת כל מי שדתי והנורמות הדתיות, על 10 בנות כאלה אי אפשר, לא לבקש להקים בית ספר ולא להקים כלום.

עאידה תומא סלימאן: אבל מצד שני לא כדאי לשכנע ולעבוד איתן ועם המשפחות שלהן על הצורך בלקבל - - -

<נדיה זידאן: זו העבודה שלנו.

<נדיה זידאן: כולם פה יודעים - - -

<קריאה: הם אפילו הגיעו לבתי משפט.

<נדיה זידאן: נכון, קיבלו אזהרות וזה לא עוזר.

עאידה תומא סלימאן: אני לא מאמינה שהשינוי יבוא דרך בתי משפט.

<קריאה: לא, הכוונה להחלת חוק חינוך חובה.

עאידה תומא סלימאן: השאלה אם זה הרצון של הבנות או שזה כפוי עליהן?

<נדיה זידאן: הן קיבלו אזהרות מהיועץ המשפטי, עד כדי כך, ומצאנו פתרון לכפר שלנו והעתיקו את הפתרון הזה גם לחורפיש וגם לפקיעין.

<נדיה זידאן: זה אני ממש אחראית על המילים שלי.

<נדיה זידאן: אם נחשוב ככה, להקים בית ספר אזורי לבנות הדתיות, זה לא רע.

<נדיה זידאן: אני גם ביקשתי כמובן דרך משרד החינוך, העליתי את העניין הזה, אבל אם את יכולה בתפקיד שלך ובמעמד שלך לעזור בעניין הזה, תבורכי.

<נדיה זידאן: בסופו של דבר - - -

עאידה תומא סלימאן: השאלה אם התפקיד שלי לקבע נורמות שפוגעות בנשים או התפקיד שלי הוא לקדם את מעמד הנשים.

<נדיה זידאן: אבל זה קיים, אנחנו לא יכולות להתעלם מזה.

<וואפי חמוד: אני צריך ללכת, אני אתייחס לכמה נקודות ואני אלך.

<וואפי חמוד: אני מצטער, לא הקציתי מספיק זמן, כי חשבתי שזה ייקח פחות זמן.

<וואפי חמוד: לפדוה, בקשר לתחבורה הציבורית, אנחנו מעורבים.

<וואפי חמוד: היום יש יותר תחבורה ליותר שעות, אפשר להפוך את זה לנתיבי אקספרס.

<וואפי חמוד: תעקבו, לפי דעתי חשוב שבמועצה יהיה מישהו, איש קשר מעודכן שיכול לקשר ולדעת באיזה שעות יש אוטובוסים.

<וואפי חמוד: בקשר לייעוץ לעסקים קטנים, מעוף עושים את זה, גם אנחנו בריאן דואגים.

<וואפי חמוד: לאחרונה למשל סיימנו קורס להנחיית הורים במכון אדלר, מיד שמנו - - -

עאידה תומא סלימאן: להכשיר מנחים.

<וואפי חמוד: סדנת יזמות מיד מתנה מאיתנו, הייתה סדנה.

<וואפי חמוד: אני מבקש שתעזרו לנו לפרסם כמה שיותר.

<וואפי חמוד: יש לנו דף פייסבוק, מספיק ללחוץ לייק ולעשות לנו - - - יש דברים טובים שאמנם לא נוגעים אליך, אבל נוגעים לאנשים אחרים, אז תעשו לייק.

<וואפי חמוד: יש עוד דבר אצלנו והוא אדישות.

<וואפי חמוד: זאת אומרת היבה לא יכולה לבד, אז אם אתן רוצות באמת משהו צריך להמשיך ללחוץ ולעזור להיבה כמה שיותר.

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שאם רבים לא ידעו על מה העשייה שנעשית אז כדאי מאוד שאתם תבדקו איך אתם עושים את הדברים ואיך אתם צריכים להגיע לציבור.

עאידה תומא סלימאן: זה חלק מהתפקיד שלכם.

<וואפי חמוד: אנחנו עושים הרבה.

עאידה תומא סלימאן: אני יודעת שאתם תמיד נכנסים למגננה, אני אומרת את הדברים לא בכדי להעביר ביקורת, אני אומרת כדי שנשפר את העשייה שלנו.

עאידה תומא סלימאן: למה את צוחקת?

עאידה תומא סלימאן: היא כבר מכירה אותי.

<וואפי חמוד: אין לי בעיה.

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שהגיע הזמן שאולי גם לא להעתיק רק תכניות, דף פייסבוק, כמה נשים נכנסות לפייסבוק והאם אלה שנכנסות לפייסבוק אלה לא אותן נשים שכבר לא צריכות את השירות שלכם.

עאידה תומא סלימאן: צריך לחשוב על זה עוד.

עאידה תומא סלימאן: הדבר השני שאני חושבת הוא כל הנושא של התחבורה הציבורית, לא מתקבל על הדעת שעדיין יש מצב שכפר שרוצה להיות חלק מהמודרניזציה נכנס אליו אוטובוס בשמונה בבוקר וחוזר אליו בשעה ארבע.

עאידה תומא סלימאן: אחוז הנשים שעובדות במשרות מלאות - - -

<וואפי חמוד: לא צריך להתעצבן, לאחרונה - - -

עאידה תומא סלימאן: אל תרגיש שאתה צריך להגן גם על העניין של התחבורה הציבורית.

עאידה תומא סלימאן: זה בכלל אצל משרד התחבורה, לא אצלך.

<וואפי חמוד: לא, אני אומר, לאחרונה התקיימו ישיבות בעניין הזה ואנשים לא משתתפים בזה.

<וואפי חמוד: עוד דבר, בקשר להשכלה הגבוהה, תשתמשו בייעוץ להשכלה גבוהה, בשביל שאנשים לא ילמדו תחומים שלא ניתן למצוא בהם עבודה.

<וואפי חמוד: באמת, המכללות בדרך כלל רוצות כסף אז הם יגידו לך שהמקצוע הזה מבוקש.

<וואפי חמוד: יש לנו רכז השכלה גבוהה, ניתן להשתמש בו.

עאידה תומא סלימאן: אני מציעה, כדי שנהיה פרקטיים, היבה, שאחת מהפעילויות שיתקיימו בכפר לנשים זה בנושא של תעסוקה ולהזמין תערוכה של כל הארגונים שמספקים - - -

<היבה סלאלחה: עושים את זה.

עאידה תומא סלימאן: לעשות יריד כזה, יריד לנשים.

עאידה תומא סלימאן: יום אחד.

עאידה תומא סלימאן: אתם תדאגו שכל הנשים יגיעו והם יגיעו ויגידו מה הם יכולים לעשות.

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שזה מוכיח את עצמו בהרבה מקומות.

<וואפי חמוד: תודה רבה לך, תודה שהגעת.

<וואפי חמוד: בהצלחה לכולם.

עאידה תומא סלימאן: תודה.

<נג'ווה: אנחנו עשינו פיילוט כזה להעלאת מודעות והיה מוצלח מאוד, אבל זה צריך התמדה.

<נג'ווה: זה מחייב אותנו כמועצת נשים לעשות את זה בהמשכיות, לא רק פעם אחת.

עאידה תומא סלימאן: נכון.

עאידה תומא סלימאן: היריד, באופן כללי, זה אחת הדרכים הטובות מאוד לתעסוקה.

עאידה תומא סלימאן: אני חייבת להגיד, בעניין שירות המדינה, אחד האחוזים המביכים ביותר לשירות המדינה זה תעסוקת נשים דרוזיות.

עאידה תומא סלימאן: זה כמעט אפסי בשירות המדינה.

עאידה תומא סלימאן: זה אחד הנושאים שצריך לעבוד עליהם בצורה יותר אינטנסיבית.

<סמאר סאלח: אני רוצה להוסיף הערה לנושא הזה שלך, לא רק אפליה לנשים במיוחד, לדת במיוחד יש אפליה.

<סמאר סאלח: אנחנו נכנסים לנציבות שירות המדינה, יש שם משרות לדרוזים ולצ'רקסים, יש שם משרות לערבים, שזה בקושי אחת-שתיים, והשאר ליהודים.

<סמאר סאלח: צריך לעבוד גם על זה.

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שזאת טעות לחשוב שהשאר הוא ליהודים.

עאידה תומא סלימאן: מה שנקרא משרות ייעודיות, כלומר שסומנו מהתחלה לערבים ובאופן כללי - - -

<סמאר סאלח: אבל יש שם כמות קטנה.

עאידה תומא סלימאן: האחוז שניתן, המשרות הייעודיות ניתנו כדי להעלות את המספר, אבל זה לא אומר שהשאר הוא ליהודים, אנחנו יכולים לפנות לכל מכרז שקיים, הכללי והייעודי, אז הבעיה שאנחנו חושבים שאנחנו יכולים לפנות רק למשרות של הדרוזים, לא, אנחנו יכולים לפנות לכלל המשרות, אבל - - -

<סמאר סאלח: השאלה מה אחוז הקבלה.

עאידה תומא סלימאן: המשרות הייעודיות, לא כולם יכולים לפנות, רק מי שסומנו.

עאידה תומא סלימאן: נכון, אחוז הקבלה זה אחד מהדברים שאני עכשיו עוקבת אחריהם, כי אני קיבלתי דיווחים שאנשים שמנסים להירשם למכרזים הכלליים, פקידי הנציבות עצמם, אומרים להם 'לא, זה לא לערבים'.

<סמאר סאלח: אני אישית נתקלתי בדבר כזה.

עאידה תומא סלימאן: זו אחת מהבעיות, כי בנציבות לא אמורים להגביל.

עאידה תומא סלימאן: את יכולה לגשת למכרז כללי של הנציבות ואת יכולה גם לייעודי והם לא יכולים למנוע ממך.

עאידה תומא סלימאן: הבעיה, אני אומרת לכם, מה שמתחולל בנציבות שירות המדינה זה מה שנקרא פדיחה, סקנדל.

עאידה תומא סלימאן: אני התחלתי לעלות על זה, עובדה שבפעם האחרונה הם לא רצו לתת לי סטטיסטיקה, אמרו שבסטטיסטיקה יש משהו לא נכון, הרישומים שלנו במחשב לא נכונים.

עאידה תומא סלימאן: אני נתתי להם עד סוף החודש לקבל את כל הסטטיסטיקה.

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שמה שקורה שם זה לא איך שזה מצטייר מבחוץ, זה הרבה יותר.

<רימונד סאלח: אנחנו דיברנו הרבה על החסמים, דיברנו על התחבורה הציבורית, דיברנו על היציאה מהכפר, דיברנו על מקומות העבודה, אבל שכחנו דבר אחד שהוא הכי עיקרי בשבילי, זה חלוקת תפקידים בתוך הבית, שזה חוסם אותנו מאוד לצאת מהבית.

עאידה תומא סלימאן: זה לא עושים בחקיקה.

<רימונד סאלח: לא, אנחנו תמיד עושים סדנאות להעצמת נשים, עושים הרבה דברים לעניין נשים, אבל שכחנו מאוד, אנחנו צריכים לתת לגבר, להטמיע אצלו את העניין שאישה יוצאת לעבודה.

<רימונד סאלח: לדעתי אנחנו צריכים לעשות תכנית עבודה וסדנאות לגברים איך לקבל אישה שהיא עובדת ולא לחזור אחרי שמונה שעות והיא צריכה לעשות עוד משמרת בבית והוא חוזר לישון.

<רימונד סאלח: חלוקת תפקידים בתוך הבית.

<היבה סלאלחה: זה כל נושא המגדר, צריך להכניס את זה למערכת החינוך.

<קריאה: קבלת ההחלטות אצל הנשים, לא?

<קריאה: לפחות אצלי בבית.

<קריאה: שהנשים לא בקטע של קבלת החלטות, אבל בבית כן, איך לא? לטוב ולרע, לא, רימונד?

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שכיסיתם את הנושא של תעסוקה, אני ארצה לקבל יותר מידע ספציפי.

<היבה סלאלחה: אנחנו נגיש לך.

עאידה תומא סלימאן: כן, סקירה, כמה נשים עובדות, כמה נשים רשומות כמובטלות ומקבלות קצבאות, כמה נשים עדיין רוצות לעבוד.

עאידה תומא סלימאן: זה מידע שהוא מאוד חשוב לי לתכנון ולכם, כדי שתוכלו לתכנן את התכניות.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו דיברנו על הנושא של בתי הספר, אבל צריך לעבוד ולחשוב ביחד איך מקדמים את הנושא הזה.

עאידה תומא סלימאן: אני לא יודעת אם יילכו על נושא של בית ספר אזורי, יש גם מבחינת בתי הספר מה שנקרא בתי ספר מוכרים לא רשמיים.

עאידה תומא סלימאן: אני לא יודע אם הפתרון יהיה פתרון כזה, אבל צריך לחשוב.

עאידה תומא סלימאן: נושא הרווחה, אתם לא כיסיתם אותו.

עאידה תומא סלימאן: יש לי הרגשה שבורחים מהנושא.

עאידה תומא סלימאן: השאלה שלי, ברווחה, אתם אמרתם שתכנית 'נושמים לרווחה' לא קיימת, למרות שבעיניי היא תכנית שאפשר להיעזר בה.

עאידה תומא סלימאן: זו תכנית שעוזרת למשפחות שמוגדרות כמשפחות עניות והיא מלווה אותן בתכנון כלכלי והיא מעצימה והיא נותנת גם סכום כספי מסוים.

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שצריך לבדוק את האפשרות להכניס את התכנית הזו לכפר.

עאידה תומא סלימאן: אני מוכנה לעזור בזה, כי אני עוקבת אחרי התכנית באופן ארצי.

<איקבל: אפשר להתעכב על נושא הרווחה?

עאידה תומא סלימאן: כן.

<איקבל: אני כנציגת הרווחה וכעובדת זכאות זמן רב אני מעידה שבמחלקת הרווחה יש 780 תיקים שרובם ממעמד כלכלי וסוציו אקונומי נמוך וזה עניין של כל הדברים שדיברו כאן, גם לגברים וגם לנשים.

<איקבל: אנחנו מאשכול 2 - - -

עאידה תומא סלימאן: אז מגיעה לכם התכנית הזו, כדאי מאוד להכניס אותה.

<איקבל: העניין ברווחה הוא קהילתי ולכל מחלקת הרווחה ולכל הכפר יש לנו חצי משרה של עובדת קהילתית.

<איקבל: כל שנה אנחנו מחדשים את הבקשה שלנו לכוח אדם, יש לנו רק עשרה עובדים, לא עובדים סוציאליים, רוב העובדים אצלנו זה חצאי משרה או שלושת רבעי.

<איקבל: יש לנו ששה ורבע תקנים לכל הרווחה, כולל עובד זכאות וכולל עובד קהילתי ועובד שכונתי.

<איקבל: תכל'ס עובדים סוציאליים זה 4.5 פרטני.

<איקבל: לכן 780 תיקים, לכל עובד יש כמעט 140 תיק.

עאידה תומא סלימאן: אני רוצה להגיד לך שזה אפילו לא הממוצע.

עאידה תומא סלימאן: הממוצע הוא יותר גבוה.

<איקבל: העובדים הסוציאליים לא מספיקים לקבל פרטנית כדי לפתח עוד תכניות.

<איקבל: בגלל זה מחלקת הרווחה נמצאת - - - אני גם חושבת שמחלקת הרווחה במועצות המקומיות וברשויות המקומיות באופן כללי נמצאות במקום האחרון, קודם כל נותנים את החינוך, הכלכלה, לא יודעת מה, בסוף מתייחסים לרווחה.

<איקבל: בגלל זה לא נענים.

עאידה תומא סלימאן: אבל התכנית מסובסדת על ידי הרווחה?

<איקבל: היא מסובסדת על ידי עמותת בעצמי, הרווחה בשיתוף פעולה.

<ג'מילה: אני רוצה להתייחס לעניין של הרווחה בהקשר של התעסוקה של הנשים.

<ג'מילה: יש הרבה נושאים הרווחה שאני חושבת שאין מקום להעלות אותם פה, אפילו עניין האלימות נגד נשים הוא נושא לבד והוא נושא מאוד רחב, אנחנו עוסקים בו כל הזמן, העניין של התעסוקה במשפחה, במשפחות הרווחה שאנחנו עובדים איתם, כדי למקסם את התפקוד של האמא והאבא.

<ג'מילה: זה גם עניין של האבא, עניין האבטלה.

<ג'מילה: היינו בקשר הרבה עם ג'יהאן בזמנו ועם וואפי עכשיו, כל הנושאים שהועלו פה, עניין שעות העבודה, המשפחתונים, יציאת האישה מהכפר, כל העניינים נוגעים בלב ליבן של המשפחות האלה וגם העניין של המוטיבציה.

<ג'מילה: נגיד אני הכנתי אישה, עבדתי איתה, חלק מתכנית העבודה זה יציאה לעבודה בכדי למקסם את הפרנסה בבית, אני נתקלת במחסום קטן אז כל המוטיבציה שלה יורדת והיא ממשיכה לשבת בבית או עוסקת בעבודות מזדמנות, שזה אומר ניקיון, חקלאות וכל מיני שמשאירות אותה פחות או יותר באותו מקום.

<ג'מילה: אני כעובדת סוציאלית שעובדת עם הרבה משפחות באופן אינטנסיבי, זה אומר לבנות תכנית, ילדים בסיכון והכול, וזה מאוד מציף ו - - -

עאידה תומא סלימאן: אני מבינה את זה ואנשים שהתרגלו שהדלתות סגורות בפניהם מאוד קשה להם להאמין שהפעם הדלת תיפתח והפעם 'אני כן אוכל להיכנס' והמצב השתנה, כי הרבה זמן הם היו בהרגשה כזו.

עאידה תומא סלימאן: בגלל זה שאלתי מה קיים ברווחה.

עאידה תומא סלימאן: אני שאלתי כי אני יודעת שזה מחייב הרבה תשומות כדי להוציא את האנשים מהייאוש שהם שרויים בו ולהאמין שהפעם אכן הולך להיות שינוי.

עאידה תומא סלימאן: כי הם ניסו וניסו וניסו ולמדו מהחיים שככה זה.

עאידה תומא סלימאן: לכן אני שאלתי ואני מבינה שמבחינת תכניות - - -

<היאם מוהנה: במהלך שלוש השנים האחרונות היו לנו תכניות דווקא של תעסוקה בכלל ה - - -

עאידה תומא סלימאן: לא רק תעסוקה.

עאידה תומא סלימאן: אני רוצה להגיד לכם משפט שאני יודעת שאישה שעוברת אלימות, אין לה שום מוטיבציה לכלום.

עאידה תומא סלימאן: צריך להבין את זה.

עאידה תומא סלימאן: נערה במצוקה לא תוכל להתמיד בשום מקום עבודה.

<ניסרין: אני עובדת סוציאלית, אלימות במשפחה, התחלתי בחודש נובמבר בתפקיד הזה.

<ניסרין: השאיפה שלנו זה להקים בהמשך מרכז לטיפול באלימות במשפחה.

<ניסרין: למרות שאני עדיין בתחילת דרכי בנושא זה, קודם כל אני כעובדת סוציאלית וכמסטרנטית לעבודה סוציאלית עם תואר שני, אין לי מספיק כלים כי אין מספיק הדרכות והכשרות שאני בעצמי זקוקה להן כדי להצליח לטפל באנשים האלה וגם המשאבים עצמם מאוד דלים.

<ניסרין: לדוגמה, דבר הכי פשוט והכי בסיסי, לקדם נשים שהן עוברות אלימות במשפחה לטיפול זוגי, להפנות נשים לטיפול זוגי, לטיפול משפחתי, גם הגבר וגם הילדים, אין לנו את המשאבים האלה.

<ניסרין: אנחנו נמצאים במבוי סתום.

<ג'מילה: יש לי הערה בקשר לזה.

<ג'מילה: נגיד אם פותחים את העניין של האלימות, כפי שאמרת, זה נושא רחב ויש הרבה מה להגיד בקשר לעניין הזה.

<ג'מילה: למשל אני עובדת עם נשים שסובלות מאלימות.

<ג'מילה: עד שאישה מגיעה וחושפת את העניין וכל החסמים החברתיים והתרבותיים והמשפחתיים, זה תהליך מאוד מאוד ארוך.

<ג'מילה: התפקוד של המשטרה, למשל.

<ג'מילה: בחודש שעבר אנחנו קיבלנו שלוש פניות מהמשטרה - - -

עאידה תומא סלימאן: יש תחנת משטרה בכפר?

<ג'מילה: לא.

עאידה תומא סלימאן: אתם שייכים לכרמיאל?

<קריאה: יש שיטור קהילתי.

<ג'מילה: מה שנכתב שם בתלונות, אני קיבלתי את הדיווחים מהמנהל, שהאישה הזאת הגישה תלונה ואחר כך ויתרה, אמרה 'זה בצחוק'.

עאידה תומא סלימאן: איזה חוש הומור, היא נוסעת עד - - -

<ג'מילה: כן, נוסעת לשם - - -

<קריאה: צריכים לדעת שלחצו עליה.

<ג'מילה: ממחלקת הרווחה אנחנו עם היבה במועצת נשים עובדים בין היתר על העניין הזה, על העלאת המודעות.

<ג'מילה: אנחנו מביאים הצגות לעניין, זאת אומרת להוציא את השיח הזה משיח של בעיה פרטנית לשיח כלל חברתי, שלחברה יש גם אחריות על העניין הזה.

<ג'מילה: קודם כל שאישה שחווה אלימות בבית לא תרגיש נבוכה ומתביישת.

<ג'מילה: אני מאמינה של כלל הנשים, אולי בחברה שלנו זה יותר קשה כי אנחנו חברה סגורה וכפר קטן וכולם עם כולם, אז יש בהקשר הזה הרבה חסמים, אבל אנחנו מנסים לעבוד על העניין באופן מאוד רחב והתהליך הוא מאוד ארוך.

עאידה תומא סלימאן: ברור.

עאידה תומא סלימאן: אבל על התייחסות המשטרה אי אפשר לעבור בשקט.

<ג'מילה: רק הערה קטנה בעניין של המשטרה והתלונות שנשים מגישות ומוגשות לבתי המשפט.

<ג'מילה: אנחנו מקבלים צו הרחבה של עשרה ימים, אין תכנית טיפול, אין פנייה ללשכת הרווחה, מבחינת השופט, להגיש תכנית רחבה לטיפול בגבר, באישה, לחייב את הגבר לקבל טיפול ולא לעבור לסדר היום עם הדבר הזה.

<ג'מילה: נשים מתייאשות.

עאידה תומא סלימאן: במקרה שיש סכנה אמיתית לאישה, אתם עושים הערכת מסוכנות, אם היא פונה למשטרה והמשטרה לא מטפלת, אני מאוד מבקשת, תערבו אותי.

עאידה תומא סלימאן: כבר התערבתי בכמה וכמה מקרים, בקשר ישיר עם המשטרה, עם ראש מחלקת אלמ"ב במשטרה הארצית וזה לפעמים מציל חיים.

עאידה תומא סלימאן: לצערי הרב, אנחנו יודעים שיש מקרים שלא הצלחנו להציל חיים, אבל לפחות שאנחנו נעשה את המקסימום האפשרי, במיוחד ברמת מסוכנות גבוהה, כלומר לא על כל תלונה אפשר להתערב, אבל אם את חוששת שהאישה באמת נמצאת סכנה גבוהה ואת רואה שלא עושים שום דבר מבחינת המשטרה, אני מבקשת, תערבי אותי.

עאידה תומא סלימאן: נדבר על זה אחר כך.

<וופה: קוראים לי וופה, אני חברה במועצת הנשים עם היבה.

<וופה: העניין שלי קשור לאמהות עובדות שנולד להן עוד ילד והן יוצאות לחופשת לידה והן רואות שהן לא יכולות להמשיך לעבוד מבחינת עומס בבית, שלושה ילדים, עוד ילד קטן וזה, אז הן מגישות למעסיק שלהן שהן רוצות לפרוש מהעבודה.

<וופה: לצערי לפעמים הן יוצאות ללא הזכויות, ללא פיצויים.

<וופה: זה לא במקרה של המעסיק שלנו, שלא תבינו אותי לא נכון, אבל כשהן הולכות לביטוח לאומי ולשכת התעסוקה, אומרים להם 'שלושה חודשים אין לך זכות, את חייבת להירשם, אבל אין לך זכות לקבל עבור שלושת החודשים הראשונים בגלל שאת הגשת מכתב פיטורין', הם לא מבינים כמה קשה לה העומס.

<וופה: או שהם אומרים לה 'תירשמי שלושה חודשים', כשהיא צריכה להירשם שישה חודשים בלשכת התעסוקה.

עאידה תומא סלימאן: איפה לשכת התעסוקה?

<וופה: כרמיאל.

<וופה: לצערי גם בזה יש עומס.

<וופה: אם הם מאשרים לה את תביעת האבטלה אז שלושה חודשים ראשונים היא לא מקבלת, היא מקבלת עבור שלושת החודשים האחרונים.

<וופה: זה החוק של ביטוח לאומי.

עאידה תומא סלימאן: עד כמה שידוע לי, אישה שילדה והתפטרה אחרי עד שישה חודשים היא זכאית.

<וופה: הם שינו את החוק הזה.

עאידה תומא סלימאן: לא שינו, עד כמה שידוע לי.

עאידה תומא סלימאן: אחרי לידה, עד כמה שידוע לי, לא שינו.

עאידה תומא סלימאן: אני אבדוק.

<וופה: אחרי הסיום של שלושה חודשים של חופשת לידה, זה 95 ימים, היא לא - - -

<פדוה דבור: לא, אחרי שלושה חודשים של אחרי השלושה חודשים.

<פדוה דבור: אחרי שלושה חודשים מחופשת הלידה, אם היא מתפטרת היא זכאית.

עאידה תומא סלימאן: תאמינו לי, בדרך כלל כשאני לא יודעת משהו אני אומרת שאני לא יודעת, אני אבדוק.

עאידה תומא סלימאן: אבל יש בחוק דבר כזה, אם תביאי לי מקרים ספציפיים מתי הגישה התפטרות, מה בדיוק היה המעמד שלה, מה ענו לה מלשכת התעסוקה, אני אוכל להתערב.

עאידה תומא סלימאן: לפי החוק היא יכולה אפילו להתפטר אחרי שחזרה מתקופת חופשת לידה, יש לה תקופה מסוימת שהיא יכולה להתפטר ואז היא מקבלת את מה שמגיע לה ולפי הזכויות היא יכולה להירשם.

עאידה תומא סלימאן: אם יש לך מקרים ספציפיים תפני אליי ואנחנו נעשה את הבדיקה מול לשכת התעסוקה ונפתור את זה.

עאידה תומא סלימאן: אני אומרת לכם, לשכת התעסוקה, כמה שאפשר לדלל את מספר הרישומים ומקבלי דמי אבטלה הם עושים את זה, מי ששותק אכל אותה.

<וופה: יש עוד דבר, זה גיל הפנסיה.

<וופה: כל הזמן הם מעלים אותו ואישה שלא היה לה תלוש שכר, הם העלו את זה לגיל 70.

<וופה: אז מה הטעם?

עאידה תומא סלימאן: מה גיל 70?

<וופה: עד שהיא תקבל קצבת זקנה.

<וופה: זה העדכון החדש של הביטוח הלאומי.

<וופה: אנחנו נתקלנו בזה אישית במשפחה שלנו.

עאידה תומא סלימאן: ממתי העלו את הזקנה ל-70?

<וופה: עכשיו.

<וופה: שלחו לנו תשובה ש - - - זה לא הצעת חוק, הם כבר עובדים ככה.

עאידה תומא סלימאן: אני מבקשת, את הנושא הזה אני לא מכירה, ישבתי עם מנכ"ל הביטוח הלאומי ואחד הדברים שהעלינו היו זה והוא לא הודיע לי, הוא הודיע לי על כל מיני שינויים שעלולים להתחולל, הוא לא דיבר על דבר כזה.

עאידה תומא סלימאן: אני הולכת לבדוק את העניין הזה ואני אעדכן אתכם.

<וופה: מי שאין לה תלושי שכר בתקופת החיים שלה, העלו את זה לגיל 70.

עאידה תומא סלימאן: אני אבדוק את זה.

עאידה תומא סלימאן: זה אמור להיות כנראה בגלל כל הנושא של - - - אנחנו באמצע מלחמה של כל הנושא של העלאת גיל פרישה לנשים, כי תוחלת החיים של נשים עלתה בממוצע ואז בשבילם נוצר מצב כזה שהם משלמים יותר שנים מאשר בעבר ויש פער בקופה אז רוצים להעלות את גיל הפרישה.

עאידה תומא סלימאן: מבחינתי, לצערי הרב, אני לא מצליחה להשפיע כי יש ח"כיות שתומכות בעניין הזה, לא רק ח"כים, אלא ח"כיות שתומכות מתוך זה שאישה יכולה לעבוד יותר שנים.

עאידה תומא סלימאן: נכון, אישה יכולה לעבוד יותר שנים, תעשו את זה וולונטרי, שהמדינה תקבע גיל פרישה שהוא שוויוני לגברים ונשים, 64 או 65, ואז כל מי שרוצה לעבוד אחר כך, שיהיה באופן וולונטרי.

עאידה תומא סלימאן: אם הוא רוצה לעבוד שיעבוד, אבל מי שרוצה לחיות מהקצבה, שיחיה.

עאידה תומא סלימאן: העלאת גיל הפרישה גורמת איתה, לצערי הרב, גם העלאת כנראה גיל קצבת הזקנה וזה בעיקר פוגע בנשים ערביות שלא עובדות, שאחוז העובדות ביניהן הוא נמוך.

<פדוה דבור: גב' עאידה, דיברת על רווחה, יש לנו כמה תכניות, מרכז הורים ילדים, נערה במצוקה, מועדון נוער, שהמועצה לא יכולה להפעיל, לא תקציבית, כי אין מקומות לבנות.

<פדוה דבור: אפילו רכשנו מבנה, עם כל הבעייתיות שיש ברכישת מבנים - - -

עאידה תומא סלימאן: שכירות.

<פדוה דבור: לא, גם שכירות, אין מקומות.

<פדוה דבור: הרחבת תכנית המתאר, כמה משפיעה על כל הנושאים הבוערים האלה.

<פדוה דבור: יש לנו תקציב שמתגלגל משנת 96' לבניית מועדון לנוער, אין חלקת אדמה שהמועצה יכולה להשתמש בה לבנייה.

<פדוה דבור: מגרש כדורגל, גני ילדים, 11 גני ילדים בהשכרה.

<פדוה דבור: הכוונה היעדר תכנית מתאר מורחבת שיכולה להנגיש את אדמות המדינה שהמועצה תשתמש בהן, זה גם משליך על הרווחה, על החינוך, על הכול.

עאידה תומא סלימאן: אדמות המדינה.

<פדוה דבור: מה שרשום אדמות מדינה, מה לעשות.

עאידה תומא סלימאן: כנראה בגלל שאתם שמורת טבע, רוצים לשמור אתכם כפי שאתם, שמורת טבע.

עאידה תומא סלימאן: אני חייבת להגיד, אני יצאתי עם קודם כל ידע על המצב, יצאתי עם עוד רשימה של מטלות שאני אנסה לעקוב אחריהן, אני מאוד מקווה שרשמתם מולכם גם את הדברים שאתם תוכלו לעזור לי כדי שנצליח לקדם.

עאידה תומא סלימאן: אני מאוד שמחה שאירחתם אותי, מודה לכולם שהגעתם כדי לשתף אותי.

עאידה תומא סלימאן: אני מאוד מקווה שתראו בי גם כתובת לעזרה בנושאים שהם מעבר רק לנושאים של נשים.

עאידה תומא סלימאן: אני יושבת ראש הוועדה, אבל אני כתובת לכל עניין ודבר.

עאידה תומא סלימאן: אני אחזור אליכם עם תשובות דרך היבה בעניינים שהועלו פה.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו ממשיכות מפה לאחר הסיור גם למפעל כדי לראות את אופציות התעסוקה הקיימות של נשים.

עאידה תומא סלימאן: אני מאוד מקווה שאני אמצא אישה אמיצה שם שתדבר איתי על השכר ותנאי ההעסקה שלה.

<קריאה: לא ידברו איתך.

<קריאה: אבל במסגרת תפקידך צריך להעיר את אלה שאחראים על כל הנושא של שכר מינימום.

עאידה תומא סלימאן: אני רוצה להעיר על זה, המטרה שלי, כשאמרו לי 'תדעי שנשים לא ידברו', אמרתי שנשים לא ידברו כשהן נמצאות בתוך המפעל עם בעל העסק לידם, אבל יידעו שיש אישה שמוכנה להקשיב מחוץ למפעל.

עאידה תומא סלימאן: זה העיקר בשבילי, שהם יידעו שאני נמצאת.

עאידה תומא סלימאן: ברשותכם, ביקשתי שנעשה סיכום מסודר.

עאידה תומא סלימאן: למרות שנהנינו מאוד מהיד הנדיבה ומהאוכל הנדיב שפה, אבל בסופו של דבר מטרת הפגישה הייתה עבודה ולנסות למצוא איך אפשר לקדם את הדברים כמה שאפשר.

עאידה תומא סלימאן: לכן הייתי רוצה שזה יהיה מוקלט כדי שזה ייכנס לפרוטוקולים, יפורסם באתר הכנסת ויהפוך לתכנית פעולה או לפחות מטרות שאנחנו עובדים עליהן.

עאידה תומא סלימאן: אז קודם כל אני אתן את רשות הדיבור, לפני שאני מסכמת.

<ביאן קבלאן: קודם כל אני מתנצל שלא יכולתי להיות כל הזמן, אבל אני אתייחס לבעיות שעלו כאן.

<ביאן קבלאן: נתחיל בשאטלים או הסעות לנשים שעובדות אחר הצהריים ורוצות לחזור אחרי עשר.

<ביאן קבלאן: הייתה לי ישיבה, בלי שום קשר לישיבה של היום, לפני שבועיים בערך והבעתי הסכמה שהמועצה תהיה מוכנה לסבסד, על מנת לעזור לבנות שמסיימות אחרי עשר בהסעה, אבל אני צריך את הרשימה השמית של העובדות שחוזרות בשעה מאוחרת בכדי שנוכל להתאים את ההסעה המתבקשת, את גודל הרכב, מספר המוסעות.

<ביאן קבלאן: אם אתן יודעות על מישהי שהיא עובדת ויש לה בעיה, תעבירו לנו את השמות.

<ביאן קבלאן: אני ביקשתי מוופא, שהוא מרכז את התכנית, קבענו להיפגש עם מנהל הביג בשביל ללמוד את הסוגיה ולתת פתרון.

<ביאן קבלאן: הסעות פנימיות וגם חיצוניות אנחנו יכולים לסגור ולהוסיף עוד מסלולים אם יש צורך, אם נראה שיש הצדקה.

<ביאן קבלאן: בינתיים יש לנו הפסקה בין תשע לארבע, כי אין נוסעים.

<ביאן קבלאן: היה לנו, אין נוסעים אז מורידים.

<ביאן קבלאן: אם יהיו נוסעים והשעות יובאו לידיעתנו אנחנו נבקש להתאים מסלולים בהתאם.

<ביאן קבלאן: אין בעיה מבחינת משרד התחבורה, אגף תחבורה ציבורית.

<ביאן קבלאן: סוגיה שנייה, מבחינת תקציבי פעולה, דיברנו על 25 מיליון שקל, שכמובן זה יחולק ל-30 יישובים.

<ביאן קבלאן: אני מבקש להכניס את בית ג'אן להיות בפיילוט של ה-30 יישובים במנה הראשונה, בשנתיים הראשונות.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו נודיע לכם כשייצא הקול הקורא ותיכנסו ואנחנו ננסה לדאוג, כי אתם כבר מכוסים מבחינת התקן.

<ביאן קבלאן: זאת לא אמירה, אני כראש מועצה וגם כמועצה, אנחנו נעשה את הכול על מנת להיטיב עם האוכלוסייה של הנשים, בכל מה שקשור במועצה אנחנו נעשה.

<ביאן קבלאן: אמרתי, זה שאנחנו בתכנית הבראה זאת לא בעיה של הנשים, זאת בעיה שלנו, אבל בכל זאת, למרות הקשיים הכלכליים שאנחנו נמצאים בהם, אנחנו לקראת סיום תכנית ההבראה, היום אני יכול לבשר שקיבלנו 7.2 מיליון, תיקון עיוותים, בשביל לסגור את תיק האיחוד.

<ביאן קבלאן: היום הם נכנסו בחשבון, יכול להיות שתוך חודשיים, שלושה, ארבעה, אנחנו נסגור את תיק האיחוד.

<ביאן קבלאן: בכל חודש אנחנו משלמים 315,000 שקל תיק איחוד כבר שמונה שנים, כפול 12 חודש, כפול שנים, זה כמעט 40 ומשהו מיליון שקל.

<ביאן קבלאן: תארו לעצמכם מה יכולנו לעשות בכסף הזה אם המועצה לא הייתה מסובכת.

<ביאן קבלאן: בשנה הזאת אני התחייבתי שאני מאזן את המועצה ויוצא לדרך חדשה.

<ביאן קבלאן: בכסף שאנחנו חוסכים אנחנו כמובן נרצה לעשות פעילות לא רק לנשים, לכולם.

<ביאן קבלאן: זה בחינוך, זה בתשתיות, זה נשים, זה רווחה, כל מה שמועצה מתעסקת.

<ביאן קבלאן: אנחנו כמועצה עומדים בכל ההתחייבויות שלנו כלפי העובדים שלנו, נקודה מאוד חשובה גם לנשים, כולן מקבלות את המשכורות שלהן בזמן, אפילו סגרתי קרן תעוז שהמועצה הורידה לעובדים ולא העבירה את הכספים, לא את החלק שלה ולא את החלק של העובד.

<ביאן קבלאן: גם את זה סגרתי עכשיו, אז כל העובדים שהורידו להם קיבלו את הכסף שלהם.

<ביאן קבלאן: זה היה לפני 15 שנים, זה לא בתקופה שלי.

<ביאן קבלאן: סגרתי 14 מיליון שקל ביטוח לאומי ומס הכנסה בתקופה הזאת.

<ביאן קבלאן: הרבה דברים שהיו כאן ולא שולמו בעבר אנחנו סגרנו.

<ביאן קבלאן: זו שנה שישית שאני מסיים באיזון מלא, ללא שקל אחד גירעון.

<ביאן קבלאן: בשנה הראשונה שלי בניתי תקציב עם גירעון מובנה, גירעון מולד, בגלל המצב הקשה שהיה.

<ביאן קבלאן: התחלנו תקציב של 47 מיליון שקל, אם אני לא טועה, משהו כזה, בשנת 2008-9, היום התקציב של המועצה עומד על 71 מיליון שקל.

<ביאן קבלאן: כל שנה הוספתי תקציבים וזה בא לידי ביטוי, במיוחד בתחום החינוך.

<ביאן קבלאן: יש לנו הרבה השקעה בחינוך.

עאידה תומא סלימאן: ראינו את התוצאות.

<ביאן קבלאן: אנחנו במקום ראשון לא במקרה, לא רק בזכאויות לבגרות, גם במבחני מיצ"ב, בתי ספר יסודיים וחטיבות ביניים.

<ביאן קבלאן: כל בתי הספר אצלנו הם מעל הממוצע הארצי ובחלק מהמקצועות אנחנו במקומות ראשונים, במדעים.

עאידה תומא סלימאן: יש לכם תכנית חינוך טכנולוגי בבתי הספר?

<ביאן קבלאן: חינוך טכנולוגי אין לנו, אבל יש לנו - - -

עאידה תומא סלימאן: יש במשרד החינוך את החינוך הטכנולוגי, כדאי מאוד - - -

<ביאן קבלאן: יש לנו כיתות י"ג-י"ד טכנאים והנדסאים בתחום הטכנולוגיה.

<ביאן קבלאן: מגמה טכנולוגית עד י"ב אין לנו פה.

<ביאן קבלאן: אמרתי, מה שעשינו עד עכשיו זה לא מספיק, אנחנו צריכים לעשות יותר על מנת לתת לכל השכבות, לכל המינים, את הזכויות שלהם בלי להפריד נשים וגברים, לכולם יש זכויות, אבל ההעדפה היא לנשים, כי בעבר היה חוסר מחויבות כלפי האוכלוסייה הזאת ואנחנו לקחנו על עצמנו לתת להם העדפה מתקנת.

<ג'מילה: אני רוצה להגיד, ההערכה לראש המועצה, לא בגלל שהוא נמצא פה, אבל לאורך כל הדרך, עם מועצת הנשים, הוא תמיד בא, מברך, מאפשר.

<ג'מילה: לא תמיד מוצאים ראש מועצה שבאמת מבין עניין ותומך וזה מאוד מאוד חשוב.

עאידה תומא סלימאן: קודם כל אני רוצה גם להצטרף לברכות.

עאידה תומא סלימאן: אני רוצה להגיד להיבה, יש לך הזדמנות, זה הוקלט שראש המועצה מחויב, יש לך הזדמנות, תפתחי תכניות, תגישי תכניות, אם יש באמת כוונות טובות.

עאידה תומא סלימאן: תנצלי את ההזדמנות שקיים ראש מועצה, זה לא תמיד קיים, שראש מועצה שאומר ומצהיר שהוא רוצה לעשות.

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שזה הזמן.

עאידה תומא סלימאן: אני לא שאלתי מתחילת הישיבה אם יש ממונה על הטרדות מיניות במועצה, זה גם את?

עאידה תומא סלימאן: כי זה מחויב מבחינת החוק.

<ביאן קבלאן: גם עושים הרצאות בנושא.

עאידה תומא סלימאן: כן, זה חלק מהתפקיד שלה, לעשות הרצאות, להביא את המידע ולטפל בפונות בעניין הזה.

עאידה תומא סלימאן: אני מאוד מקווה שלא תהיה לך תעסוקה בעניין תלונות, אבל אין מה לעשות - - -

<פדוה דבור: יש לנו ממונה למניעת סמים ואלכוהול, שזה גם, עצם התפקיד ומה שהוא עושה משפיע לחיוב על אנשים, אנשים שצורכים סמים וזה, זה מעגל אלימות, זה משפחות רווחה וזה משפחות - - -

עאידה תומא סלימאן: הטרדות מיניות לא תלויות בסמים ואלכוהול.

עאידה תומא סלימאן: הם מפוכחים מאוד.

<פדוה דבור: לא, אני אומרת שיש עוד תפקיד במועצה שגם יכול - - -

עאידה תומא סלימאן: כן, אבל אני חייבת להגיד, אני סיפרתי את זה, כשנכנסתי לתפקיד שלי בכנסת, אתם רואים, מתחילת הקדנציה הזו שערורייה אחרי שערורייה במדינה, מד"א, שר, חבר כנסת, ניצב זה והניצב ההוא, זה נושא שנמצא על שולחני כל יום, אין דבר כזה שיש יום שאני לא מטפלת בנושאים האלה, אבל אחד הדברים שמשכו את תשומת לבי, שאין בכנסת, לא הייתה ממונה על הטרדות מיניות ככתובת לח"כים, ח"כיות ועוזרים שלנו.

עאידה תומא סלימאן: אני מדברת על עוזרים שהמספר שלהם מגיע לכ-500 איש ואישה שעובדים בתוך הכנסת.

עאידה תומא סלימאן: עובדי הכנסת, כמו עובדים בוועדות או עובדים בכל הכנסת, שהם עובדי מדינה, אז כן יש להם כתובת, אבל לח"כים והח"כיות לא.

עאידה תומא סלימאן: פניתי ליושב ראש הכנסת והוא נדהם, הוא אמר לי 'אף אחד לפנייך לא העיר את ההערה הזו, אני לא ידעתי שהמצב הוא ככה' ולכן עכשיו יש ממונה שמקבלת גם את התלונות של העוזרים והעוזרות וחברי הכנסת.

עאידה תומא סלימאן: אבל מה שרציתי להגיד, זה נושא לא פחות חשוב, כי להבטיח סביבה בטוחה בתוך מקום העבודה זה עניין מאוד חשוב, כדי שנשים ימשיכו להגיע למקומות העבודה.

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שכדאי מאוד להבטיח השתתפות נשים בוועדות המועצה.

עאידה תומא סלימאן: בינתיים אין לכם נשים שנבחרו למועצה, אבל יש נשים שהן מומחיות בהרבה נושאים בכפר, אני חושבת שהן ישמחו אם ועדת הרווחה תזמין אותם לתת את דעתן, או החינוך.

עאידה תומא סלימאן: כדאי לקחת את זה אולי - - -

<קריאה: בחינוך יש.

עאידה תומא סלימאן: להכניס נשים כנציגות ציבור בתוך הוועדות.

עאידה תומא סלימאן: הדבר האחרון שהייתי רוצה זה להתייחס לנושאים שעלו ושיש עליי עכשיו את חובת ההוכחה, שאני אקח אותם ואמשיך לטפל בהם.

עאידה תומא סלימאן: כל הנושא של תעסוקת נשים בכפר וכל מה שסובב תעסוקת נשים, כלומר תחבורה ציבורית, מציאת מקומות העבודה, לספק אפשרויות, אם תהיה תכנית מאוד ספציפית, היבה, שתרצי מעבר לתקציב שאת מקבלת לקדם אותה שהיא בעניין תעסוקת נשים, בעניין עסקים קטנים לנשים, אל תהססי, תפני אליי, אני אפנה אל המשרדים השונים ואנסה לקבל תקציבים ייעודיים לנושא הזה.

עאידה תומא סלימאן: היה הנושא של המשפחתונים, אני חושבת שיש לי גישה ישירה לרכזת נושא המשפחתונים במשרד הכלכלה, אנחנו עובדים מולה על עניין המשא ומתן על התנאים.

עאידה תומא סלימאן: אם אתם אומרים לי 'אנחנו כן רוצים יותר משפחתונים', אני אפנה ואנסה לקדם את הנושא.

עאידה תומא סלימאן: אבל אני אצטרך מידע, כמה ילדים נמצאים בגנים פרטיים.

עאידה תומא סלימאן: יש אפשרות שהם יקבלו סמלים - - -

<ביאן קבלאן: זה יכול לעזור.

<ביאן קבלאן: עלה העניין של הנשים שיוצאות מוקדם לעבוד, להאריך את שעות העבודה, מי שרוצה לצאת מוקדם לפני שבע, או חזרה אחרי ארבע, בסביבות חמש.

<ביאן קבלאן: אם ייתנו לחלק מהמשפחתונים אישור כזה זה יכול לתרום.

<איקבל: אני רוצה להתייחס לעניין של המשפחתונים.

<איקבל: אם אנחנו מבקשים מהמשפחתון להתחיל עבודה מוקדם, ברבע לשבע או בשש וחצי, הרי היא גם אישה.

<איקבל: אז פה צריך לתת משהו.

<ביאן קבלאן: יש פתרון.

<ביאן קבלאן: בעלה עובד והיא עובדת והיא צריכה לצאת מוקדם לעבודה, יש לה בעיה.

עאידה תומא סלימאן: אי אפשר להתחיל ויכוח, אנחנו מסכמים.

עאידה תומא סלימאן: ברור שמי שמאריכים לה את שעות העבודה, אף אחד לא יכריח אף אחד, אם תרצה האישה היא תאריך, אבל כמובן יש תמורה להארכה הזו ולפי הכללים של משרד הכלכלה משלמים על הארכת שעות המשפחתון.

עאידה תומא סלימאן: זה ברור, לפי שעה, הם משלמים סכום מסוים חודשית, שאם היא תרצה.

עאידה תומא סלימאן: אבל מעבר לזה, נהיה בקשר כדי שאני אפנה ואתחיל לבדוק את העניין עם משרד הכלכלה בנושא המשפחתונים.

עאידה תומא סלימאן: בעניין מעונות היום, אני מבינה שאתם מחכים לאישור תכנית המתאר.

עאידה תומא סלימאן: אם אתם רוצים לנצל את האפשרות להתחיל את התכנון עד שתמצאו, כדאי לבדוק אם זה אפשרי.

<ביאן קבלאן: אם אין לך קרקע - - -

עאידה תומא סלימאן: אם אין קרקע אי אפשר לתכנן.

עאידה תומא סלימאן: אז אני חושבת שנחכה לראות מה יהיה עם תכנית המתאר.

עאידה תומא סלימאן: אני מאוד מקווה שלא יעשו בעיות כמו תמיד בעניין הרחבת תכנית המתאר.

עאידה תומא סלימאן: אם יש צורך שנתערב גם בנושא הזה, אנחנו נשמח לעשות את זה.

עאידה תומא סלימאן: היה הנושא של מקומות העבודה, גם עכשיו בעל המפעל אמר שהוא דיבר על סבסוד שניתן בעבר למקומות העבודה כדי שיקלטו יותר, הוא אמר שיש בעיה, לא נותנים לו שום סבסוד.

<ביאן קבלאן: צריך לפנות למשרד הכלכלה.

עאידה תומא סלימאן: הוא אומר שהוא פנה כמה פעמים ולא הסכימו לתת לו.

עאידה תומא סלימאן: אני לא יודעת מה הסיפור, יכול להיות שיש סיבות מסוימות.

<ביאן קבלאן: אבל יש אחרים שקיבלו, אני יודע.

<ביאן קבלאן: אנחנו מוכנים לעזור לו.

עאידה תומא סלימאן: הוא אמר שהם פנו כמה פעמים.

עאידה תומא סלימאן: אם יש צורך בהתערבות, אני שוב אומרת שאני מוכנה.

<קריאה: הכי חשוב שכר.

עאידה תומא סלימאן: שכר עובדות - - -

<ביאן קבלאן: השכר אצלנו משולם, לא משנה מי ממלא את המשרה, גבר או אישה, לפי החוק.

<ביאן קבלאן: אותו הדבר.

<פדוה דבור: אני אביא סדנה בנושא הזה.

<קריאה: לא משלמים שעות נוספות.

<קריאה: פדוה, אני מדברת על אותו תפקיד במועצה אחרת, למרות שיש פחות ותק משלמים להם יותר במשכורת.

<ביאן קבלאן: בעיה שאני לא יודע אם עלתה כאן, לשכת התעסוקה.

<קריאה: נכון, העלינו.

<ביאן קבלאן: בלשכת התעסוקה, יש לנו הרבה אבטלה סמויה, מאחר שנשים לא ניגשות להירשם בלשכה.

<ביאן קבלאן: הייתה פעם לשכה בתוך בית ג'אן, אז ידענו את הנתונים המדויקים.

<ביאן קבלאן: מאז שזה עבר לכרמיאל, נשים נוסעות, מספיק מנה פלאפל, היא מבזבזת את דמי האבטלה בדרך.

<ביאן קבלאן: אז לא שווה לה - - -

<קריאה: נסיעות.

<ביאן קבלאן: הנסיעות, אמרתי.

<ביאן קבלאן: או שנשאר להן כמה גרושים, אז לא שווה בכלל להגיע ללשכת התעסוקה.

<ביאן קבלאן: אני הצעתי, אז היה שמחון שר הכלכלה, אחר כך דרעי, אולי פה את יכולה להתערב, לעשות לשכה ניידת שתסתובב בין היישובים, פעם, פעמיים בשבוע, כמה שצריך, וככה יהיה להם נתונים מדויקים וגם לתת הזדמנות לנשים לקבל את הזכויות שלהן.

עאידה תומא סלימאן: אתה יודע שחלק מהמעבר זה כדי לא להגיע למצב כזה, שלא ישלמו להן את הזכויות.

<ביאן קבלאן: נכון, אבל הכנסת יכולה לחייב, להביא הצעת חוק שתחייב אותם לעשות את המהלכים האלה.

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שזה רעיון מצוין.

עאידה תומא סלימאן: אני אמרתי שם במפעל שאפילו אפשר לחשוב על שישלחו יום בשבוע, במקום שכל העובדות ישלמו את ההסעה שלהן, ישלחו עובד אחד שיתארח בתוך המועצה, פקיד, שיבואו ויירשמו אצלו.

עאידה תומא סלימאן: כמה פעמים בשבוע צריך להירשם?

<קריאה: פעמיים.

עאידה תומא סלימאן: אז אפשר שהוא יגיע פעמיים, הפקידה או הפקיד יגיעו לבית ג'אן - - -

<פדוה דבור: בימים של שלג היינו צריכים להוציא אישור למנהל התעסוקה שאנשים לא יכולים להגיע כי יש שלג.

עאידה תומא סלימאן: זה אותו סיפור עם המשפחתונים.

עאידה תומא סלימאן: הם חייבו את המשפחתונים ביום של שלג, היא לא מקבלת את הילדים, הם חייבו אותם להוריד את זה מהתשלום של ההורים.

עאידה תומא סלימאן: זה מטורף.

עאידה תומא סלימאן: אז גם בנושא לשכת התעסוקה אני אטפל.

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת בעניין הרווחה, אני מאוד מבקשת, תמשיכו להיות בקשר, אני אשלח לכם את החומר הבסיסי על תכנית 'נושמים לרווחה' ונראה משם איך אפשר להתקדם.

עאידה תומא סלימאן: אם תרצו להתקדם עם זה.

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שהתייחסנו לכלל הנושאים.

עאידה תומא סלימאן: בעניין המשכורת, אני חושבת שזה עניין יותר של איגוד מקצועי.

עאידה תומא סלימאן: אם אתם אומרים שאותן דרגות - - - הרי החוק בעניין השירות הציבורי הוא מאוד ברור והדירוג הוא מאוד ברור.

עאידה תומא סלימאן: תבדקו את זה.

עאידה תומא סלימאן: אם יש נושאים קונקרטיים שאתם רוצים להמשיך להיות איתי בקשר, אני אשמח, אם יש משהו שהוא יותר כללי, אפשר לבדוק אותו ולעמוד עליו מקרוב.

<פדוה דבור: יש לנו עובדות ניקיון בדירוג נמוך.

עאידה תומא סלימאן: עובדות ניקיון בדירוג נמוך, אני אבדוק את זה.

<ביאן קבלאן: עובדים כלליים.

עאידה תומא סלימאן: כולל שיש שחיקה במשכורת.

<פדוה דבור: כאילו משאירים אותם במעגל העוני.

<ביאן קבלאן: מ-4 עד 6, והם נשארים כל החיים שלהם.

עאידה תומא סלימאן: את מוכנה לשלוח לי את הנתונים מסודרים?

עאידה תומא סלימאן: נגיד עובדת שהדרגה המקסימלית עם כמה זה.

<פדוה דבור: זה חוברת מסלול קידום של משרד הפנים.

<פדוה דבור: זה לא אנחנו קבענו, הם קבעו והיא שוחקת את ה - - - אם המועצה מעניקה דרגה גבוהה מעל הדירוג האמור אז המועצה נענשת, שולחים התראות לחריגות שכר לכאורה ואחר כך חיוב אישי וכל הבלגן הזה.

<פדוה דבור: עם כל הרצון לתת לעובד מעבר למה שמגיע לו, יש את החוק.

עאידה תומא סלימאן: אני אבדוק את זה.

עאידה תומא סלימאן: הכי מעניין לי היה בשנה האחרונה כשעשינו את כל בדיקת השכר, התברר שבשנה שעברה, 2015, הפער בין שכר גברים לשכר נשים ירד, צומצם.

עאידה תומא סלימאן: לאחר בדיקה למה צומצם התברר שהוא צומצם לא בגלל שהמשכורת של הנשים עלתה, אלא בגלל שהמשכורות של הגברים נשחקו בשנה שעברה.

עאידה תומא סלימאן: לצערי, זה המצב בכלכלה במדינה.

עאידה תומא סלימאן: תודה רבה מאוד מאוד מאוד.