ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות, כנסת 20, פרוטוקול מספר 63, 2016-01-25 11:00

אברהם נגוסה: בוקר טוב.

אברהם נגוסה: אני פותח את ישיבת הוועדה.

אברהם נגוסה: הנושא הוא אנטישמיות ודה-לגיטימציה ברשת בעקבות מספר דיונים שקיימנו בנושא אנטישמיות ודה-לגיטימציה כיוון שרציתי לייחד דיון לאופן בו ניתן להפחית את התופעה ברשת בכלל וכמובן ברשתות חברתיות.

אברהם נגוסה: בשנת 2014 פורסם כי הוגשו 16,000 תלונות על הסתה אנטישמית ברשתות חברתיות, פייסבוק, טוויטר, אינסטגרם, כולל גיוס פעילים לפעולות אנטישמיות.

אברהם נגוסה: ואכן הוזמנו לישיבה נציגי הרשת החברתית פייסבוק כדי לבחון כיצד הם מונעים את התופעה ברשת.

אברהם נגוסה: מאחר שנבצר מהם להשתתף הם העבירו לנו נייר עמדה.

אברהם נגוסה: פייסבוק העבירו נייר עמדה באנגלית, אני אסכם את זה בקיצור בעברית.

אברהם נגוסה: לדבריהם הם אוסרים התבטאויות שנאה, איומים, אלימות או הכפשה.

אברהם נגוסה: הם מציינים כי במסגרת האיסורים המצוינים לעיל אין מקום לאנטישמיות בפייסבוק.

אברהם נגוסה: כאשר מתקבל בפייסבוק דיווח על אנטישמיות הם בודקים זאת ומסירים מהרשת.

אברהם נגוסה: הצוות הבודק את ההתבטאויות הוא צוות מקצועי ומיומן, דובר שפות ורגיש תרבות, כולל דוברי עברית וערבית.

אברהם נגוסה: זה סיכום המכתב שלהם.

אברהם נגוסה: בשבוע ממוצע הם בוחנים כמיליון התבטאויות ופועלים להסרתן במידת הצורך תוך יידוע המפרסם.

אברהם נגוסה: אם המפרסם חוזר ומפרסם חומר פוגעני המפר את הסטנדרטים של פייסבוק, פייסבוק מונעת בעדו לפרסם פוסטים במשך תקופה ובמידת הצורך סוגרת את חשבון הפייסבוק שלהם.

אברהם נגוסה: אני מבקש לדיון הזה ממר עידו דניאל, ראש התכנית למאבק באנטישמיות בהתאחדות הסטודנטים להציג בפנינו בקצרה מצגת ובה ממצאים עדכניים.

אברהם נגוסה: בהמשך אני אתן גם לנציגי ארגונים שפועלים נגד אנטישמיות ודה לגיטימציה ומשרדי הממשלה שפועלים.

אברהם נגוסה: אני מבקש מכל הדוברים לעשות את בתמציתיות מכיוון שאנחנו אחרי שעה וחצי ממשיכים עוד דיון בנושא האנטישמיות הגואה באירופה.

אברהם נגוסה: זו הצעה לדיון מהיר של חבר הכנסת יואל רזבוזוב.

אברהם נגוסה: מצטרפת אלינו חברת הכנסת סופה לנדבר, שרת הקליטה לשעבר, ועד שהעניינים הטכניים בעניין המצגת יסתדרו אנחנו נעבור לדיווח של משרדי הממשלה.

אברהם נגוסה: משרד החוץ.

אברהם נגוסה: עקיבא תור, נציג משרד החוץ, בבקשה.

<עקיבא תור: משרד החוץ פועל במישור המדיני והפוליטי נגד ההסתה ברשתות.

<עקיבא תור: אנחנו סבורים שתעשיית האינטרנט חייבת לאמץ אמות מידה גלובליות, מה שנקרא global terms of service, שימנעו את השנאה והאנטישמיות הגואה באינטרנט כרגע.

<עקיבא תור: כרגע באירופה אנחנו רואים מצב שההסתה בשפה הערבית מאיימת על בטחון הקהילות.

<עקיבא תור: לא רק על בטחון הקהילות, גם על הביטחון באירופה.

<עקיבא תור: משרד החוץ נמצא בשיח ישיר עם הנציבות האירופית ועם מספר מדינות באירופה לגבי פעילות מול תעשיית האינטרנט כדי לגרום לתעשיות לבקר את עצמן.

<עקיבא תור: כרגע מה שקורה, נציגי פייסבוק, גם הבכירים ביותר, אומרים 'אנחנו נגיב לתלונות של גולשים כאשר נקבל אותן'.

<עקיבא תור: בדקנו את הנתונים.

<עקיבא תור: אם התלונות האלה היו מוגשות בקנה מידה ריאלי פייסבוק בכלל לא מעסיק כוח אדם שמסוגל להתמודד עם כל התלונות האלה.

<עקיבא תור: הבאנו לנציבות האירופית מספר חברות היי טק ישראליות שעוסקות בניטור במרחב המקוון ומסוגלות לנטר באופן אוטומטי שיח שטנה ואנחנו סבורים שהתעשייה חייבת להתחיל לפקח על עצמה.

<עקיבא תור: אנחנו סבורים שהפלטפורמות האלה יותר דומות לתחנות רדיו או תחנות טלוויזיה מאשר להייד פארק.

<עקיבא תור: מה שקורה שם הוא מאוד מאוד לא אחראי והתעשייה כרגע אינה מוכנה לקחת אחריות על השנאה שהיא מאפשרת.

<עקיבא תור: לכן אנחנו פועלים בכל הכלים המדיניים כדי להביא ברית של מדינות שיביא כוח חקיקה ורגולציה כדי לבלום את מרחב השטנה במרחב המקוון.

<עקיבא תור: תודה.

אברהם נגוסה: מר יאיר פריימן, מהמשרד לנושאים אסטרטגיים.

<יאיר פריימן: שלום, אדוני היושב ראש.

<יאיר פריימן: בעקבות החלטת הממשלה מלפני כחודשיים נקבע שהמשרד לנושאים אסטרטגיים והסברה ירכז את הפעילות בתחום המאבק ב-BDS.

<יאיר פריימן: כמו כן הוחלט על העברת שטחי פעולה של דיפלומטיה ציבורית למשרד ראש הממשלה ולכן המשרד הזה, בין היתר, יעסוק בתחום המאבק בדה לגיטימציה ברשתות החברתיות.

<יאיר פריימן: מכיוון שאנחנו רק התחלנו לעבוד הנושא הזה מוכר לנו ואנחנו נפעל במרחב של הרשתות החברתיות בראייה של המאבק מול הקמפיין ותופעת הדה לגיטימציה וה-BDS בישראל בכלל והחלק של האינטרנט והרשתות החברתיות הוא חלק מהמאבק הכולל במאבק בתופעת ה-BDS.

<יאיר פריימן: בהמשך לדברים של עקיבא, אין לנו כוונה להחליף עשייה של גופים אחרים שעוסקים בהסברה ואנחנו נמצאים בקשר עם כל משרדי הממשלה האחרים שעוסקים בתחום.

<יאיר פריימן: יהיה לנו מטה לעסוק בסוגיה הזאת.

<יאיר פריימן: יכול להיות שגם בתחום של הרשתות החברתיות יוקם מטה לתופעה הזאת.

סופה לנדבר: מה אתם מתכוונים לעשות?

<יאיר פריימן: אנחנו נמצאים כרגע בשלב של בניית תכנית עבודה והרשתות החברתיות זה יהיה אחד מהתחומים.

<יאיר פריימן: הדברים שאנחנו נעשה זה לדוגמה, קודם כל אנחנו נפעל לעשות דה לגיטימציה לקמפיין שמופעל נגד מדינת ישראל, אנחנו נפעל להשפיע על השיח הבינלאומי האקדמי בכל מה שקשור לתופעת הדה לגיטימציה וה-BDS, גם בארץ וגם בכל מקום שנצטרך.

<יאיר פריימן: כמובן שאנחנו נשתף פעולה עם כל הארגונים הקיימים, המשרד נפגש עם כל הארגונים שנמצאים פה בחדר ומי שלא נמצא, עם כל הארגונים, ואנחנו לא הולכים להחליף גם את הפעילות של הארגונים אלא לשתף איתם פעולה.

<יאיר פריימן: בנוסף, במדיה החברתית ראינו במלחמה האחרונה הצלחה של חמ"לי הסברה באוניברסיטאות, שזה משהו שאנחנו נרצה להרחיב.

<יאיר פריימן: זה התחיל במשרד ההסברה והתפוצות הקודם, תחת יולי אדלשטיין, המשיך במטה ההסברה הלאומי במשרד ראש הממשלה ואנחנו גם מתכוונים להרחיב את זה.

<יאיר פריימן: בנוסף אנחנו נפנה לקהלים שיש בהם מוקדי השפעה ומכפילי כוח בתחום הזה, גם בשיתוף פעולה עם המשרדים האחרים נפעל לפעילות יוזמה ומיתוג נגד החרם.

אברהם נגוסה: אני רוצה לשאול, גם את נציג משרד החוץ וגם נציג המשרד לעניינים אסטרטגיים, אני חושב שאתם עושים גם הסברה בתפוצות, בוועדה הקודמת קיימנו דיונים, אני חושב שזו הפעם השלישית או הרביעית שאנחנו מקיימים דיונים בנושא הזה, ואנחנו המלצנו בישיבה האחרונה ליצור גוף מתכלל, גם במשרדי הממשלה וגם הארגונים הלא ממשלתיים שפועלים ברמה הבינלאומית נגד אנטישמיות ודה לגיטימציה.

אברהם נגוסה: אני רוצה לקבל מכם, האם הגוף הזה הוקם, האם אתם פועלים בתיאום.

אברהם נגוסה: אני שומע ממך שאתה לא רוצה לקחת תפקידים של אחרים ואני מרגיש שאין תיאום.

אברהם נגוסה: בשטח הנושא בוער, אתמול שמענו ממשרד התפוצות ש-40% באירופה הם אנטישמיים, 75% סטודנטים יהודים באמריקה עברו תופעה של התקפות אנטישמיות.

אברהם נגוסה: מה באמת המשרדים הממשלתיים עושים?

אברהם נגוסה: לעניות דעתי משרדי הממשלה צריכים לקחת את ההובלה, לא צריכים לחכות לארגונים האחרים.

אברהם נגוסה: מי שצריך להוביל את המאבק אלה משרדי הממשלה והארגונים האחרים הלא ממשלתיים יכולים להיות עזר במאבק הזה, אבל אתם צריכים לבוא כגוף אחד ולהוביל את העניין.

אברהם נגוסה: אני רוצה לשמוע את הדברים האלה.

אברהם נגוסה: הצטרפה אלינו חברת הכנסת קסניה סבטלובה.

אברהם נגוסה: אולי לפני שאתה עונה, לחבר הכנסת יואל רזבוזוב יש גם שאלה.

יואל רזבוזוב: תודה, אדוני היושב ראש.

יואל רזבוזוב: אני באמת רוצה להצטרף לדברים שלך.

יואל רזבוזוב: בקדנציה קודמת אנחנו גם קיימנו לא מעט דיונים באותו נושא וגם דיברנו על זה שבהסברה אנחנו מפסידים.

יואל רזבוזוב: יש לנו כמה גופים, אז הם הגיעו ואמרו שהיום לקחו למשרד התפוצות את ההסברה, היום זה רק חוץ ומשרד רוה"מ, אבל בסופו של דבר אין מישהו אחראי.

יואל רזבוזוב: אין מישהו שיכול לקחת אחריות, אין מישהו שכמו שאמרת יכול לתכלל ולהתעסק בזה.

יואל רזבוזוב: משרד החוץ, אני רוצה לשמוע, היה בכלל תקן אחד לנושא, תקן אחד מול כל העולם, הרי מה זה הסתה ברשת?

יואל רזבוזוב: זה הולך ותופס תאוצה, הולך וגובר ובטוח שבתקן אחד במשרד החוץ אנחנו לא נעשה כלום.

יואל רזבוזוב: אני חושב שהבעיה היום היא בעיה ברמה לאומית ומשרדי הממשלה כולם צריכים לקום וצריכה להיות החלטת ממשלה, לא להקים במשרד כזה או אחר עוד מטה כזה או אחר, כי אני לא חושב שעוד תקנים ועוד מנהל, לא אנשים בפועל שיעסקו ויעשו את מה שאנחנו צריכים שיעשו.

יואל רזבוזוב: אנחנו כאן בוועדה, חשוב שנקרא, ועוד פעם, זה לא קשור לקואליציה או אופוזיציה, זה הביטחון של המדינה שלנו, ביטחון של יהודים בעולם, כדי שנוכל להילחם, שיקום גוף אחד שיחליטו איזה משרד, משרד אחד שיהיה אחראי.

יואל רזבוזוב: כי כשישנה בעיה, ואנחנו היום שומעים שיש הרבה ביקורת, אבל אין לנו למי לבוא, כל משרד מעביר אחריות למשרד אחר 'זה לא אני, זה הוא'.

יואל רזבוזוב: אני לא רוצה לשמוע את התשובות האלה, אני חושב שזה לא נכון, זה נושא יותר מדי חשוב למדינת ישראל.

יואל רזבוזוב: אני מקווה שבקדנציה הבאה גם לא נשב ועוד פעם נחזור על אותם דברים, כי כנראה זה מה שנתעסק, אנחנו כאן נדבר בוועדה ועוד פעם ועוד פעם, שצריך להיות גוף אחד, שצריך להיות מבוגר אחראי, ושום דבר לא יקרה ולא יקבלו שום המלצה שלנו ובמקום 40% אנטישמים באירופה יהיה 60%-70%, עד שבסוף כולם יהיו אנטישמים.

יואל רזבוזוב: תודה.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: בכל זאת מי רוצה להתייחס?

<עקיבא תור: אני אענה.

<עקיבא תור: קודם כל יש לנו מחלקה שלמה שעוסקת בנושא של הרשתות החברתיות, יש לנו גם מחלקה נפרדת בשביל החברה האזרחית.

<עקיבא תור: לא תפקידי כפקידוּת - - -

יואל רזבוזוב: כי פשוט יש פרוטוקול של ועדה.

יואל רזבוזוב: בכנסת ה-19 היה כאן נציג משרד החוץ ואמר שהוא לבד, יש לו תקן אחד לנושא הספציפי.

<עקיבא תור: זה היה בנושא החברה האזרחית, זה לא היה בנושא - - -

יואל רזבוזוב: לא, האנטישמיות ברשת.

<עקיבא תור: ההסתה ברשתות, יש לנו יותר.

<עקיבא תור: יש לנו גם מחלקה שלמה שעוסקת במאבק באנטישמיות.

<עקיבא תור: אני לא אקל על חברי הכנסת, אני לא יכול להגיד שמשרד החוץ שמח מכך שנושאים שאנחנו מטפלים בהם ומובילים גם כן מובלים על ידי משרדי ממשלה אחרים ושהם מקבלים את כל התקציבים.

<עקיבא תור: אני לא יכול להגיד לך שזה קל וזה מקל על התיאום בינינו.

<עקיבא תור: אני לא חושב שזה מקומי להגיד לממשלה איך לחלק את הסמכויות.

<עקיבא תור: אנחנו מסתדרים עם מצב שלעניות דעתי אינו סביר.

יואל רזבוזוב: אז אני חושב שכן צריכים להגיד לממשלה וכן צריך להיות גוף אחד.

יואל רזבוזוב: כמו שאתה אומר, זה רק מקשה עליכם.

יואל רזבוזוב: אם אתה אומר שזה מקשה עליכם לעבוד והתיאום הוא לא מספיק טוב, זאת אומרת צריך להיות גוף אחד שייקח אחריות, שזה משרד החוץ.

<עקיבא תור: משרד החוץ מטפל במאבק באנטישמיות ומאבק בדה לגיטימציה וגם משרד התפוצות עוסק במאבק באנטישמיות וגם המשרד לעניינים אסטרטגיים עוסק בדה לגיטימציה.

<עקיבא תור: התקציבים נמצאים בכל מיני מקומות.

<עקיבא תור: יבואו חברי הוועדה ויחליטו אם זה סביר.

אברהם נגוסה: יאיר, בבקשה.

<יאיר פריימן: לשאלתך האם קיים גוף מטה.

<יאיר פריימן: אז אל"ף, בעקבות דוח מבקר המדינה מ-2007, בעקבות מלחמת לבנון, קיים גוף מטה כזה שנקרא מטה הסברה לאומי והמטרה שלו זה לאגד את המסר הלאומי ברמה הלאומית וצריך להפריד, למשרד התפוצות יש הגדרה בפני עצמו.

<יאיר פריימן: על פי החלטת הממשלה האחרונה, למשרד לנושאים אסטרטגיים יהיה את האחריות הכוללת למאבק בתופעת הדה לגיטימציה והמאבק ב-BDS.

<יאיר פריימן: אני חושב שצריך לברך על זה, אני לפחות, גם כפקיד, כמו עקיבא, אני שמח שניתנו תקציבים מאוד גדולים לתחום הזה, בניגוד לעבר.

<יאיר פריימן: אני חושב שלא היה דבר כזה הרבה זמן, אני חושב שצריך לברך על כך שניתנו תקציבים גדולים לתחום הזה ובנושא הקמת מטה או משהו שיאגד את כל משרדי הממשלה, אז אנחנו בנושא הזה, עוד פעם, של הדה לגיטימציה, אנחנו נקים על פי החלטת הממשלה גוף מטה בראשות המנכ"לית החדשה שנכנסה לפני שלושה שבועות למשרד, היא תקים גוף מטה שבו, על פי החלטת הממשלה, יהיו חלק כל מנכ"לי משרדי הממשלה - - -

יואל רזבוזוב: אתה אמרת שאחרי דוח המבקר הוקם גוף מטה הסברה לאומית.

יואל רזבוזוב: אז אם יש גוף כזה, למה הוא לא מתאחד?

יואל רזבוזוב: למה זה נמצא במשרד החוץ, בתפוצות ובזה?

יואל רזבוזוב: עוד פעם, אני לא מצליח להבין, תחת מי הגוף הזה?

יואל רזבוזוב: אחרי דוח המבקר, אנחנו פה יושבים, מחייכים וככה זה נראה, ככה אנחנו נראים בעולם.

יואל רזבוזוב: זו בדיוק התשובה, שיש לנו כמה גופים, אף אחד לא יודע מה השני עושה, ישנם תקציבים, שבאמת אולי התקציב גדל, אם לבחון את התקציב, אבל תוצאות, מבחינת תוצאות אפס תוצאות כי האנטישמיות הולכת וגוברת ברשת.

סופה לנדבר: בינתיים הם מתכננים מה הם צריכים לעשות, אז איך אתה יכול לדרוש כאשר בתהליך של תכנון?

יואל רזבוזוב: התכנון, אנחנו שמענו גם בקדנציה הקודמת שיש תכנון ואנחנו נשמע גם בקדנציה הבאה שיש תכנון, הבעיה שעד שאנחנו מתכננים - - -

אברהם נגוסה: יש פה נציג של משרד התפוצות?

אברהם נגוסה: הם מדווחים לנו על המצב הקשה והמדאיג ואתמול הם דיווחו על הנתונים שאני ציינתי קודם, 40% באירופה, 75% באמריקה, והנציג של המשרד לא מופיע לוועדה דווקא כשאנחנו מקיימים דיון בנושא אנטישמיות, נושא של המשרד לתפוצות.

אברהם נגוסה: אנחנו מאוד מאוד מצטערים בדבר הזה, מוחים ואנחנו נגיש תלונה לשר וגם לממשלה.

אברהם נגוסה: אי אפשר לטפל כך בצורה כזו, כשהמשרד הכי רלוונטי לנושא לא מגיע לדיון.

אברהם נגוסה: חברת הכנסת קסניה סבטלובה, בבקשה.

קסניה סבטלובה: תודה, כבוד היושב ראש.

קסניה סבטלובה: ברצוני להגיד שכפי שאנחנו מכירים את תופעת האנטישמיות, היא קדמה לקיום של הוועדה הזאת, לקיום של מדינת ישראל עצמה, היא תופעה עתיקה ומדאיגה מאוד, בהחלט, אבל העם שלנו מתמודד עם התופעה הזאת אלפי שנים.

קסניה סבטלובה: כעת יש לנו את הכלים שניתנו לנו, כי יש לנו מדינה יהודית, מדינה שאמורה להיאבק ובאמת להוביל את המאבק נגד התופעה של אנטישמיות, דה לגיטימציה ו-BDS בעולם.

קסניה סבטלובה: קשה לעשות את הדבר הזה כאשר משרד החוץ מוחלש, כאשר יש דיפוזיה שלמה בין תפקידים שבאמת הוא אמור לקבל לידיו.

קסניה סבטלובה: אני רק חוזרת עכשיו מאיזה שהוא כינוס בינלאומי שהתקיים בפראג שבין היתר גם עסקנו בנושא הזה, ושם נאמר לי על ידי דיפלומטים בכירים שהם לא מקבלים בזמן, לא את העדכונים, אין להם כתובת, הם לא יודעים למי לפנות.

קסניה סבטלובה: אם יש שישה שרים שבאמת עוסקים באותו הדבר פחות או יותר, או בפונקציות שונות שקודם היו מאוגדות תחת משרד החוץ, מה הם צריכים להבין מזה?

קסניה סבטלובה: שמדינת ישראל בעצם כן משקיעה את כל מרצה בעסקנות פוליטית ולא בדבר שצריך לאחד אותנו ולאגד את כולנו במאבק אחיד?

קסניה סבטלובה: בעניין הזה באמת יש הרבה מה לומר והביקורת כלפי הממשלה היא ברורה לגמרי בעניין הזה, זה גם ביקורת על כך שלא ניתנים תקציבים מספיקים לכל הפעילות ההסברתית שלנו.

קסניה סבטלובה: אנחנו מקבלים דיווחים, אני גם חברה בחוץ וביטחון ושם אנחנו מקבלים דיווחים על מה באמת קורה בנציגויות שלנו ברחבי העולם והתקציבים הם אפסיים, התקציבים הם כאלה שבאמת מצחיקים, אפילו את השכנים הפלסטיניים שלנו, שהתקציבים שלהם עולים על מה שיש לנציגים של משרד החוץ וגם המשרדים הרלוונטיים שאמורים להגן עלינו ולהגן על העם היהודי בעולם.

קסניה סבטלובה: דבר שני שרציתי לציין, כיוון שאנחנו נמצאים בוועדת העלייה והקליטה, אז ההיבט של העולים, של יהודים שאמורים להגיע לכאן, רוצים להגיע לכאן, אנחנו רוצים לעודד את העלייה שלהם, אבל בינתיים הם נמצאים שם ומתמודדים, הם עצמם, עם ה-40% האנטישמיים או כמה שזה לא יהיה, מה אנחנו עושים כדי להושיט להם את היד ולעזור להם ולא רק להגן עליהם בעזרה של הפעילות הדיפלומטית, אלא גם בכלים האחרים שניתנו לנו.

קסניה סבטלובה: פה אני רציתי להזכיר את הסיור המאוד חשוב שאנחנו ערכנו, ביוזמתך, במשרדים של ער"ן, ששם באמת הסתבר שהארגון החשוב הזה, שפועל גם בין היתר במדינות אירופאיות, לא מקבל תקציב מהמדינה, לא מקבל שום תקציב לעזרה נפשית שאמורים לתת ולסעוד את אותם האנשים שנתקלים בגילויים של אנטישמיות בקמפוסים שלהם, בערים שלהם, ליד בתי הכנסת שלהם.

קסניה סבטלובה: על זה אנחנו צריכים לשים דגש, כיצד אנחנו מובילים את הממשלה לקבלת החלטה שזה הדבר שנמצא עכשיו על סדר היום ולא רק מבחינה רטורית, שמדברים על זה בכל פורום בינלאומי, אלא גם מבחינה תקציבית, וכמובן האחדות של הפעולה בין המשרדים הרלוונטיים וכמובן העצמה של משרד החוץ, שבמהלך שנים רבות הוביל בהצלחה את המאבק הזה.

קסניה סבטלובה: אני רק רוצה להזכיר את הזמנים שהיו קשים לא פחות, שנת 1974, ההחלטה שהתקבלה באו"ם, לא בארגון אנטישמי כזה או אחר, לא ארגון של BDS, שהציונות היא שוות ערך לגזענות.

קסניה סבטלובה: התגברנו על העניין הזה כי היינו נחושים, כי היינו מאוחדים ואנחנו יכולים לחזור לדפוס הזה עכשיו.

אברהם נגוסה: מר עידו דניאל, בבקשה.

<עידו דניאל: תודה רבה, היושב ראש.

<עידו דניאל: תודה גם על ההזמנה וההזדמנות להציג את הנתונים הללו.

<עידו דניאל: התגברנו על הנושאים הטכניים, המצגת עולה ואפשר לראות אותה.

<עידו דניאל: התכנית למאבק באנטישמיות ברשת קיימת זו השנה החמישית.

<עידו דניאל: התכנית למעשה כיום היא הגדולה בתחומה, כמובן בארץ וגם בעולם, מבחינת תחומי עיסוק.

<עידו דניאל: התכנית פעילה ב-17 שפות שונות, מפעילה תכנית מלגות או נקודות זכות לכ-120 סטודנטים ברחבי הארץ שפעילים ב-17 שפות שונות במגוון תחומים, גם תחומי תוכן, כמובן ניו מדיה, תחום הניטור של הרשתות החברתיות, תחום מאוד גדול אצלנו ומפותח, בגלל שרוב ההסתה האנטישמית שנמצאת ברשת מתקיימת שם.

<עידו דניאל: לקראת יום השואה הבינלאומי שיחול ביום רביעי הקרוב, ב-27 בינואר.

<עידו דניאל: אנחנו הוצאנו דוח על נוכחות ניאונאצים ברשת ומידת ההערצה שיש לאדולף היטלר כיום.

<עידו דניאל: הדוח הזה זמין בגרסה אלקטרונית, יהיה זמין גם באתר שלנו ואני אציג חלקים ממנו גם היום, אבל אני רוצה להציג לכם נתונים משנת 2015, שאך נגמרה, ולהראות לכם את הנתונים העדכניים של ממדי ההסתה שלשיטתנו אנחנו מצאנו ברשתות החברתיות.

<עידו דניאל: כשאני מדבר פה על cases אני מדבר על כל ספרה שאתם רואים, בין אם זה פייסבוק, טוויטר, או אינסטגרם או יוטיוב, מדובר על פוסט אנטישמי, תמונה אנטישמית, וידיאו אנטישמי, הכחשת שואה ומדובר בנתונים הללו ואתם יכולים לראות מימין לשמאל, מינואר עד דצמבר, את העלייה.

<עידו דניאל: טוויטר מככבת, רשת טוויטר, רשת שבה חופש הביטוי הוא לא מוגבל ואפשר להגיד הכול, גם לשנוא את היהודים, ואני אראה לכם כמה דוגמאות.

<עידו דניאל: אלה המספרים.

<עידו דניאל: בפייסבוק 9,000 מקרים של אנטישמיות בשנת 2015, טוויטר 11,354 מקרים אנטישמיים, אינסטגרם 4,468, יוטיוב 4,465 סרטונים.

<עידו דניאל: בסך הכול הגשנו לחברות הניו מדיה תלונות בהיקף של 29,385.

<עידו דניאל: בשנה שעברה, בשנת 2014, הגשנו רק 16,000, אני אומר 'רק'.

<עידו דניאל: זה הגידול שאנחנו מוצאים.

<עידו דניאל: מצד שני כשמד

<עידו דניאל: ברים על חברות הניו מדיה ומה הן עושות לקראת הגולשים ומה שהם חווים ברשתות החברתיות, יש לי גם את הנתונים שאתם רואים מצד ימין, לגבי אחוזי ההסרה של תכנים, רק 26% הוסרו.

<עידו דניאל: זאת אומרת מסך כל המספר הזה 26% מהפוסטים האנטישמיים הוסרו מאתרי הניו מדיה הפופולאריים הללו.

<עידו דניאל: 74% נשארו שם.

<עידו דניאל: אנחנו בדין ודברים איתם תמיד בנושא הזה.

<עידו דניאל: כל הנושא של ההסתה ברשות הפלסטינית והסתה בערבית גם נכנס לשם.

<עידו דניאל: הרבה מאוד עסקנו גם בזה.

<עידו דניאל: אני תמיד מראה את הדוגמה הזו, כי אני חושב שהיא דוגמה טובה גם ליכולת של שימוש ברשתות חברתיות כדי לפגוע באנשים.

<עידו דניאל: זו דוגמה מ'צוק איתן' של עמוד פרו פלסטיני בצרפתית שנראה כמו עמוד פרו פלסטיני או אנטי ישראלי לכל דבר ואז כשאתה מסתכל בפנים אתה רואה שמדובר ביהודים שמצאו אותם על פי שמם היהודי וזה ממש רשימת חיסול כזו עם תמונות.

<עידו דניאל: לכל תמונה, אם אתה לוחץ עליה, יש כתובת ושם וטלפון שקיבלו מ-144 הצרפתי.

<עידו דניאל: יש הכול, אתה יכול לבנות פרופיל של אדם ברשתות החברתיות ולחפש את השם שלו.

<עידו דניאל: מספיק לחפש את כל האנשים ששמם כהן או אסולין או כל שם יהודי אחר נפוץ ולמצוא את האנשים הללו.

<עידו דניאל: עוד משהו שאני רוצה להזכיר זה הידיעה, ואולי זה באמת חשוב להזכיר את העניין הזה, הידיעה שכל נושא כיום שמתרגש על העולם, בעיקר אסונות, פיגועים, אפילו פגעי מזג אוויר, מאשימים בהם את היהודים ברשת האינטרנט.

<עידו דניאל: יש לי דוגמה ממש טרייה.

<עידו דניאל: אני חושב שכל עם ישראל התאכזב מפיטוריו של דיוויד בלאט, גם זה הפך למאורע אנטישמי.

<עידו דניאל: אני רוצה להראות לכם את הדוגמאות.

<עידו דניאל: אני לא יודע אם אפשר לקרוא, אבל מבול של ציוצים אנטישמיים שמציינים שדיוויד בלאט הוא ציוני, הוא יהודי ויש פה כמה קללות שאפילו באנגלית אני לא אחזור עליהן.

<עידו דניאל: יש פה Jew-boy, כל מיני כינויים כאלה ואחרים.

<עידו דניאל: זה האחרון, ביי ביי דיוויד בלאט, goodbye Jew.

<עידו דניאל: מישהו מזהה את הרפרנס של הציוץ הזה?

<עידו דניאל: רשימת שינדלר.

<עידו דניאל: הסצנה המפורסמת של גירוש גטו בקרקוב שהייתה ילדה בסצנה המפורסמת ברשימת שינדלר שאומרת ' good bye Jews', זה בדיוק זה.

<עידו דניאל: הרפרנס זה הוא מאוד ברור למי שמכיר וזו הכוונה.

<עידו דניאל: הוא מותקף על רקע יהדותו, לא על רקע מקצועי.

<עידו דניאל: בנוגע לדוח שסיפרתי עכשיו עליו על נוכחות של הסתה וניאונאצים ברשת, כמו שאמרתי, הוא יהיה זמין ואני אציג לכם כמה ממצאים עיקריים.

<עידו דניאל: הרבה מאוד אתרים ניאונאציים נמצאים שם, בבלוגים ובאתרים משלהם, בפורומים.

<עידו דניאל: אפילו הדר שטירמר קם לתחייה באתר אינטרנטי שנקרא הדיילי סטורמר, נמצא שם כל הזמן.

<עידו דניאל: יש כל כך הרבה חומרים וכל כך הרבה דוגמאות לנושא הזה.

<עידו דניאל: עוד משהו, merchandise כמובן.

<עידו דניאל: כל אחד יכול להיכנס, לקנות דגלים, לקנות את מיין קמפף, לקנות ספרות אנטישמית וספרות של הכחשת שואה.

<עידו דניאל: יש פה צילום מסך של אתרים שאפשר לקנות חולצות וכו', וממש הכול נמצא.

<עידו דניאל: פייסבוק בשפה הערבית.

<עידו דניאל: טרנד בשפה הערבית אגב, עמודים של ציטוטים של היטלר, כאילו מדובר באיזה הוגה דעות מפורסם שיש לשמוע מה דעתו על כל דבר.

<עידו דניאל: זה מאוד פופולרי, עמודים מאוד פופולאריים, מאוד משותפים, מאוד ויראליים, של ציטוטים של היטלר על כל מיני נושאים בחיים, חלקם מפוברקים, חלקם לא, אנחנו בדקנו את זה, אבל הוא מושא להערצה בעולם הערבי.

<עידו דניאל: צריך להגיד את זה גם כן.

<עידו דניאל: החשבון של היטלר בטוויטר.

<עידו דניאל: זה מישהו שחשב שזה בדיחה, לאיש הזה יש כבר 400,000 עוקבים בטוויטר.

<עידו דניאל: מי שמכיר את רשת טוויטר יודע שהמספר הזה הוא אסטרונומי, זה המון המון עוקבים.

<עידו דניאל: המון.

<עידו דניאל: אני יכול להמשיך ולהמשיך, רק מילה אחרונה על האתר הזה, the greatest story never told, זה פרויקט שמיקומו בארצות הברית, מגובה באתר מאוד נחמד, מאוד יפה ויזואלית.

<עידו דניאל: מה שהאנשים האלה עשו, הם לקחו מספר קטעים מסרטים היסטוריים, מארכיון ספילברג של השואה, מארכיון 'יד ושם', הדביקו אותם לסדרה של עשרה סרטונים שבו מספרים את הסיפור של היטלר שמנסים להסתיר מכם.

<עידו דניאל: הכול עם דיבוב כביכול מקצועי שבו היטלר הוא האדם שנפגע במלחמת העולם השנייה, הנאצים הגרמנים הם הקורבן למעשה.

<עידו דניאל: אנחנו הורדנו את כל הסרטונים האלה מיוטיוב והם פתחו בקמפיין נגדנו 'למה הורדתם אתז ה מיוטיוב?

<עידו דניאל: אתם מנסים להשתיק אותנו', אז עכשיו זה הועלה באתרים אחרים.

<עידו דניאל: האתר הזה עדיין פעיל, חפשו truth will out ואפשר לראות שם מהכול.

<עידו דניאל: גניבה של זכויות יוצרים, אגב, הרבה מאוד סדרות וסרטים מפורסמים על תקופת השואה ומלחמת העולם השנייה.

<עידו דניאל: צריך לראות גם את התגובות של האנשים על הסרטונים האלה, אנשים אוכלים את זה.

<עידו דניאל: אנשים שלא מכירים ולא יודעים איפה שהוא בעולם רואים את זה ואומרים 'וואלה, עשו לגרמנים עוול.

<עידו דניאל: היהודים עשו להם עוול, תראו מה עוללו להם וטפלו עליהם את כל הנושא של רצח של 6 יהודים מיליון', שכמובן לא היה ולא נברא, זה חלק מתעשיית הכחשת השואה.

<עידו דניאל: זה הכול.

<עידו דניאל: תודה רבה.

<עידו דניאל: אני רק אגיד אולי עוד מילה קטנה, ברשותך, היושב ראש, שהפעילות שלנו היא מבוססת מלגות ואנחנו מוצאים את עצמנו הרבה מאוד פעמים לא מצליחים להגיע לכל הממדים של האינטרנט הגדול בגלל הנושא הזה.

<עידו דניאל: לכן אני כאן קורא, אם מישהו יוכל לבוא ולשתף איתנו פעולה, בתרומה של מלגות עבור סטודנטים שנאבקים באנטישמיות, בפרויקט ציוני ישראלי, שלנו ומשלנו, למאבק באנטישמיות ברשת, תמיד מוזמן.

<עידו דניאל: תודה.

אברהם נגוסה: תודה רבה, מר עידו דניאל.

אברהם נגוסה: אנחנו נשמח לקבל את המצגת פה לוועדה, אם תעביר לנו.

אברהם נגוסה: מר יעקב חגואל, סגן וממלא מקום יושב ראש ההסתדרות הציונית.

אברהם נגוסה: אני מבין שאתם ערכתם מחקר חדש בנושא ואנחנו נשמח מאוד שתשתף אותנו.

<יעקב חגואל: נכון.

<יעקב חגואל: בוקר טוב לכולם, שלום, אדוני היושב ראש, חברי הטוב, חבר הכנסת אברהם נגוסה, יושב ראש הוועדה.

<יעקב חגואל: אני רוצה לספר על מספר נתונים.

<יעקב חגואל: הפעם אנחנו עשינו סקר בקרב ישראלים, בדרך כלל אנחנו עושים בקרב אחינו החיים בגולה והפעם עשינו בקרב הישראלים.

<יעקב חגואל: ישנם מספר נתונים מעניינים.

<יעקב חגואל: האחד, 67% מהישראלים חוששים לשלומם של בני הקהילות היהודיות בחו"ל.

<יעקב חגואל: זה קטע שאנחנו צריכים להתייחס אליו בכובד ראש, כי אם נסתכל חמש שנים אחורה אז החשש בדרך כלל היה הפוך, הם היו חוששים לנו.

<יעקב חגואל: אפשר לראות גם את הצדדים החיוביים, אבל אין ספק שהיום אנחנו כישראלים צריכים לראות, בטח בעולם האינטרנטי, שזה נשוא הישיבה היום, איך אנחנו בכפר הגלובלי הזה יכולים לתת מלחמה שערה לרוע האנטישמי, גם מכאן, מציון.

<יעקב חגואל: לא צריך לגור בגולה או לבקר בגולה, אלא אפשר גם מכאן לבוא, היום דרך הסמרטפון, דרך כל אמצעי, גם בגילאים צעירים מאיתנו, בעיקר בגילאים צעירים מאיתנו, יש את הידע ואת היכולת לבוא ולתת מלחמה שערה.

<יעקב חגואל: אני חושב שהנתון הזה בסקר הוא נתון שצריך להשתמש בו, גם מכאן, מממשלת ישראל, ולרתום את הצעירים הישראליים בעניין הזה.

<יעקב חגואל: אני גם רואה בזה יתרונות, לא כל דבר הוא שחור.

<יעקב חגואל: יש בזה יתרונות של חיבור של הגולה עם ישראל.

<יעקב חגואל: אפשר לראות בשנים האחרונות שאין חיבור גדול בקטע הזה, זה יכול להיות טריגר טוב לחבר את העניין.

<יעקב חגואל: נתון נוסף מדבר על 65% שמעידים כי הם מצניעים סממנים ישראליים או יהודיים בחו"ל.

<יעקב חגואל: זה נתון מאוד מאוד קשה שאנחנו צריכים להבין, אני מזכיר לכם שישבנו פה לפני שלושה שבועות ואני אמרתי שאני אישית במקומות מסוימים באירופה, לצערי הרב, מוריד את הכיפה, הולך עם כיסוי ראש אחר ולא עם כיפה, לא מתוך זה שאני לא גאה בכיפה, לא מתוך זה שאני לא גאה ביהדות שלי, ההיפך, אני מאוד גאה ביהדות שלי ומאוד גאה בכיפה, אבל אני רוצה לחזור לארבעת ילדיי הביתה בשלום.

<יעקב חגואל: אני אומר את זה מתוך כאב, מתוך זה שלא נעים לי לומר את מה שאני אומר, אבל אני אומר את זה מתוך זה שאנשים צריכים לשמור על עצמם.

<יעקב חגואל: פה זה נתון של מחקר שנעשה ואומר ש-65% מהיהודים מצניעים את העניין.

<יעקב חגואל: יש פה עוד נתונים אחרים, אני לא רוצה להאריך, אני רק רוצה לומר מה כן אפשר לעשות.

<יעקב חגואל: מה שכן אפשר לעשות זה באמת לרתום את הציבוריות הישראלית למאבק הזה.

<יעקב חגואל: אנחנו בהסתדרות הציונית העולמית התחלנו בשנה שעברה כבר בקורסים לישראלים, בהכשרות של ישראלים במאבק באנטישמיות דרך האינטרנט.

<יעקב חגואל: אפשר לדבר על כל מיני קהלים, אפשר לדבר על קהלים של צעירים שכבר הזכרתי ואפשר לדבר על קהלים של גיל שלישי, אנשים פנסיונרים שמכירים את עולם האינטרנט ואם הם לא מכירים אנחנו יכולים לעזור להם להכיר, שיש להם ידע, שיש להם ידע בשפות, שהם מבינים את העניין והם יכולים בהחלט לתת פה מלחמה אמיתית ברוע הזה.

<יעקב חגואל: אנחנו נמצאים עכשיו בהליך מאוד מתקדם של לרתום את מועצת תנועות הנוער בישראל ואת מועצת תנועות הנוער הציוניות העולמיות, לרתום אותם לעניין.

<יעקב חגואל: זה קהל אדיר.

<יעקב חגואל: מועצת תנועות הנוער הישראליות העלתה פה דבר מדהים, היא אמרה שיש היום אחוז לא מבוטל של עולים חדשים שנמצאים בתנועה, שיש להם שפות, שהם יכולים להיות ואפילו להוביל את העניין הזה בתנועות הנוער ויש להם יתרון על הישראלים בעניין הזה של שפות והם יכולים לרתום את חבריהם הישראלים למאבק הזה באנטישמיות.

<יעקב חגואל: אנחנו בהסתדרות הציונית העולמית רואים בעולם האינטרנטי, בניו מדיה, זירה שאסור להקל בה ראש, שאסור לעצום בה את העיניים.

<יעקב חגואל: אנחנו חושבים שזו זירה שאם אנחנו נתעלם מטוקבקים, אם אנחנו נתעלם מאתרים אנטישמיים זה מדרון חלקלק שבסופו של יום יכול לתת לגיטימציה לפגוע באלימות פיזית ביהודים.

<יעקב חגואל: אנחנו עושים את הכול, הקמנו מרכז תקשורת למאבק באנטישמיות שאיתן בכר, שיושב על ידי, מנהל אותו, ואנחנו מפעילים את כל המרכז הזה על ידי מתנגדים.

<יעקב חגואל: יש פה מתנדב שנמצא פה, מארצות הברית, דוד עבאדי, שנמצא פה בתכנית הארץ ומתנדב במרכז שלנו.

<יעקב חגואל: יש לנו מתנדבים שהם גם בקרב עולים ויש לנו הרבה מאוד מתנדבים מקרב תכניות מסע שנמצאים פה בארץ ועושים את תהליך ההכשרה שלהם אצלנו.

<יעקב חגואל: אנחנו מברכים מאוד על היוזמה, מברכים על העבודה האדירה שעושה פה התאחדות הסטודנטים.

<יעקב חגואל: עידו פה הציג דברים מדהימים ואנחנו בשיתוף פעולה איתו גם, ואנחנו חושבים שיש עוד הרבה מה לעשות ואנחנו צריכים, הכי חשוב, להרים את הראש בגאווה יהודית ולתת מלחמה שערה.

<יעקב חגואל: לא לתת לדברים האלה לעבור על ידינו, אלא להגיב על כל דבר.

<יעקב חגואל: תודה רבה.

אברהם נגוסה: תודה רבה.

אברהם נגוסה: אני גם שם לב עכשיו, אשתו של פרופ' ארווין קוטלר, אריאלה קוטלר נמצאת ומשתתפת פה.

אברהם נגוסה: ידוע שפרופ' ארווין קוטלר זה הלוחם הגדול נגד אנטישמיות ובישיבה הקודמת הוא היה פה והוא שיתף אותנו בתפיסה ואיך להילחם באנטישמיות ברמה בינלאומית.

אברהם נגוסה: תודה שאת משתתפת.

אברהם נגוסה: כמובן אם יש לך מה להגיד, נשמח.

אברהם נגוסה: עכשיו אנחנו נשמע את מר אלון פרידמן, מנהל ארגון הלל ישראל.

<אלון פרידמן: תודה רבה, אדוני היושב ראש.

<אלון פרידמן: ברשותך, בקצרה אני אנסה להעלות שלוש נקודות, אחת מהן היא לגבי קריאתך וקריאתם של חברי הכנסת בתחילת הישיבה לגבי הצורך שהממשלה היא זו שתעמוד בראש ותוביל את היוזמות האלה.

<אלון פרידמן: אני אבקש, ברשותך, להציע, שלא לומר להתנגד, להציע אלטרנטיבה להצעה הזאת ואני אסביר גם למה.

<אלון פרידמן: בנקודה השנייה אני אבקש באופן לא אופנתי להסביר למה אני דווקא אופטימי לגבי מה שקורה היום בשטח.

<אלון פרידמן: לבסוף, אם יהיו לי עוד 30 שניות אני אתן גם דוגמה למשהו משמעותי מאוד שקורה, קצת בדומה לדברים שהעלה חגואל לגבי היוזמות של ההסתדרות הציונית העולמית.

<אלון פרידמן: אני חושב שברשת בעיקר, אבל בכל שיח ציבורי אחר, ההצלחות ניתנות לאלה שמראים אותנטיות וברשת במיוחד מחפשים את ה-grass roots, מחפשים את הקול האותנטי שמדבר מאיזה שהוא כאב, מאיזה שהיא חוויה אישית.

<אלון פרידמן: אחד הדברים שכל הזמן מנסים למצוא ברשת זה האם יש איזה שהוא גורם מסחרי גדול שעומד בצל מאחורי האינטרסים של אותם קולות אותנטיים כביכול, ואם לא מסחרי אז בוודאי פוליטי וכדומה.

<אלון פרידמן: אני חושב שבנושאים האלה של אנטישמיות, של השיח, אנחנו מדברים על זה הרבה גם בוועדה הזו, ה-BDS, הקריאות נגד ישראל בקמפוסים, אני חושב שהטעות הגדולה ביותר תהיה לשים את הממשלה בפרונט.

<אלון פרידמן: למרות שהממשלה היא ללא ספק הגוף הנכון לגייס את המשאבים, לעשות את המחקר, לנתב אותם, הממשלה חייבת תמיד להישאר צעד אחד אחורה כאשר הארגונים שעובדים בשטח הם אלה היחידים שיכולים לבוא ולזהות בדיוק לאן צריך לבוא ואיפה.

<אלון פרידמן: אני חושב שזו תהיה התנהגות של פיל בחנות חרסינה אם ממשלת ישראל תיכנס עכשיו עם מה שנקרא מדים, סמלים ודגל לתוך קמפוסים, לתוך רשתות חברתיות.

<אלון פרידמן: תוך שנייה יהיה ברור שבעצם יש כאן גוף גדול, חסר פנים, שמנסה לממן אג'נדות אידיאולוגיות והנושא של האמינות יירד פה לחלוטין ואנחנו רואים את זה, דרך אגב, הרבה פעמים כאשר סיוע מתבצע בצורה לא רגישה ומתגלה מיד שיש ממשלה מאחורי הסיפור הזה.

<אלון פרידמן: הרבה פעמים אנחנו רואים את זה אצל סטודנטים שלנו באוניברסיטאות בארצות הברית, כאשר ברור שיש סיוע ממשלתי לפעילות פרו ישראלית בקמפוסים תוך שניות זה הופך להיות מה שנקראה counter productive, זאת אומרת זה הופך להיות לתת שירות דב למטרה, כי אתה מיד שומע את הקולות שאומרים, 'רגע, אם לסטודנטים היהודים יש ממשלה של מדינה עם תקציב מאחוריהם, מי יעזור לסטודנטים הפלסטינים?

<אלון פרידמן: הרי להם אין את הממשלה הזאת ולהם אין את המדינה הזאת ולהם אין את האמצעים האלה', ובעצם אנחנו יורים לעצמו ברגל, אם לומר את זה בצורה הכי מפורשת.

<אלון פרידמן: לכן אני חוזר ואומר, בתוך חבריי שיושבים כאן סביב השולחן הזה ולא בפעם הראשונה, אנחנו נפגשים בפורומים דומים, בוועדה הזאת הרבה, אבל גם בוועדות אחרות, יודעים היטב.

<אלון פרידמן: אנחנו אלה שמכתתים רגלינו בשטח ואנחנו יודעים שהזהירות והחוכמה והמתוחכמוּת, אם יש מילה כזו, היא הכלי המשמעותי ביותר.

<אלון פרידמן: זה מביא אותי לנקודה קצת אופטימית ואני מאוד מצר על זה שחברי הכנסת שהיו פה בתחילת הדיון עזבו אותנו ולא שומעים, אבל עוד פעם, בתור אלה שנמצאים היום ויודעים היטב מתי לפנות למשרד לעניינים אסטרטגיים ומתי לפנות למשרד החוץ, מה עושה משרד התפוצות ומה עושה משרד החינוך, אנחנו היום מכירים, אני רוצה להגיד בשם ארגון הלל, שבאמת פרוש ב-500 קמפוסים ברחבי ארצות הברית וב-15 מדינות נוספות עם קהילות צעירות, אנחנו יודעים היום שמתן המנדט למשרד לעניינים אסטרטגיים על ידי הקבינט, כולל תקציבים משמעותיים להילחם ב-BDS, אנחנו רואים שמתבשל שם עכשיו משהו.

<אלון פרידמן: לפני חצי שנה, לי לא הייתה כתובת לסיפור כזה ספציפי, לעומת זאת אני יודע כבר לא מעט זמן שבמשרד החוץ מרוכז תחום ידע אדיר בכל מה שקשור לקהילות היהודיות ולרשת ודרך אגב, הידע הזה היום משותף, לא צריך לדפוק שם על דלתות בסודיות כדי להבין מה קורה, יש היום פורומים מאוד מאוד רחבים ואני חבר בכולם, לכן אני יודע, של בקשות עזרה.

<אלון פרידמן: גם ברשת, דרך אגב.

<אלון פרידמן: רק עכשיו קיבלנו פנייה לגבי יוזמה של 200 אקדמאים ברזילאים שחותמים על עצומה להחרים וכדומה ואנחנו הולכים ומחפשים את הפרופסורים הברזילאים האלה דרך הקשרים שלנו, של הלל בברזיל.

<אלון פרידמן: בארצות הברית אותו דבר, אם 2,000 הולכים לחתום על איזה שהיא עצומה אנחנו נחפש אותם אחד אחד, הם נמצאים באוניברסיטאות שלנו, ואנחנו נסביר להם על מה הם בעצם חותמים ונשכנע אותם.

<אלון פרידמן: הדברים האלה מרוכזים על ידי משרד החוץ.

<אלון פרידמן: ציינת את משרד התפוצות.

<אלון פרידמן: משרד התפוצות עוסק בכלל בנושא של יוזמת ממשלת ישראל והעם היהודי, שם אני חושב שיש ראייה חכמה מאוד למה שנקרא הטווח הרחוק.

<אלון פרידמן: אם לא נשקיע בזהות של הנוער הצעיר היהודי בתפוצות אז אנחנו רק נוכל לכבות שריפות, כל מה שיהיה לנו נותר לעשות זה לשים את הפלסטר על הפצע.

<אלון פרידמן: אבל כאשר הולכים להשקיע בחינוך יהודי בגיל הרך ומחנות קיץ בבתי ספר תיכון וכדומה, אז נמצא את אותם יהודים עוד 15 ו-20 שנה שיידעו שלמדינת ישראל יש זכות לגיטימית להתקיים ולא יצטרכו להתנער ממנה מתוך בורות וחוסר רצון להתחבר.

<אלון פרידמן: אז אני כן רוצה להעלות כאן איזה שהיא נקודה אופטימית.

<אלון פרידמן: אני חושב שהנושא הזה כן הולך ונלקח ברצינות, אני יודע שאני, בתור ארגון שטח שמייצג את ארגון הסטודנטים היהודים הגדול והפרוש בעולם, אני יודע היום למי לפנות בשביל מה ואני מקבל גם הרבה מענה והרבה עזרה וגם הבנה שאני זה שנמצא בפרונט וזה לא תמיד יהיה חכם לשים את הממשלה בפרונט.

<אלון פרידמן: אני אתן דוגמה אחרונה שקורית היום במרכז הבינתחומי בהרצליה.

<אלון פרידמן: סטודנטים שכבר במבצעי הקייצים האחרונים ועובר ל'צוק איתן' ב-2014, הקימו חמ"לי הסברה שכל מהותם היא להילחם בדה לגיטימציה ברשת.

<אלון פרידמן: גם בבינת

<אלון פרידמן: חומי בהרצליה יש סטודנטים מלמעלה מ-50 מדינות שדוברים את כל השפות.

<אלון פרידמן: כתוצאה מההצלחה הזאת אנחנו, ביחד עם אנשי הבינתחומי, התחלנו לחבר סטודנטים ישראלים של הבינתחומי בהרצליה אל הללים בקמפוסים ברחבי ארצות הברית והיום נוצר מצב שנפתחה תכנית אקדמית חדשה בבינתחומי בהרצליה מתוכה 15 נקודות זכות מוקדשות לפרקטיקום והפרקטיקום הזה של סטודנטים ישראלים שעושים תואר בדיפלומטיה ציבורית מוקדש לפיתוח כלים למלחמה בדה לגיטימציה ברשת, tailor made, תפור למידות ולצרכים של קהילות וארגוני צעירים בחו"ל.

<אלון פרידמן: זאת אומרת אם היום ההלל של מינסוטה אומר, תקשיבו, באוניברסיטת מינסוטה האנטי ישראליות היא על הבסיס של חופש הדיבור, יישבו סטודנטים בבינתחומי ויבנו קמפיין וידיאו מותאם להללים במינסוטה, תוך ארבעה-חמישה ימים הקמפיין הזה ירוץ בתוך הרשתות של מינסוטה וייתן אימפקט.

<אלון פרידמן: שבוע אחר כך נשיא האוניברסיטה יכתוב מכתב שמגנה את אלה שגינו או שפוצצו הרצאה או דברים כאלה.

<אלון פרידמן: זאת אומרת הדברים בשטח קורים.

<אלון פרידמן: עוד פעם, אני מצר, אני לא אומר את זה כביקורת, אבל אילו חברי הכנסת היו נשארים לשמוע את הדברים שלשמם אנשי השטח מגיעים להשמיע יכול להיות שהם היו פחות מתוסכלים ופחות אומרים 'אנחנו לא רוצים לשמוע תירוצים' ו'כך היה לפני שנה ולפני שנתיים'.

<אלון פרידמן: דברים כן משתנים, הם כן קורים.

<אלון פרידמן: עוד פעם אני אומר, כנציג ארגון סטודנטים עולמי הגדול והמשמעותי בעולם, הדברים האלה קורים ואני מברך ומקווה שהם ימשיכו לקרות.

אברהם נגוסה: יש לי שאלה אליך.

אברהם נגוסה: קודם כל לגבי חברי הכנסת, פה בו זמנית מתקיימות ועדות שונות ולכן חברי הכנסת נאלצים לקפוץ מוועדה לוועדה ואני בטוח שהם יחזרו.

<אלון פרידמן: אז בעצם נוצר מצב שהם לא שומעים שום ועדה.

אברהם נגוסה: כולם יקראו את הפרוטוקול.

<אלון פרידמן: אני מקווה.

אברהם נגוסה: השאלה שלי, דווקא בחודש יוני אני ועוד שלושה חברי כנסת היינו בארצות הברית ונפגשנו עם הנציגים של הארגון שלך, הלל, שפועלים בקמפוסים באמריקה.

אברהם נגוסה: הפגישה התקיימה בקונסוליה בניו יורק ועם אנשי משרד החוץ והדרישה שלהם, אני אומר לך, שהם מרגישים חסרי אונים מול ההתחזקות נגד ישראל והסטודנטים הפרו פלסטינאים שמקבלים תמיכה כלכלית אדירה ממדינות ערב.

אברהם נגוסה: עכשיו מדינת ישראל, אתה בא ואומר לי, לא צריכה להיות בתמונה, או בפרונט.

<אלון פרידמן: כמו שמדינות ערב לא נמצאות בפרונט של הארגונים הפרו פלסטינאים.

<אלון פרידמן: אתה לא תראה דגל כוויית או קטר או אירן בפרונט של ארגוני ה-BDS.

<אלון פרידמן: אתה תראה מיעוטים בקמפוסים שתמיד באים על תקן האנדרדוג ומציגים את מסכנותם, וככה גם קואליציית המיעוטים האנטי ישראלית הפכה להיות מאוד מאוד משגשגת.

<אלון פרידמן: כך מדינת ישראל צריכה להיות, בשלב אחד מאחורה, ברתק, להכניס את המקורות פנימה, להכניס את המשאבים פנימה, אבל לתת לאותם סטודנטים להיות אלה שמובילים את זה.

אברהם נגוסה: אוקיי, אתה מגיע אליי, אז לכן אני רוצה שיהיה ברור, כי אנחנו אומרים שמבחינה תקציבית, מבחינת משאבים, הם חסרי אונים, כולל, אני אומר לכם, עובדי השגרירות, שהם אמרו את זה, שאין מספיק תקציב להילחם.

אברהם נגוסה: לכן האם מדינת ישראל צריכה לתת להם את האחריות לארגונים הלא ממשלתיים ולשבת בשקט?

<אלון פרידמן: לא, אבל היא עושה את זה ודרך אגב, היא מתכללת את הדיונים האלה.

<אלון פרידמן: מנכ"ל משרד התפוצות, שישב בוועדה הזאת לא מזמן, הוא זה שסיפר שעכשיו המנהלת שהוקמה בשביל יוזמת ממשלת ישראל והעם היהודי הולכת לכתוב, בוא נגיד את זה בצורה הכי בוטה, את הצ'קים הראשונים שלה בסוף חודש פברואר.

<אלון פרידמן: הצ'קים האלה יילכו לאותם ארגונים שנמצאים בשטח ויש להם את ה - - -

אברהם נגוסה: זה מה שאנחנו ביקשנו, אנחנו ביקשנו - - -

<אלון פרידמן: לא ממציאים מחדש.

<אלון פרידמן: ה - - - שהתכנס במשרד לעניינים אסטרטגיים בסוף חודש פברואר על ידי השר ארדן, הוא מגיע עם תקציב של 100 מיליון שקלים, הוא דיווח על זה כבר בכמה ועדות אחרות וה-100 מיליון שקלים האלה הולכים להגיע לאותם ארגונים שפרוסים היום נכון בשטח ויודעים להשתמש בהם חכם בלי שחייב להיות דגל ישראל בפרונט של הסיפור הזה.

<אלון פרידמן: אנחנו כולנו, המשפחה, יודעים בדיוק מאיפה זה מגיע ואנחנו גם יודעים למי לפנות, אנחנו לא הולכים לחפש את התרומות האלה במקומות אחרים.

<אלון פרידמן: העובדה שממשלת ישראל רואה כנכס אסטרטגי את הצורך להשקיע ולחזק את הקהילות היהודיות, זה הישג משמעותי ואדיר ועל כך תודתנו לממשלה ולחברי הכנסת שעוזרים לחוקק ולדחוף אותה בכיוון הנכון.

<אלון פרידמן: האופן שבו זה מתבצע בשטח צריך להיות זהיר וחכם.

אברהם נגוסה: אוקיי, אנחנו שומעים את ההצעה שלך, אבל אני חושב שזו גם הכוונה של הוועדה וגם חברי הכנסת.

אברהם נגוסה: זו לא הכוונה שדגל ישראל יעמוד וכל קבוצה של סטודנטים בקמפוסים יילכו עם דגל ישראל, זה לא מה שאנחנו אומרים, אנחנו אומרים שצריך תיאום וצריך גם משאבים ומי שצריך לעשות את זה, גם התיאום בפעילות, לדעתי, זה משרדי הממשלה.

<אלון פרידמן: מסכים, אין לי ויכוח.

אברהם נגוסה: אפילו בתוך המשרדים השונים, תפוצות ואסטרטגיה וחוץ, צריכים ליצור איזה שהוא מנגנון של תיאום ביניהם.

אברהם נגוסה: זה הכיוון שלנו.

<אלון פרידמן: אני מסכים עם זה ואני מודה לך על ההבהרה.

אברהם נגוסה: גב' אריאלה קוטלר.

<אריאלה קוטלר: אני באמת יושבת כאן על תקן של אריאלה ולא כאשתו של ארווין קוטלר, שזה יהיה ברור, אני חברה בוועד המנהל החדש של הארגון, של ISGAP.

<אריאלה קוטלר: יש לי שאלה אליך.

<אריאלה קוטלר: הייתי חברה שנים רבות בוועד של הלל אינטרנשיונל ונשיאת הלל במונטריאול ובכל מה שמתרחש בקמפוסים בקנדה.

<אריאלה קוטלר: מהידיעה האישית שלי 5%, 7% מהסטודנטים היהודיים היו מוכנים בכלל.

<אריאלה קוטלר: הם באים להלל כדי להתעסק בתיקון עולם ובענייני הסביבה וצדק חברתי וכו' וכו' וזה מצוין - - -

<אלון פרידמן: ולחזק את זהותם היהודית.

<אלון פרידמן: הם עושים את זה בפריזמה יהודית וזה משמעותי מאוד.

<אריאלה קוטלר: נכון, משמעותי ביותר, אבל רק כ-5% עד 7%, אולי 8% בקמפוסים הטובים יותר היו מוכנים לעמוד בחזית, באמת לעמוד ולהיאבק בהסתה נגד ישראל, דה לגיטימציה וכו'.

<אריאלה קוטלר: אחת הבעיות שאני ראיתי, מניסיון אישי, ואני לא יודעת אם זה השתנה מאז, אנחנו, הסטודנטים שלנו, המנהיגים של הסטודנטים שלנו וגם המנהיגים של הלל אינטרנשיונל ואולי גם הלל מקומי, אינני יודעת, באיזה שהוא מקום האימוץ של הנרטיב של הסכסוך במזרח התיכון, יש אימוץ של הנרטיב הפלסטיני.

<אריאלה קוטלר: הסטודנטים היהודיים באים לתוך המאבק הזה לחלוטין חשופים לנרטיב הזה בלי שום ידע של הקונטקסט ההיסטורי של סכסוך ישראל-ערב.

<אריאלה קוטלר: בלי הציוד הזה של הכלים האלמנטאריים, של להבין מאיפה בא הסכסוך, אנחנו מעמידים את הילדים האלה עירומים בפני פרופגנדה מתוחכמת מאוד, מסולפת, שגורמת לסטודנטים שלנו להיעלם ולא לרצות לעמוד בחזית.

<אריאלה קוטלר: איפה הלל ואיפה אנחנו פועלים כדי לתת לילדים האלה, לסטודנטים האלה, וגם לך, יעקב חגואל, לנציגי הדור השלישי ולנציגי ארגוני הנשים שפעלו פעם וכו', את הכלים באמת לעמוד בחזית עם ידע, אינפורמציה מדויקת של הקונטקסט ההיסטורי של הסכסוך.

<אלון פרידמן: אני מבקש מהיושב ראש את הזכות להשיב.

אברהם נגוסה: כן.

<אלון פרידמן: אני חושב שאת מנתחת את המצב בצורה מדויקת לחלוטין ואני חושב שבדיוק שבגלל שזה המצב, בדיוק בגלל שהנרטיב בקמפוס, וצריך לזכור, הקמפוס מייצג, בארצות הברית בטח ובטח בהרבה מקומות, האקדמיה תמיד מייצגת את המקום היותר ליברלי, עם הדעות היותר רדיקליות, שמאל מתקדם וכו', מקום שבו אין כל כך מקום לאמונה דתית ואת יודעת, מי מאיתנו היום חושב את מה שהוא חשב בגיל 18 כאשר הוא היה חשוף בעיקר לתכנים קמפוסיים?

<אלון פרידמן: אולי חלקנו שהם בני 19 כן, אבל אלה שכבר עברו, יש לנו איזה שהיא רגרסיה למרכז וכך קורה דרך אגב גם עם הקהילה היהודית.

<אלון פרידמן: אני חושב שבדיוק בגלל המצב שאת מתארת רק 5% א 7% מהסטודנטים היהודיים הם אלה שמוכנים לעמוד בחזית ההסברה.

<אלון פרידמן: כדי להגיע לחזית ההסברה ולהילחם נגד אותם מסרים מאוד מאוד ממומנים ושקשה מאוד לצאת פרונטלית נגדם צריך להיות מצויד, צריך להיות מחומש, צריך להיות מחונך משלבים מאוד מאוד מוקדמים.

<אלון פרידמן: ה-average Jew, היהודי, הרייצ'ל או הג'וש, שנמצאים היום בקמפוסים, במקגיל או בקונקורדיה ובמקומות אחרים, לא רק באזור מונטריאול, לא מגיע מצויד.

<אלון פרידמן: גם אם הוא מגיע עם חינוך יהודי מסוים, יש לו קומפורט זו בהיותו יהודי והרבה פעמים הדבר הראשון שירחיק אותו מלרצות להיות אחד מאותם 5% עד 7% הוא האצבע המאשימה כביכול שמופנית אליו מהרבה זוויות, שאומרת, 'אתה יהודי, אז אתה צריך לתמוך בישראל' והוא לא יודע כלום על ישראל ועל מדיניותה, ובטח לא על ממשלתה, ואם לא התחלנו מגיל מוקדם יותר אז יכול להיות שפספסנו אותו.

<אלון פרידמן: אבל אם הוא אומר 'רגע, רבותיי, אם אתם נותנים לי פה אחד פלוס אחד, זאת אומרת אם אני יהודי אז אני מקבל חינם גם את התמיכה שלי בישראל, יכול להיות שאני מוותר גם על האחד הראשון.

<אלון פרידמן: אני לא מצויד כרגע להגן על ישראל, אני לא מבין מספיק, תראו את כל אלה שמתלהבים פה מולי בפורום, אין לי עשירית מהידע שלהם.

<אלון פרידמן: אז אם להיות יהודי זה אומר שאני חייב לתמוך בישראל, כי זה מה שההורים שלי אומרים לי וזה גם מה שממשלת ישראל אומרת לי וזה גם מה שהאויבים שלי, תומכי ה-BDS בקמפוסים אומרים לי בצורה של הפוך על הפוך, you are Jew, you must be supporting Israel, אבל אני לא, ואם זה חייב להיות אחד עם השני, יכול להיות שגם על היהדות שלי אני מעדיף לוותר ואני ארד קצת למחתרת ואני לא אהיה that Jew on campus'.

<אלון פרידמן: ואנחנו מפסידים פה.

<אלון פרידמן: לכן הכלים שהלל נותן לאותם יהודים זה ה- engagementמרמה הרבה יותר בסיסית, אנחנו רוצים שיהיה להם נוח להיכנס להלל ולא לחשוב שאם הם נכנסו אז הם מחר הולכים להיזרק אל האש ולעמוד בקו הראשון של מאבק ב-BDS.

<אלון פרידמן: בואו נפתח את האוהל כמה שיותר רחב, בואו ניתן מקום, לא לנרטיב האנטי ישראלי, חלילה, יש גבולות אדומים לארגון הזה ותומכי BDS או אנטי ציוניים לא ייכנסו, אבל סטודנט שבא לשאול שאלות, אנחנו רוצים שכל סטודנט, יהודי ולא יהודי, ירגיש שהלל זה המקום שלו לשאול את השאלות, כי כשאנחנו נהיה אלה שנותנים את התשובות אנחנו יודעים שאנחנו שומרים עליו אצלנו.

<אלון פרידמן: אם נגיד לו 'אתה לא שייך לפה בגלל שאתה שואל שאלות יותר מדי ליברליות', אנחנו נאבד אותו לנצח.

<אלון פרידמן: אנחנו ה-responsible adult on campus.

<אריאלה קוטלר: אלון, אתה צודק, וכך בדיוק צריך הלל לפעול וכך בדיוק הלל פועל.

<אריאלה קוטלר: השאלה היא באיזה אופן ובאיזו מידה ומתי ומי.

<אריאלה קוטלר: אני יכולה לומר לך שאנחנו עשינו קורסים של Israel one on one לסטודנטים במשך כל תקופת היותי שם, אני מדברת על 30 שנה בערך, בחזית הזאת, אפילו יותר, Israel one on one, בואו לסביבה, בואו לצדק חברתי, בואו למה שתבואו בואו, אבל לתת להם את הכלים, אפילו אם הם לא יהיו מעורבים, הם לא יאבדו אחר כך, באיזה שהוא מקום אחר כך כשיש Israel apartheid week בלי להבין מה קורה והם יברחו מזה.

<אריאלה קוטלר: השאלה היא מי באמת נותן לאותם סטודנטים, שאנחנו מביאים בדלת האחורית, העיקר שתהיה זהות יהודית כלשהי, איך אנחנו נותנים להם טיפין טיפין, ואני לא מדברת על הממשלה הזו או ממשלה אחרת, או על פוליטיקה כזו, ימין, שמאל, מרכז וכו', אני לא רוצה את זה, אני רוצה קונטקסט היסטורי של הבנת הסכסוך.

<אריאלה קוטלר: זה לא נעשה, אני יודעת שזה לא נעשה.

<אריאלה קוטלר: פה ושם טיפין, וזה מה שחסר לי.

אברהם נגוסה: מר ארסן אוסטרובסקי, הקונגרס היהודי ישראלי, בבקשה.

<ארסן אוסטרובסקי: (אומר דברים באנגלית, להלן התרגום החופשי): ברשותכם, אדבר באנגלית, בהשערה שזו השפה של אלה המשתמשים ברשת, לעיתים יותר תכופות.

<ארסן אוסטרובסקי: באוקטובר האחרון, ראש הממשלה נתניהו קרא לגל הטרור האחרון "מפגש בין אוסמה בן לאדן למארק צוקרברג".

<ארסן אוסטרובסקי: לצערנו, האנלוגיה שלו היתה נכונה.

<ארסן אוסטרובסקי: זה אכן מתאר את האיום האסטרטגי החדש העומד בפני מדינת ישראל, כאשר הטרור משתמש היום במדיה החברתית על מנת לעודד אלימות, שנאה, טרור והשראה לביצוע פיגועי טרור.

<ארסן אוסטרובסקי: לפני שהגעתי לכאן היום, הסתכלתי על כמה מהפעילים האלה ברשת.

<ארסן אוסטרובסקי: מאז נובמבר 2015, לפייסבוק יש 1.5 מיליארד משתמשים, לגוגל יש 1.2 מיליארד משתמשים, ליוטיוב מיליארד משתמשים, ולטוויטר יש 320 מיליון משתמשים, הכל גדל על פי אמדן בסיסי.

<ארסן אוסטרובסקי: אולם, אנו יודעים, שמדיה חברתית בלבד לא יכולה להניע את הצעירים לצאת להפיכה, כפי שאנו יודעים.

<ארסן אוסטרובסקי: יחד עם זאת הרבה מהמשתמשים האלה ברשתות "גוגל", "פייסבוק", ו"יוטיוב", ידיהם לא לגמרי "נקיות מדם", הם משתמשים במוצר שלעיתים קרובות הוא משמש ככלי לליבון היצרים והפצת האלימות כלפינו.

<ארסן אוסטרובסקי: ראינו היום הרבה מאוד דוגמאות, של הדברים שאנו מתמודדים איתם על בסיס יומיומי.

<ארסן אוסטרובסקי: בנוסף על מה שכבר הוצג, אנו יודעי שלחמאס יש חשבון טוויטר בשפה האנגלית, שבו ראינו סולמיות (

אברהם נגוסה: תודה רבה.

אברהם נגוסה: עורך דין עזרא בריס, יושב ראש פורום משפט בינלאומי, לשכת עורכי הדין.

<עזרא בריס: תודה רבה, אדוני היושב ראש.

<עזרא בריס: אני נציג לשכת עורכי הדין ויו"ר ועדת משפט בינלאומי בלשכה.

<עזרא בריס: אנחנו סבורים שיש צורך בפעילות משולבת ואיחוד כוחות של כל הגופים הפועלים בתחום, פעילות משולבת שיש בה מרכיב של מכפיל כוח.

<עזרא בריס: אנחנו נשמח לשתף פעולה עם גופים נוספים ונרתום את מוסדות הלשכה לשם כך.

<עזרא בריס: יש כאן חזית הסברתית וחזית משפטית.

<עזרא בריס: בהקשר הזה אני רוצה לציין בקצרה שלוש נקודות.

<עזרא בריס: אחת, יש ללשכה שיתופי פעולה עם ארגונים מקבילים בעולם, נפעל לנצל קשרים אלה לטובת העניין.

<עזרא בריס: שתיים, אנחנו נפעל לרתום את המומחיות של עורכי הדין בלשכה כדי לפעול בכלים משפטיים נגד גילויי אנטישמיות ברשת בפרט.

<עזרא בריס: שלוש, סטודנטים למשפטים ופקולטות למשפטים.

<עזרא בריס: אנחנו מבקשים לחבור לגופים סטודנטיאליים בכלל, לרבות אלה שהתייחסו קודם, ולסטודנטים למשפטים בפרט, בארץ ובעולם, כדי לשתף פעולה וגם לתת כלים לטובת המאבק בגילויי אנטישמיות, לרבות גילויי אנטישמיות ברשת.

<עזרא בריס: לסיכום, אנחנו מבקשים להעמיק את המעורבות של לשכת עורכי הדין במלחמה בגילויי האנטישמיות, לרבות המלחמה בגילויי האנטישמיות ברשתות החברתיות תוך שיתוף פעולה עם כל הגופים הנוספים הנמצאים כאן.

<עזרא בריס: אני פונה כאן לגופים המיוצגים כאן ומציע את המעורבות והסיוע שלנו.

אברהם נגוסה: תודה רבה לך.

אברהם נגוסה: אנחנו מקיימים עוד דיון בנושא אנטישמיות באירופה ב-12:30, אבל לפני זה פרופ' חיים פיארברג, בבקשה.

<חיים פיארברג: צהריים טובים לכולם.

<חיים פיארברג: שמי חיים פיארברג מאוניברסיטת תל אביב, מרכז קנטור.

<חיים פיארברג: למעשה חלק גדול מהמעורבים פה, אנעי מכיר אותם ואנחנו משתפים פעולה כבר שנים רבות בנושא של מלחמה באנטישמיות.

<חיים פיארברג: אני חושב שעידו התחיל את העבודה, אירחנו אותו בתל אביב ואחד הדברים שניסינו אז להציג ואני חושב שעידו מאמץ את זה בצורה כזו או אחרת זה את סוגיית הנרטיב הנגדי, שאתה אמור להילחם, ולצורך העניין גם נציגי הלל עכשיו העלו את הסוגיה הזאת וכמובן אריאלה ומשפחת קוטלר בכלל, שאנחנו משתפים פעולה כל הזמן איתם.

<חיים פיארברג: כשאתה עומד להתמודד עם מכלול נרטיבים, שרובם הגדול הם שקריים, זה מה שמופיע כנגדנו, אבל הם תמיד מתבססים על איזה שהוא נתח מסוים של אמת, אינך יכול לבוא ולהציג אפס מול אחד.

<חיים פיארברג: אתה חייב להיות הרבה יותר מתוחכם וזה מה שאנחנו מנסים להציע כל העת, דהיינו לבצע איזה שהוא נרטיב או מכלול נרטיבים עבור אותם אלה שלוחמים שלמעשה משקלל את כל הנרטיבים האנטי ישראליים או האנטי יהודיים ומעמת אותם עם היסטוריה אובייקטיבית או היסטוריה פוזיטיבית ובא ומציג, 'הנה, קחו כלים, תציגו את כל האמת, לצורך העניין, בקמפוסים'.

<חיים פיארברג: עידו והחברים, ואני חושב שגם ב-IDC עושים היום את הדבר הזה, זו מלחמת קודש, להוריד את התעמולה כנגד, אבל הסיכוי להגיע ל-100% הוא שואף כמעט לאפס והפעולה של הסטודנטים היום היא כמעט חרב פיפיות, כי אין למעשה שום בסיס משפטי עבור אנשי פייסבוק, או עבור אנשי טוויטר, אני לא יודע אם פועלים מול אנשי טוויטר ,אבל בטח אנשי פייסבוק וגוגל, שאנחנו כן עובדים מולם, כמעט ואין בסיס משפטי בשביל לבוא ולהגדיר מה הוא הקריטריון של אנטישמיות לפיו נסלק את הסוגיה.

<חיים פיארברג: זאת אומרת זה עובד הרבה יותר על אינטואיציה של האנשים בשטח.

<חיים פיארברג: על כן זה עלול להיות בסופו של דבר גם חרב פיפיות, כי גם הארגונים שהם אנטי ישראליים עושים את אותה פעולה בדיוק, מנסים להוריד תעמולה חיובית, מזווית הראייה שלנו, בתור תעמולת שנאה.

<חיים פיארברג: לכן אחת הבעיות הגדולות שכולם מכירים ועובדים על זה יד ביד עם משרד החוץ ועם משרד התפוצות ומשרדים אחרים, זו סוגיית החקיקה כנגד אנטישמיות אם בכלל.

<חיים פיארברג: למעשה היה איזה שהוא כלי, שנקרא working definition of anti-Semitism שנעלם בזמן האחרון בצורה כזו או אחרת.

<עידו דניאל: הוא קיים שוב.

<עקיבא תור: הוא לא קיים, אין לו בסיס משפטי אמיתי.

<עידו דניאל: אבל הוא נמצא באתר של הפרלמנט האירופי.

<עקיבא תור: אנחנו יכולים לשכנע את עצמנו שהצלחנו, לא הצלחנו.

<חיים פיארברג: הוא לא נמצא, עידו, אני אסביר לך אחר כך איפה הוא נמצא באמת.

<עידו דניאל: ניסיתי להציל משהו.

<חיים פיארברג: ולכן היום למעשה מתבצעת, וזה גם עבור לשכת עורכי הדין, פעולה יסודית מאוד שמעורבים בה גופים שונים, אני פשוט לא יודע אם אני יכול לחשוף אותם אפילו, אבל מתבצעת היום פעולה באירופה לבצע מחדש, לדחוף מחדש נושא של חקיקה נגד אנטישמיות.

<חיים פיארברג: בשביל שהחקיקה הזאת תבוא לידי ביטוי בצורה מסודרת צריך איזה שהוא פרוטוקול אירופאי שיתמשש והפעולה הזו מתבצעת, מדינה אחת כבר הביעה הסכמה להעלות את הנושא הזה, בקרוב מדינה שנייה ושלישית יביעו הסכמה, ואז הדבר הזה הולך ל- European Commissionלנסות לבצע חקיקה.

<חיים פיארברג: ברגע שתהיה חקיקה כזאת, שאני מניח שהיא תאומץ מחדש והיא תהיה על בסיס כנראה ההגדרה הקודמת, בוואריאציות כאלה ואחרות, אפשר יהיה לומר שיש לנו איזה שהוא בסיס משפטי שאנחנו יכולים להילחם עליו.

<חיים פיארברג: כיום, אני אומר לעידו ולאחרים, צריך שני דברים כל עוד אין לנו בסיס משפטי.

<חיים פיארברג: האחד זה לאמץ נרטיבים משוכללים הרבה יותר, כשאנחנו מסווגים בצורה חיובית משהו.

<חיים פיארברג: כי למשל אף אחד מכם לא ימצא היום ספר היסטוריה שיעזור לכם בנושא של נרטיב משקלל או משוקלל.

<חיים פיארברג: מי שרוצה אני יכול לשוחח איתו אחר כך על הדברים האלה.

<חיים פיארברג: הדבר השני הוא להשתמש בצורה מושכלת בהורדת אחרים מן הרשת, כי החבר'ה של פייסבוק יאזנו את הדברים על ידי הורדה של דברים שלנו מהרשת.

<חיים פיארברג: הם עושים את זה כל הזמן, והם במקרה רבים, אני לא יודע אם אתם יודעים, הם בכלל לא מורידים מהרשת, אלא רק מסתירים מישראל את המידע.

<חיים פיארברג: זאת אומרת אתה מנסה להיכנס מישראל ואתה לא רואה יותר את המידע האנטישמי, אבל תנסה להיכנס ב-IP חיצוני אתה תראה את המידע הזה ממשיך להיות קיים.

<חיים פיארברג: זאת אומרת הדברים האלה הרבה יותר מורכבים.

<עקיבא תור: אני מסכים עם חיים לגבי החשיבות של אימוץ הגדרה פורמלית של אנטישמיות וזו באמת משימה של מדיניות החוץ של ישראל ממדרגה ראשונה, וגם הפעילות של עידו, זה מדהים, אבל זה משול קצת לרוקן את הספינה הטובעת ממים עם ספל.

<עקיבא תור: עיקר שיח השטנה בכלל זה בערבית, הטיעון שאנחנו צריכים להשתמש בנרטיב נגדי, זה לא רלוונטי, אין נרטיב נגד הסתה לדקור מישהו בצוואר.

<עקיבא תור: באמת אנחנו חייבים לפעול באמצעים חקיקתיים ורגולטורים כלפי תעשיית האינטרנט, לחייב את התעשייה לקחת אחריות על השנאה שהיא מאפשרת.

<עקיבא תור: אנחנו לא לבד בעניין הזה, מדינות אירופה, זה דווקא אחד הדברים שהם מסכימים איתנו.

<עקיבא תור: אני חושב שזה צריך להיות הכיוון העיקרי, כיוון רגולטורי ולכופף את התעשייה בעניין הזה.

<חיים פיארברג: הגוף שאליו הנרטיב צריך לפנות, כמו שהלל אמר, זה לא אחד מול אחד, אלא זה לצד השלישי, זאת אומרת למאזין התמים שעומד נבוך מול הנרטיבים השונים.

אברהם נגוסה: בבקשה, מר מייקל דיקסון, מנכ"ל ארגון StandwithUs בישראל.

<מייקל דיקסון: תודה רבה.

<מייקל דיקסון: הפעילות שלנו בקמפוסים ובקהילות בכל רחבי העולם, אם אפשר לדבר קצת לא רק על הבעיה אלא גם על התוצאות.

<מייקל דיקסון: יש לנו המון דברים שאנחנו עושים און ליין, הפעילות שלנו ב-15 שפות, יש לנו 105 עוקבים בפייסבוק שרואים את הפוסטים שלנו וברשותך אני רוצה שאמילי שריידר, מנהלת המדיה שלנו, תדבר קצת על הנושא הזה.

<אמילי שריידר: (אומרת דברים באנגלית, להלן התרגום החופשי): מצטערת, אבל אני אדבר באנגלית, אעשה זאת בקצרה.

<אמילי שריידר: כמו שמייקל אמר, אנחנו פועלים ב-15 שפות, אנחנו מגיעים עד ל- 105 מיליון איש בכל שבוע באנגלית, אנחנו למעשה מגיעים גם למיליון איש בערבית, רובם פלסטינים, ואחד הדברים שאנחנו עובדים עליו לאחרונה הוא פיתוח קבוצות של פעילים ב- 13 או 14 מדינות שונות, שהמטרה שלהם היא המאבק באנטישמיות ובדלגיטימציה של מדינת ישראל, במדיה החברתית, בהרבה שפות ובתחומים רבים, בקמפוס בקהילה וכו'.

<אמילי שריידר: ראינו הצלחה ממשית לך, לפני מספר חודשים, כאשר "אייר פרנס" הורידה את ישראל מהמפה, דבר שפורסם בהרחבה גם בתקשורת הישראלית.

<אמילי שריידר: קראנו לפעילים שלנו, אשר פנו לאייר פרנס באמצעות המדיה החברתית, ראינו בכך הצלחה גדולה כאשר הגיעה התנצלות מאייר פרנס שהועברה דרך המדיה החברתית, בתוך 48 שעות.

<אמילי שריידר: לפני מספר ימים, פעיל אנטי ישראלי, השחית מוצרים ישראלים, בבית מרקחת CVS בארה"ב, כאשר הוא מאשים את ישראל באפרטהייד.

<אמילי שריידר: אנו קראנו לאחד הפעילים שלנו אשר דיווח על כך ל- CVS, אשר פנתה אלינו תוך 48 שעות, שוב דרך כל המדיה החברתית.

<אמילי שריידר: כך שאנו רואים בכך כדבר מאוד חשוב וקריטי, במאבק נגד הדלגיטימציה של ישראל במדיה החברתית.

<אמילי שריידר: דבר נוסף שחשוב להזכיר ואני לא חושבת שזה הוזכר כאן היום, שלא רק ב"פייסבוק" וב"טוויטר" יש תחומים המתמקדים במדיה החברתית לצורך דלגיטימציה של ישראל, ראינו הרבה ב" read it", ראינו הרבה ב- "tumbler", וראינו הרבה ב "ויקיפדיה", שבדרך כלל ללא שום התייחסות מצד פעילים פרו ישראלים, ואני חושבת שחשוב שאנו נעסוק ואף נכשיר צעירים שיעסקו אף הם בתחומים האלה, מאחר ואין שם את הצד הפרו ישראלי.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: ליליה שלי, הכול מתחיל בחינוך, בבקשה, בקיצור.

<ליליה שלי: אני רוצה להתייחס כאן לנושא של האנטישמיות במדינות של מזרח אירופה ובמיוחד במדינות ברית המועצות לשעבר.

<ליליה שלי: אני מדברת כאן לא כמישהי ששמעה על אנטישמיות אלא כמי שחוותה את זה על בשרה מגיל קטן, החל מהצחוקים בבית הספר משם המשפחה שלי ושם האבא שלי, פסח, וכלה בפגיעה בקבלה לאוניברסיטה ואחרי שכבר התקבלתי והתחלתי ללמוד, אז על השולחן שלי היה כתוב 'הרוג יהודים, הצל את אמא רוסיה'.

<ליליה שלי: כמו שחברת הכנסת קסניה סבטלובה אמרה כאן, האנטישמיות זה לא מהיום ולא מאתמול, זה משהו שקיים מאז ומעולם וכנראה שמשהו אנחנו לא עושים בסדר ולא עושים מספיק כדי להילחם בזה.

<ליליה שלי: דובר פה רבות גם על הרשתות כמו טוויטר וכמו פייסבוק ויוטיוב, אבל אף אחד לא התייחס לרשתות שקיימות במגזר הרוסי, כמו נטלסניקי, כמו אוף קונטקטי, אלה רשתות מקבילות לרשות הפייסבוק.

<ליליה שלי: אם בפייסבוק ניתן להגיש תלונה על תוכן אנטישמי, ברשתות ההן לא ניתן להגיש שום תלונה וזה פשוט בממדים עצומים, מה שקורה שם.

<ליליה שלי: כשאני נכנסת, אם אני נגיד אפרסם איזה שהוא תוכן שקשור לישראל או שיר בעברית, לא משנה מה, מיד יהיו המון תגובות אנטישמיות ונכון להיום אין דרך להילחם בזה.

<ליליה שלי: אני חושבת שבנוסף לכל התעמולה של BDS ושל הפלסטינים והקונפליקט הפלסטיני-ישראלי צריך גם לא להזניח את התחום הזה.

אברהם נגוסה: ד"ר מלה תבורי.

<מלה תבורי: תודה, אדוני היושב ראש.

<מלה תבורי: אני מייצגת את ארגון ISGAP, המכון לחקר אנטישמיות ופעילות.

<מלה תבורי: לאור היקף הבעיה של האינטרנט ברשת ניסינו לעצב תרומה ייחודית, למדנו מעידו דניאל ומהחברים האחרים, ואנחנו ברחבי קמפוסים בארצות הברית ובאירופה מפעילים תכניות לסימפוזיונים, ללמד מורים ופרופסורים באוניברסיטאות כיצד להכיר את הנרטיב, את הצד, הישראלי ומכשירים סטודנטים ב-14 שפות בארצות הברית בתיאום עם הגורמים שכבר עושים את זה, על מנת גם להוריד, אבל גם לענות בצורה מושכלת בתהום הזה של הבעייתיות שאף אחד בנפרד לא יכול למצוא לה בפתרון, אלא ביחד כל אחד יתרום את חלקו.

<מלה תבורי: תודה רבה, אדוני יושב הראש.

אברהם נגוסה: תודה רבה.

אברהם נגוסה: אני מסכם את החלק הראשון של הדיון בנושא אנטישמיות ודה לגיטימציה ברשתות החברתיות.

אברהם נגוסה: אני שוב קורא לכל הגורמים, ממשלתיים ולא ממשלתיים, שפועלים בנושא לשלב ידיים ולעבוד בשיתוף פעולה ובתיאום.

אברהם נגוסה: אני מבין את ההצעה של מר אלון פרידמן, מארגון הלל, אני רואה את זה כאסטרטגיה איך לפעול, אבל ברמה העקרונית, לדעתי, ממשלת ישראל היא זו שצריכה להוביל את המאבק הזה יחד עם הארגונים הבינלאומיים.

אברהם נגוסה: האסטרטגיה איך לפעול, האם בפרונט, האם בצל, זו אסטרטגיה שאנחנו יכולים לקיים עליה דיון ואפשר לקבוע את זה.

אברהם נגוסה: אני חושב שאני מסכים איתך מבחינה אסטרטגית, אבל מבחינת הובלה, גם מבחינת משאבים וגם חקיקה, המדינה צריכה להיות בהובלה.

אברהם נגוסה: בנוסח הזה, בקרוב, כמו שהתחלתי בקדנציה הראשונה, כשהזמנו את השגרירים של אותן מדינות שיש אירועים אנטישמיים, להזמין את השגרירים פה, המנהיגים היהודיים פה, כמו שעשינו בהתחלה ואני רוצה להתמקד גם שם בתחום החקיקה באותן מדינות והסנקציות נגד האנטישמים.

אברהם נגוסה: אנחנו נמשיך בדיונים האלה וכולנו נשלב ידיים כדי להילחם ולהתמודד ולעבור גם את המציאות הזו.

אברהם נגוסה: תודה רבה לכולם.