ועדת הכלכלה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 309, 2016-08-01 09:30

איתן כבל: בוקר טוב לכולם, גברתי מנהלת הוועדה, היועצת המשפטית, רשמת, דובר, אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הכלכלה בנושא: תקנות התעבורה (תיקון מס'...), התשע"ו-2016, בדבר העברת בעלות לציי רכב.

איתן כבל: מה כל כך חשוב שהבאנו את זה עכשיו?

<נמרוד הגלילי: מאוד מאוד חשוב.

<לאה ורון: במסגרות התקנות שיש על שולחן הוועדה.

<חוה ראובני: בגלל סעיף 93 לחוק רישוי שירותים ומקצועות בענף הרכב, כדי לעמוד בו.

איתן כבל: אני אגלה לך סוד – את יודעת כמה דברים יש שאנחנו צריכים לעמוד בהם, שמשרדי הממשלה אמורים לעמוד בהם?

<מרב תורג'מן: שהוא נכנס לתוקף רק בעוד שלושה חודשים.

<חוה ראובני: לא, ב-1 בינואר, הסעיף הזה.

<מרב תורג'מן: לא, רישוי שירותים לרכב.

<חוה ראובני: עוד שלושה חודשים וכמעט הכול פגרה באמצע.

<דידי רוזנפלד: זה בהנחה שהתקנות מוכנות ואושרו על ידי ועדת הכלכלה.

איתן כבל: אם דידי פה עם חיוך כנראה זה אמור להיטיב עם בעלי ציי הרכב.

<טל שרם: לאו דווקא, עם האזרחים יותר.

<דידי רוזנפלד: גם עם הציבור, תתפלא, הפעם אני בצד של הציבור.

איתן כבל: היפה הוא שזה "גם".

<דידי רוזנפלד: הפעם אני על בצד של הציבור, אדוני היושב-ראש.

<נמרוד הגלילי: זה משרת את כולם, win-win.

איתן כבל: מי מציג את התקנות?

<חוה ראובני: התקנות האלה נועדו לתת מענה למספר מוגבל – 20 בערך – של גורמים בענף הרכב, שמבצעים כמות עצומה של העברות בעלות בכלי רכב, בעלי ציי רכב, אנחנו גם שמנו מספר של מעל 1,500 בשנה בממוצע, על פני שלוש שנים.

<חוה ראובני: הגורמים שנמצאים פה הם בעיקר חברות ליסינג והסוחרים שהם הטרייד-אין של היבואנים, שמגלגלים בעלות באלפי כלי רכב מדי בשנה.

<חוה ראובני: המצב הקיים הוא שהם, כמו כולם, אמורים לגשת עם הקונה יד ביד לסניף הדואר ולבצע שינוי רישום לרכב.

איתן כבל: כמו שעושה אזרח.

<חוה ראובני: ולבצע שם את העברת בעלות, ואם לא יד ביד עם האזרח אז עם ייפוי כוח ותעודת זהות מקורית.

<חוה ראובני: בפועל, במציאות, התהליך הזה לא קורה.

<חוה ראובני: הסיפורים שאנחנו שומעים על הפתרונות הם סיפורים מסמרי שיער.

<חוה ראובני: אני אישית מכרתי לטרייד-אין רכב שהיה רשום על שמי ועל שם בעלי, בעלי לקח אותו ובעלי חזר בלעדיו עם הרכב שקנינו במקום, עקבתי אחר העברת הבעלות ויום אחד הרכב שלי עבר.

<חוה ראובני: לא הייתי שם, לא חתמתי על כלום, בטח לא לקחו תעודת זהות.

<חוה ראובני: דברים נעשים מתחת לשולחן, זה מצב שלא מתקבל על הדעת.

<חוה ראובני: מצד שני, התהליך הקיים מאוד מאוד מכביד לסוחרים שעושים כמות כזאת גדולה של העברות בעלות.

<חוה ראובני: המכירה נעשית בשלל עמדות מכירה ושיווק וסוכנויות של הסוחרים ברחבי הארץ, יש להם מורשי חתימה אחדים במקומות מסוימים, כלי הרכב בדרך כלל משועבדים עד לרגע המכירה כי כלי הרכב הם ביטחונות לאשראי העסקי שמקבלים, יש איזושהי בקרה של גורמים מרכזיים שפקידים לא ישחיתו דרכיהם ויבריחו רכבים.

<חוה ראובני: התוצאה היא שהעברת בעלות מידית, ברגע שהעסקה מבוצעת ואדם בא לחברת הליסינג לקנות רכב או לטרייד-אין ולקנות משם רכב, היא לא כל כך מעשית.

<חוה ראובני: מכאן הגענו לתובנה שאפשר לייצר להם איזה הליך ממוחשב שבו הם יעשו את זה בעצמם, אך ורק על כלי רכב שרשומים על שמם.

<חוה ראובני: הם יחתימו, זה יהיה חסום להעברה של כל רכב אחר, נתחום בזמן את התקופה שבה הם יכולים לבצע את העברה, זה לא ימרח על פני שבועות וחודשים כפי שזה קיים היום אלא בתוך תקרה של שישה ימים.

<חוה ראובני: האינטרס המשותף, הן של הקונה והן של המוכר - - -

<לאה ורון: אותם שישה ימים שנקבעו בחוק שירותים לרכב.

<חוה ראובני: נכון ומכאן הצורך.

איתן כבל: אם הוא לא עושה את ההעברה?

<חוה ראובני: אם הוא לא עושה את ההעברה הוא מפר את תקנות התעבורה, כל הפרה של תקנות התעבורה היא עבירת תעבורה שאפשר להעמיד עליה לדין פלילי.

<חוה ראובני: לבד מזאת, לקחנו לעצמנו את הסמכות שאם זה קורה שלוש פעמים אנחנו מנתקים את הקישור המחשובי.

<חוה ראובני: מאחר והקישור המחשובי הזה לבצע העברת בעלות הוא מאוד נוח, מאוד זמין, מאוד יקל עליהם, יש להניח שתהיה להם מוטיבציה לא להגיע למצב הזה, אז המקל והגזר יחד.

איתן כבל: אנחנו הרי לא עוסקים פה באדם פרטי, אנחנו עוסקים פה בגופים שהעברת בעלויות היא נשמת אפם, אני חושב שצריך למצוא את הדרך לתת להם בראש יותר.

איתן כבל: הם אמורים להיות ראש וראשונים באמינות בפעולה הזאת, הסנקציה כלפיהם צריכה להיות הרבה יותר קשה.

<חוה ראובני: יש לנו כאן שתי סנקציות – מה יותר סנקציה מדין פלילי?

<חוה ראובני: אני לא יודעת כמה זה יקרה.

<חוה ראובני: לכן אנחנו כאן בחדר הזה – בגלל הפוטנציאל של הדין הפלילי, אחרת לא היינו צריכים את אישורה של הוועדה.

איתן כבל: אוקיי.

<חוה ראובני: כמובן שהאזרח תמיד יוכל להגיש תביעה קטנה בעצמו.

איתן כבל: נו, בחיאת, חוה, נשלח אותם לתביעות קטנות כל הזמן?

<חוה ראובני: לקחנו לעצמנו סמכויות, הן מינהליות והן פליליות.

איתן כבל: בסדר, הבנתי.

עיסאווי פריג': כשגילית שהרכב שלך פתאום עבר – מה עשית?

<חוה ראובני: האמת, סיפרתי במשרד ומעבר לזה שום דבר כי אני התכוונתי למכור אותו.

עיסאווי פריג': את יועצת משפטית, למה לא עשית שום דבר?

<קטי מורלי: קרו לנו כמה מקרים שכן הלכנו.

עיסאווי פריג': מה אתם מצפים מהאזרח הפשוט אם היא לא עשתה שום דבר?

<חוה ראובני: בסוף גם ידעתי שהתקנות האלה בדרך.

איתן כבל: עיסאווי, אני אגלה לך סוד.

<קטי מורלי: בכמה מקרים מובהקים אחרים כן הלכנו.

<חוה ראובני: אני התכוונתי למכור את הרכב, שלא יהיה ספק, התהליך לא היה.

עיסאווי פריג': נעשתה עבירה בלתי חוקית, שהרכב עבר בלי קיום הוראות החוק, שאלתי מה עשית.

<חוה ראובני: נכון, סיפרתי את הסיפור ורציתי לקדם את התקנות האלה.

איתן כבל: עיסאווי, אני אגלה לך מה הסוד – הסוד הוא שגם היועצת המשפטית של משרד התחבורה היא בת אדם.

איתן כבל: שכשקורה האירוע בן אדם אומר: מה זה וכו', הולך לישון, קם בבוקר: מה, יאללה, אין לי כוח לזה.

איתן כבל: ככה זה, כולנו.

עיסאווי פריג': אין לי כוח לזה.

<חוה ראובני: אפילו לי לקח כמה ימים עד שנפל לי האסימון שקרה פה משהו לא בסדר.

איתן כבל: כך, דרך אגב, גופים ממשיכים לעשות את כל העוולות שלהם.

איתן כבל: אתה חוזר ממילואים, קורה לך איזה אירוע, אתה חוזר מטיול ונוכח לאירוע, באת ממסעדה, היית במקום, אתה אדם רותח, אתה מגיע הביתה, התקררת, אתה ממשיך הלאה.

<לאה ורון: אחרת זה כל היום לריב.

איתן כבל: נכון, אתה מוצא את עצמך כל הזמן בריב.

עיסאווי פריג': אז איך התקנות האלה יתנו הגנה לאדם הפרטי שקונה מאדם?

<חוה ראובני: התקנות האלה לא נוגעות לעסקאות פרטיות.

<חוה ראובני: התקנות האלה עוסקות אך ורק כאשר בעל צי רכב – גם לא כשסוחר קונה רכב – אך ורק כאשר בעל רכב שמוכר בסיטונאות כלי רכב, מעל 1,500 בשנה, הוא יוכל, על הרכבים שלו בלבד, לעשות העברה כזאת.

עיסאווי פריג': וכאלה יש 24 בארץ?

<חוה ראובני: בערך 20, משהו כזה, זה דינמי במעט.

איתן כבל: קדימה, בואו נתחיל.

איתן כבל: יש עוד הערות למישהו?

עיסאווי פריג': עוד שאלה לפני שמקריאים: למה החלטתם דווקא להביא את זה עכשיו ולא לפני שנה או חמש שנים?

<קטי מורלי: אנחנו עובדים על הפרויקט כבר ארבע שנים.

<קטי מורלי: אני עובדת על הפרויקט הזה כבר ארבע שנים, אתם יודעים שתחנות הצדק עובדות לאט.

<קטי מורלי: תודה לאל, הנה, חלומות מתגשמים.

עיסאווי פריג': מה החסמים שהיו לך בארבע השנים האלה?

<קטי מורלי: תחלופה של מנהלי אגף, שאתה כל פעם מעלה מחדש; תחלופה של פונקציות באגף התקשוב, שהוא אחד האגפים הכי חשובים כשאתה רוצה לייעל תהליכים ולהעביר את זה לקטע הטכנולוגי; משרד המשפטים, שהם יסכימו באמת למה שאתה רוצה ויאמינו במה שאתה מאמין; אבל, הנה, זה קרה בסוף.

עיסאווי פריג': יש לך תשובה – בירוקרטיה.

איתן כבל: אתמול בלילה עוד תיקנו את הנוסחים.

<מרב תורג'מן: אני יכולה קצת יותר לפרט את העניין הזה.

<מרב תורג'מן: משרד המשפטים נדרש לשאלה איך מבטיחים את כספי הרוכשים, כי הרי מה שקורה בפועל – הוא חותם על עסקה עם מוכר הרכב, שהוא בעל ציי רכב, משלם את מטב כספו, משלם את מלוא שווי הרכב, אמנם מקבל את הרכב לאחזקתו, יחד עם זאת, שינוי רישום הבעלות לא מתבצע בפועל.

<מרב תורג'מן: זה יכול לקחת – בנוסח המקורי שהם הביאו לוועדה לא היתה מגבלה של זמן, הוא היה צריך לעשות מספר פעולות בתוך שישה ימים אבל רישום שינוי הבעלות לא התבצע בתוך שישה ימים – כרגע, בעקבות דין ודברים שלי עם הייעוץ המשפטי, הוחלט שזה ייעשה בתוך שישה ימים כפי שקבענו בסעיף של חוק רישוי שירותים לרכב.

<מרב תורג'מן: אבל, זו שאלה עקרונית איך מבטיחים את הכסף של הרוכש, זה הכול.

<דידי רוזנפלד: באותו חוק שאת מדברת כתוב איך מבטיחים את הכסף, אני אזכיר לך שכתוב בדיוק איזו ערבות צריך לתת.

<חוה ראובני: אבל זה לא על רכב לא חדש, אין ערבויות על רכב שאיננו חדש.

<מרב תורג'מן: בדיוק.

<דידי רוזנפלד: חוזר בי.

<חוה ראובני: אני חייבת לומר שגם בנוסח הקודם היתה הוראה שצריך לבצע את זה על פני שישה ימים ורק בסיטואציה מאוד פינתית – שבתוך אותם שישה ימים, בין המסירה של הרכב והעסקה לבין המועד מרישום הבעלות, היה נכנס עיקול או שעבוד חדש – אז זה היה אמור להתארך.

<חוה ראובני: זאת אומרת, זה לא שזה היה בנוסח הקודם בלתי מוגבל.

<חוה ראובני: בעינינו, הסיטואציה היא די פינתית אבל היא היתה אפשרית ומצאנו איזשהו פתרון אחר.

<לאה ורון: כן אפשרית – זאת אומרת שהתקנות יגברו על לשון החוק?

<חוה ראובני: לא.

<מרב תורג'מן: עכשיו, בנוסח המתוקן, לא.

<מרב תורג'מן: אבל אני חושבת שדווקא במקרים שמוטלת הגבלה בתוך התקופה הזו אלה מקרים מאוד מאוד בעייתיים שלרוכש הרכב אין שום הגנה, הוא למעשה יכול למצוא את עצמו אמנם עם הרכב אבל אין לו שום הבטחה לכספים.

<קטי מורלי: אבל היום הוא חשוף עוד יותר.

<חוה ראובני: אני מניחה שאולי לא כדאי להתדיין על מה שהיה או לא היה.

איתן כבל: אוקיי, חברים, הבנו את העניין הזה, בואו עכשיו נמצא את הדרך שבה אנחנו - - -

<לאה ורון: מגשימים את חלום חייה של הגב' קטי.

איתן כבל: מגשימים את החלום, כן.

איתן כבל: בבקשה.

<חוה ראובני: "בתוקף סמכותי לפי סעיף 4 לפקודת התעבורה (להלן-הפקודה), ובאישור ועדת הכלכלה של הכנסת לפי סעיף 21א (א) לחוק יסוד: הכנסת, וסעיף 2 (ב) לחוק העונשין, התשל"ז – 1977, אני מתקין תקנות אלה: תיקון תקנה 284 1.

<חוה ראובני: בתקנה 284 לתקנות התעבורה, התשכ"א-1961 (להלן – התקנות העיקריות) - (1) בפסקה (א)(2), אחרי "כי אין הגבלה" יבוא "כמשמעותה בתקנה 283(א)";" זה עניין של התאמת נוסח פשוט.

<חוה ראובני: ההגבלה שנמצאת בתקנה 284, שבה אי אפשר לעשות העברת בעלות, היא אותה הגבלה שמנויה בתקנה 283 קודם.

איתן כבל: אוקיי, עניין טכני.

<חוה ראובני: גם פסקה (2) היא עניין טכני.

<חוה ראובני: "(2) בפסקה (א)(2א), אחרי "בעל רישיון סחר", במקום "כהגדרתו בתקנה 291" יבוא "כמשמעותו בתקנה 291(ב) (להלן – בעל רישיון סחר)";" זאת התאמה טכנית.

איתן כבל: התאמה ניסוחית.

איתן כבל: (3), כן.

<חוה ראובני: עכשיו אנחנו מגיעים למהות.

<חוה ראובני: "(3) בסופה יבוא: "(ג) על אף האמור בתקנה זו, רשות הרישוי רשאית לאשר לבעל רישיון סחר, שלפי המידע שבידה ביקש לרשום לגבי כלי הרכב הרשומים על שמו או על שם רישיון סחר שבבעלותו מעל 1500 שינויי בעלות בשנה בממוצע בשלוש השנים שקדמו למתן האישור, לבקש את רישום שינוי הבעלות בכלי רכב הרשומים על שמו לפי המפורט להלן:"

איתן כבל: איזה משפט.

עיסאווי פריג': כן, זה מסובך.

איתן כבל: לא הצלחתם למצוא משפט פשוט?

<חוה ראובני: זה הפורמליות, אתה כבר עתיר ניסיון.

<חוה ראובני: הרעיון הוא, תקנה 284 מדברת על העברת בעלות בדואר, באים שני הצדדים לדואר ומבצעים שם את העברה.

<חוה ראובני: פה אומרים: על אף זה, מי שעושה 1,500 העברות בשנה בממוצע, על פני שלוש שנים - - -

איתן כבל: 1,500 על שלוש שנים?

<חוה ראובני: בממוצע, בשנה על פני שלוש שנים.

עיסאווי פריג': יכול להיות שבשנה אחת הוא לא ימכור כלום?

<מרב תורג'מן: יש התייחסות לזה.

<חוה ראובני: יכול להיות, יכול להיות שיש גוף שנכנס לזה שהוא חדש.

איתן כבל: זה תלת-שנתי, יכול להיות ששנה אחת היתה דרדל'ה ושנה לאחר מכן לא היו 1,500 – היו 2,500.

עיסאווי פריג': מי שמוכר דרדל'ה זה מעלה סימני שאלה, זו עקומה שהולכת - - -

<נמרוד הגלילי: זה רלוונטי אולי רק לסוחרים חדשים.

איתן כבל: זה בדרך כלל רק חדשים.

<אפי רוזן: אין לך גרף כזה.

<חוה ראובני: ואם יש לך אחד ששנה אחת עשה 2,000, שנה אחר כך עשה 1,300 ושנה אחרי זה עשה עוד פעם 2,500 - - -

איתן כבל: גם כן, זה לא ירידות מ-1,500 ל-200.

עיסאווי פריג': איך הגעתם ל-1,500?

<קטי מורלי: לקחנו ממוצע פחות או יותר ורצינו להכניס את החברות ואת הטרייד-אין הרציניים.

<קטי מורלי: אנחנו לא רוצים שסוחרי המדרכות – ועכשיו חוק שירותים לרכב, בעזרת-השם, גם יסדיר את הנושא ותהיה מסננת יותר טובה, לשדר יותר רצינות.

עיסאווי פריג': למה שהסף לא יהיה למשל 2,000?

<חוה ראובני: ניסינו להגיע לכמות לא גדולה מדי של גופים שייקחו את זה.

<קטי מורלי: חברות רציניות.

<אפי רוזן: אתה צריך לשמור על איזון שמצד אחד לא כל מאכר יקבל את ההרשאה הזאת, מצד שני, אתה לא קובע איזה סף שמעקר את התקנה מתוכן.

עיסאווי פריג': כמה רכבים משומשים עוברים בין אנשים בשנה?

<חוה ראובני: בסך הכול, משהו כמו 700,000.

איתן כבל: אבל זה לא הסעיף הזה.

עיסאווי פריג': 700,000 כלי רכב שעוברים – כמה מתוך ה-700,000 נמצאים אצל 20 החברות?

<אפי רוזן: אני אענה לך אחרת – היום, במדינת ישראל, כ-55% מציי הרכב הם בהחכר, הם בליסינג, הוא לא רכב פרטי, הוא לא בבעלות פרטית.

<דידי רוזנפלד: לא, עם כל הכבוד, אתה רצית להגיד: רכב חדש, או רכב שגילו עד שלוש שנים.

<אפי רוזן: נכון.

<דידי רוזנפלד: אל תעשה אותנו כאלה שמחזיקים את כל המדינה.

<אפי רוזן: אבל אם אתה מוציא דוח לראות מה גיל ממוצע הרכב במדינת ישראל אנחנו לא רחוקים מהגיל הזה.

<דידי רוזנפלד: גם בזה, אדוני, אתה טועה, כי הגיל הממוצע במדינת ישראל הוא קצת יותר משש שנים.

איתן כבל: דידי ואפי, אני מתנצל, זה לא עוזר לנו פה לעניין, עיסאווי רק רצה ידע אישי.

עיסאווי פריג': אפי, בוא תשלים לי את התמונה כדי שנתקדם.

<אפי רוזן: הצי שאתם מחזיקים לרוב הוא בן שלוש שנים, לכל היותר, שאתם מעבירים אותו ידיים, לכן רכב שהוא בן 12 לא רלוונטי כל כך.

עיסאווי פריג': אמרת 700,000 כלי רכב בשנה נמכרים, עוברים ידיים במדינה, נכון?

עיסאווי פריג': כמה מתוכם שייכים לקטגוריה של ה-20 חברות?

איתן כבל: הוא אמר – 55%.

עיסאווי פריג': לא, הוא לא ענה.

<קטי מורלי: היום, לאזרחים פרטיים כבר אין כוח להתעסק ביד שנייה, במכירות, היום כולם נותנים את האוטו שלהם לטרייד ולוקחים אחר, כך הם לא צריכים להמתין, הם מקבלים אוטו "על המקום", יוצאים עם רכב.

עיסאווי פריג': לא ענית לי על השאלה, אין לי נתון.

איתן כבל: היא לא זוכרת, היא לא יודעת להגיד לך.

עיסאווי פריג': אז תגידי שאת לא יודעת, אין לי נתון.

<אפי רוזן: המספר המדויק – אין לי אותו פה.

עיסאווי פריג': יפה, את רואה?

עיסאווי פריג': בשביל מה שיעור בהיסטוריה.

<קטי מורלי: את המספר המדויק אין לי, אבל אני אעביר לך במייל עוד היום אם תבקש.

עיסאווי פריג': אני אשמח לקבל את זה.

<קטי מורלי: עלא עיני ועלא ראסי.

עיסאווי פריג': ולא יהימכ – את מזכירה לי מאיפה אני – ולא יהימכ, קדימה.

<קטי מורלי: גם אני משם.

איתן כבל: חבר'ה, זה לא מקדם אותו, זה בסדר גמור, ידע אישי, בואו נתקדם.

איתן כבל: תמשיכי, חוה.

<חוה ראובני: "(1) בעל רישיון הסחר (בתקנת משנה זו – המוכר) יחזיק מסוף מקוון אל רשות הרישוי לצורך בקשת רישום שינוי בעלות בכלי רכב הרשומים על שמו ויתקשר עמה בהסכם לצורך זה (להלן- מסוף מקוון); (2) נציג המוכר שרשות הרישוי אישרה לשם כך, יזהה את הקונה ויבדוק באמצעות המסוף המקוון כי אין הגבלה כמשמעותה בתקנה 283(א), לגבי רישום שינוי הבעלות;

עיסאווי פריג': מה זה "יזהה את הקונה"?

<חוה ראובני: הוא צריך להסתכל, לראות מי יש לפניו, לראות תעודת זהות שלו, לדעת בדיוק שם ותעודת זהות.

<מרב תורג'מן: אם תוכלי להתייחס להגבלות בתקנה 283(א)?

<חוה ראובני: כן, ודאי.

<חוה ראובני: ואחר כך הוא צריך לאמת שאכן אין הגבלה על הרכב.

<חוה ראובני: תקנה 283 (א) אומרת: "רשות הרישוי תאשר רישום שינוי בעלות ברכב לאחר שהוכח, להנחת דעתה, כי שולמו כל האגרות והמיסים החלים עליו, לפי הענין, כי הוסרה הגבלה לפי תקנה 277(4)" – שזו הגבלה על תשלום מסים – "כי הוסר מהרכב משכון או עיקול ולא קיימת הגבלה אחרת לרישום השינוי.

<חוה ראובני: "

<קטי מורלי: היום, אם אתה הולך לדואר ועל הרכב יש משכון, לא תעבור העברת בעלות.

<חוה ראובני: אם יש עיקול או רשום כגנוב או שיש עליו הגבלת מכס – אי אפשר לבצע עליו העברת בעלות.

<חוה ראובני: אלה דוגמאות להגבלות שכיחות.

עיסאווי פריג': לאוצר אין תפקיד היום פה.

<מרב תורג'מן: זה משרד המשפטים.

<דידי רוזנפלד: את לא צריכה להוסיף פה משהו כדי שלא יהיה אי הבנה?

<דידי רוזנפלד: כי לפי הסעיף הזה בלבד, כשהוא עומד, בעצם אי אפשר להעביר בעלות, ואז את באה בסעיף (3) ואומרת: למעט - - -

עיסאווי פריג': היא עוד לא קראה.

<דידי רוזנפלד: היא עוד לא קראה אבל זה בא עוד שנייה.

<דידי רוזנפלד: זה צריך לדעתי להיות כפוף או צמוד.

<חוה ראובני: אני יודעת מה אתה שואל, אתה מדבר על הגבלות שהן מטעמו של המוכר.

<חוה ראובני: סעיף (3) מחריג ואומר שאם אין הגבלות אחרות, אלא רק הגבלה שנרשמה לבקשת המוכר, זה לא מפריע להמשך התהליך.

עיסאווי פריג': בואי תקראי, שנעקוב אחרי זה.

<חוה ראובני: "(3) לא הייתה הגבלה לגבי רישום שינוי הבעלות למעט הגבלה שנרשמה לבקשת המוכר, יחתום הקונה בפני נציג המוכר על בקשה לרישום הרכב על שמו שבו יפורטו בין היתר פרטי הרכב ופרטי הקונה, ועל ייפוי כוח לטובת המוכר שמכוחו יוכל המוכר לבקש את שינוי רישום הבעלות; נציג המוכר ייתן לקונה עותק מהבקשה ומייפוי הכוח וכן ייתן לו התחייבות לפעול כאמור בפסקה (4); לענין פסקת משנה זו, "פרטי הקונה" – לרבות שם, מספר זהות ומען, ו"פרטי הרכב" – לרבות תוצר, דגם, מספר רישוי, מספר שלדה ומועד עליה לכביש.

<חוה ראובני: "

איתן כבל: איזו הגבלה המוכר יכול לרשום?

<חוה ראובני: זו לא הגבלה שהוא רושם, זו הגבלה שרשומה על הרכב.

<חוה ראובני: הרעיון הוא שכלי הרכב – ועוד פעם, דידי ונמרוד בוודאי יוכלו לפרט יותר במידת הצורך - - -

<לאה ורון: אבל איפה בסוף הרוכש של הרכב מקבל אישור שהרכב הועבר על שמו?

<חוה ראובני: ב-(4) ו-(5).

<מרב תורג'מן: יש בהמשך התייחסות.

<לאה ורון: לא ממש.

<קטי מורלי: חבר'ה, לחברות ציי הרכב יש מגרשים מלאים במכוניות, על מנת למנוע מצב שמישהו יגנוב אוטו וימכור אותו למחרת בבוקר, ב-08:00 בבוקר ייגש לדואר, הם מכניסים שעבודים יזומים שלהם, שעבוד מונע העברת בעלות.

<קטי מורלי: זאת הגבלה שמונעת העברת בעלות.

<קטי מורלי: אחרי שבא הבן אדם, משלם לו - - -

איתן כבל: אז הוא משחרר את המגבלה.

<קטי מורלי: משחרר את זה.

<קטי מורלי: זו חסימה שהוא מבצע.

<חוה ראובני: או לחילופין, זה שעבוד לטובת הגורם המממן של אותה חברה.

<מרב תורג'מן: אז אני רוצה להבין – עדיין הוא יכול למכור את הרכב כשיש הגבלה, אבל אז יש לו בתוך שישה ימים להסיר את אותה הגבלה שאתם מדברים עליה עכשיו, שהיא או מימון או כדי למנוע העברת בעלות?

<חוה ראובני: כן.

<חוה ראובני: ההגבלה היחידה שמותר לו עדיין למכור את הרכב זו הגבלה שנרשמה לבקשת המוכר עצמו, אז הוא שולט עליה וששת הימים נועדו למטרה הזאת.

איתן כבל: זה כאילו השלייקס שעושה המוכר לעצמו.

<מרב תורג'מן: או שהבנק המממן מטיל הגבלה על הרכב.

עיסאווי פריג': מה רציתם להוסיף ב-(3)?

<דידי רוזנפלד: צריך לדעתי להוסיף שסעיף (2) כפוף לסעיף (3).

איתן כבל: אני אגיד לך את הדבר הבא, דידי: אם זה היה תלוי בי עכשיו, לא הייתי מעביר את זה, זה כתוב בשפה שאני לא אוהב אותה, אני מתנצל, זה לא פשיטא, זה לא זורם.

<חוה ראובני: זה רצף כרונולוגי של הפעולות.

איתן כבל: אני לא אמרתי שלא, וראיתי תקנות בחיים שלי, את יודעת.

<חוה ראובני: אני יודעת, המון.

איתן כבל: כתבתי איזו אחת וחצי או שתיים, זה לא העניין.

איתן כבל: אין פה זרימה.

איתן כבל: תקנות, כמו חוק, כשאתה צריך להתחיל להסביר יותר מדי – זה מפריע.

איתן כבל: זה לא נושא כל כך מורכב.

איתן כבל: זה לא נושא מסובך, הוא טכני לחלוטין אבל הוא כתוב בשפה – אני מתנצל אבל זו העובדה, הכול בסיבובים.

איתן כבל: ברשותך, אני מנסה להגיד את הדבר הבא: הגדרנו 1,500 ממוצע בשלוש שנים, זה אחד; נקודה שנייה, עברנו לעניין של העברת בעלות, יש לו אישור קודם כל לבצע אותה מקוון, המוכר או שליחו בא לבצע את הפעולה, הנקודה היחידה שהוא יכול להטיל זו מגבלה כמו שאת, חוה, תיארת, שיש לו את המגבלה של השעבוד, שהשעבוד משתחרר ברגע שסיימנו.

איתן כבל: יכולה להיות מגבלה גם של הבנק?

<חוה ראובני: יכולה להיות, כן, אבל זו הגבלה לבקשתו של המוכר.

<חוה ראובני: בשלב העסקה עם הקונה, ההגבלות היחידות שיכולות להיות רשומות על הרכב באותה נקודת זמן ועדיין לעמוד בדרישת התקנות אלה הגבלות שנרשמו לבקשת המוכר.

איתן כבל: ברגע שהוא קיבל את האישור הוא יכול להשית על הרכב שלו איזו הגבלה שהוא רוצה בעצם.

<חוה ראובני: לא, ברגע זה ואילך לא, הגבלות שכבר קיימות קודם.

איתן כבל: חוה, אל תסבירי לעצמך, אתם עסוקים בלהסביר לעצמכם, לא לנו.

איתן כבל: אתם מבינים את העניין, אתם חיים את זה, אני לא כל יום מעביר 1,500 בשנה כלי רכב, אני צריך לבוא ולסייג.

איתן כבל: כדי שאנחנו נוכל להבין את העניין, אני אומר: יש כאן שני סוגי הגבלות שיכולת להיות, האחת היא של המוכר, אמרנו את השעבוד; השנייה יכולה להיות כשאני בא וקונה רכב, הלכתי לבנק, לקחתי הלוואה והבנק מבחינתו- - -

עיסאווי פריג': היא לא מצוינת בסעיף (3), מה שאתה אומר.

<מרב תורג'מן: היא כן.

עיסאווי פריג': רק לבקשת המוכר.

<מרב תורג'מן: זה נכתב לבקשת המוכר, שהוא מסכים לשעבד את הרכב שלו בעבור מימון.

<קטי מורלי: התהליך השני של רישום שעבוד של הבנק – אם לקחת הלוואה מהבנק והבנק מוכן לתת לך בתמורה לרישום השעבוד, לגבי זה אתה כבר בא אלינו, למשרד הרישוי, ואתה רושם את השעבוד.

איתן כבל: זה לא כתוב ב-(3).

<אפי רוזן: אדוני, אתם רוצים בשפה פשוטה?

איתן כבל: יש לי בקשה, שלושתכם מבינים את מה שכתוב שם?

<קטי מורלי: כן, אני מוכנה להסביר את זה.

איתן כבל: אני, קודם כל, מנסה להבין: סעיף (3), המוכר, ברור לי, יש לו את השעבוד שלו.

איתן כבל: אני שם את הכסף, רובנו, האזרח הסביר, ברוב המקרים לוקח סוג של הלוואה, זה יכול להיות 10,000, זה יכול להיות על כל הרכב, כל אחד לפי היכולת הכספית שלו לאותו זמן.

איתן כבל: אני אומר, הרי הרכב לא שלו עד שהוא לא מקבל את החותמת, למה שיסכים - - -

<לאה ורון: הבנק שמלווה את הכסף.

איתן כבל: גם הבנק, אבל קודם כל המוכר, למה שהוא יסכים, כל עוד לא ביצעתי את ההעברה, שאני כבר אשעבד את הרכב כשעוד הרכב לא שלי?

איתן כבל: פעם אחת.

איתן כבל: פעם שנייה, איך הבנק יסכים לתת שעבוד לרכב שהוא עדיין לא שלי?

<אפי רוזן: אדוני, השאלה נכונה, אכן תיארת את המצב כפי שהוא.

<אפי רוזן: נכון שכל אימת שהרכב אינו שלי אני לכאורה לא יכול לשעבד אותו, אלא שדווקא ההצעה הזאת באה להגביל את הפער הזה לשישה ימים כי לכאורה גם היום המצב הוא כזה שאם אני בא לקנות רכב - - -

איתן כבל: אתה טועה.

איתן כבל: סליחה, אתם שוב משוחחים עם עצמכם, מרגע זה אתם מדברים רק לפי האישור שלי כדי שאנחנו נתקדם עם העניין הזה.

איתן כבל: אני מנסה להבין כמו סיפור דרך את הנושא.

איתן כבל: אני רוצה קודם כל שתבין – לא קשור לשישה ימים, לא קשור לשבעה ימים וגם לא קשור ל-100 ימים, אני עוד לא שם – אני מדבר אתך על תהליך.

איתן כבל: אני, איתן כבל, לפני שנה רכשתי לאשתי רכב מחברת ליסינג, באתי – אני אפילו לא יודע אבל אני מניח – מילאתי את הטפסים וכל מה שצריך, שילמתי, נתתי צ'ק, העברה בנקאית, כל הדברים האלה, לקחתי גם הלוואה מהבנק.

איתן כבל: כפי שעכשיו אני מבין את זה, מה שלא הבנתי אז כשביצעתי את הפעולה, שכשאני מבצע את הפעולה הזו יש את השלב של השעבוד של המוכר – שאני מבין אותו, חוה, הסברת את זה מצוין – זה לא קשור לשישה ימים או לא שישה ימים, אלא כל עוד הוא לא נתן לי את המפתחות, אמר לי: אדוני, האוטו רשום על שמך, אתה מקבל אותו נקי מכול שעבוד מהצד של המוכר.

איתן כבל: אני, ברגע שקיבלתי – יכול להיות שהבנק לא ביקש שעבוד של האוטו, יכול להיות שנתתי שעבוד אני לא יודע של מה, לא משנה, זה לא רלוונטי לעניין הזה – חלק מהלקוחות משעבדים את הרכב, אם הבנק מוכן לטובת ההלוואה, נכון?

איתן כבל: הוא לא עושה את זה בשישה ימים או בשבעה ימים, הוא יכול לעשות את זה – לא יעזור בית דין – רק כשהוא קיבל את המפתח וזה רשום על שמו, נכון?

<חוה ראובני: נכון.

איתן כבל: אז תסבירי בדיוק בשפה שלנו, לא שלך, את לא מסבירה עכשיו למנהלי המחלקות אצלכם.

<קטי מורלי: בסדר, בשפה של כולנו, פשוטי העם ואתה תבין אותי.

<לאה ורון: אני רק רוצה לומר מילה – לפי התקנות רישום הבעלות בפועל עובר לקונה כאשר רשות הרישוי שולחת לו בתוך 30 ימים אישור על כך.

<חוה ראובני: לא, לא.

<לאה ורון: כן.

<חוה ראובני: לא, זו הודעה - - -

איתן כבל: הוא כבר אצלו.

<לאה ורון: הוא מקבל פתקים בתוך שישה ימים.

<חוה ראובני: הבעלות עברה כבר קודם.

<לאה ורון: השאלה אם הבנק יקבל את זה כאסמכתה לצורך שעבוד, זה הכול, ולדעתי לא.

<חוה ראובני: אולי שהם יסבירו את התהליך?

<נמרוד הגלילי: התהליך הוא פשוט: בסך הכול, כיום מרבית כלי הרכב - - -

איתן כבל: עצור, אל תתחיל מהסיפור שלך.

איתן כבל: עזוב אותי "מרבית", לא "מרבית".

איתן כבל: תקשיב למה שאני שואל אותך אם אתה רוצה להסביר לנו, אם כבר לקחת על עצמך את המשימה.

איתן כבל: אתה תסביר את מה שאנחנו רוצים להבין, לא מה שאתה מסביר, אחר כך תסביר לדידי מה שאתה רוצה.

איתן כבל: אנחנו רוצים לדעת את התהליך, את סיפור הדרך, איך התהליך הזה, שהוא סעיפים (3), (4) ולאחר מכן, מתבצע אצלך?

איתן כבל: איך אתה מבצע אותו?

<נמרוד הגלילי: מזהים את הקונה.

<נמרוד הגלילי: אם יש לך שעבוד זה שעבוד רק למנוע העברה, זה לא שעבוד למימון, אתה מסיר אותו בלי שום בעיה.

<נמרוד הגלילי: הוא שילם את סכום הכסף, מזהים דבר ראשון שאין שעבוד אחר לטובת עירייה, לטובת רשות מקומית, אם אין את השעבוד הזה אין שום מניעה.

<נמרוד הגלילי: אם יש את השעבוד אז אי אפשר להמשיך.

<חוה ראובני: השאלה היא איך נרשם שעבוד לטובת הקונה כאשר הקונה לוקח הלוואה?

איתן כבל: חברים יקרים, אתם לא מבינים מה שאני אומר לכם?

איתן כבל: אני אומר לכם בעברית פשוטה: באתי אליך, עד עכשיו ביצעת את סעיף (3) בסדר גמור, אתה וידאת, אני וידאתי כלקוח שאין שעבודים על הרכב הזה, חוב לעירייה שהוא חייב וכו', השעבוד היחיד הוא השעבוד שאתה מבצע.

<נמרוד הגלילי: שאני רושם לעצמי כדי שלא יעשו לי הונאה.

איתן כבל: בדיוק, יפה.

איתן כבל: סיימנו את התהליך, אני סיימתי עם הפקיד או הפקידה שישבו שם, לחצנו ידיים, נתנו לי את המפתח, אמרה לי: האוטו בחוץ, מלווה אותך האדם שמטפל ברכב, בא להראות לך שהכול בסדר.

איתן כבל: עכשיו יש את השלב שאני בא ואומר מפה זה מתחיל – מתי אני, הלקוח, יכול לשעבד את הרכב?

<דידי רוזנפלד: מיד.

<דרור וגשל: בתוך שישה ימים.

<נמרוד הגלילי: בתוך שישה ימים.

<דידי רוזנפלד: לא נכון.

איתן כבל: חבר'ה, תחליטו ביניכם.

<דרור וגשל: הוא שואל לפי התקנות, הבעלות עוברת אחרי שישה ימים.

<דידי רוזנפלד: זה בסדר, אבל אני לא יכול להעביר לך בעלות אם לא הבאת את הכסף.

<דידי רוזנפלד: לא תביא את הכסף - - -

<דרור וגשל: ברור, ברור.

<דידי רוזנפלד: אז זה מה שהוא רוצה לדעת.

<נמרוד הגלילי: לכל המאוחר שישה ימים, לכל המאוחר בתוך שישה ימים.

<דידי רוזנפלד: אתה עושה את זה מידית.

<דרור וגשל: אתה לא יכול לעשות את זה מידית.

<דידי רוזנפלד: אתה יכול.

איתן כבל: כולכם עכשיו שותקים.

איתן כבל: דידי, בבקשה, ואחרי זה חוה.

<דידי רוזנפלד: אדוני היושב-ראש, הדרך בין הבנקים וחברות הליסינג קיימת גם היום, הבנקים נותנים את השעבוד וחברות הליסינג רושמות אותם ואת הכסף הבנק מעבירים לחברת הליסינג במקום.

איתן כבל: דידי, אני מתנצל, לא ענית לי על השאלה.

<דידי רוזנפלד: אמרתי לך – במקום, הם מעבירים את הכסף במקום.

<נמרוד הגלילי: כבוד יושב-ראש הוועדה, המצב שאתה יכול לרשום את הבעלות, לרשום שעבוד עליך, הוא לכל המאוחר, לכל המאוחר, בתוך שישה ימים, יכול להיות פחות מזה.

<נמרוד הגלילי: אני קיבלתי את הכסף, אני דואג להעברת הבעלות לכל המאוחר בתוך שישה ימים.

איתן כבל: סליחה, הנקודה היא כזאת, אני אסביר לכם, עכשיו כולכם שותקים, אני אסביר לכם, תענו לי רק על שאלה אחת בכן ולא.

<דידי רוזנפלד: תמיד כן.

איתן כבל: זה היה מתבקש.

איתן כבל: אני אומר שזה עובד כך: באתי, מילאתי את הטפסים, הכול בסדר, הוסר השעבוד, נתן לי את המפתח, הוא נותן לי גם את האישור שהרכב עכשיו בבעלותי מבחינת ניירת, בתוך שישה ימים אני אמור לקבל את האישור שהרכב נרשם על שמי, בדואר או בכל דרך שהיא.

<נמרוד הגלילי: נכון.

<קטי מורלי: רישיון רכב על שמך.

איתן כבל: על שמי.

איתן כבל: בעצם אני יכול באותו רגע ללכת עם האסמכתה שקיבלתי מחברת הליסינג לבנק.

איתן כבל: יותר מזה, אני נמצא בחברת הליסינג, אני מרים טלפון לסניף שלי, אני מעביר לו בפקס - - -

<דידי רוזנפלד: את הצילום של הרישיון.

איתן כבל: בדיוק.

<דידי רוזנפלד: בפועל, אמרתי לך, זה באותו יום.

איתן כבל: באותה שנייה.

איתן כבל: אחרי שהסברתי לכם את מה שאתם הייתם צריכים להסביר לי עכשיו אתם תהיו בשקט.

איתן כבל: אתה נמצא שם, אתה ממלא את כל הטפסים, האקט של העברת הכסף, אתה נותן לו הצ'ק או שאתה מבקש העברה בנקאית.

איתן כבל: אני התקשרתי לסניף שלי, ענה לי הפקיד שאני עובד מולו, שלח לי את מספר הפקס, שלחתי לו את האישור שביצעתי את זה, מאותו רגע הוא אומר: ביצעתי את ההעברה של הכסף – כי גם הבנק לא פראייר, הוא לא יעביר את הכסף אם לא – ובאותו רגע ביצענו את הנעילה של העסקה.

<לאה ורון: ועל זה בוכה הנביא מתחילת הישיבה.

<לאה ורון: מה שיש לקונה זו אסמכתה ועותק מהפנייה של חברת הליסינג לרשות הרישוי, אז השאלה אם זה מספק.

<דרור וגשל: זה לא חייב להספיק, מה שאומרים זה כך: אחרי שישה ימים מתבצעת בפועל העברה, זה קורה באמת, במציאות, העברה מתבצעת.

<דרור וגשל: אם אתה רוצה לשעבד את הרכב שלך לבנק אתה לא חייב לקחת את הצטל'ה שנתנו לך בחברת הליסינג, אתה יכול להוציא את הרישיון, אתה כבר רשום, השם שלך כבר רשום על הרישיון, לך עם זה לבנק ותקבל את ההלוואה.

<מרב תורג'מן: רק אחרי שישה ימים?

<דרור וגשל: כן.

<מרב תורג'מן: אבל אז איך הוא משלם את הכסף?

<מרב תורג'מן: איך הוא מממן אותו?

<דרור וגשל: לא, אם לא שילמת את הכסף לא שילמת את הכסף, מה זאת אומרת?

איתן כבל: אחת מן השתיים.

<דרור וגשל: כן, או שזה שלך או שזה לא.

איתן כבל: חברים, יש אלף ואחת אופציות לשלם - - -

<חוה ראובני: אני רוצה להסביר.

איתן כבל: חוה, אני כבר סיימתי, התקדמתי, אני כבר הבנתי מה שאתם לא הבנתם.

איתן כבל: אני אומר לכם את הדבר הבא: הוא יכול, כמו שאני עשיתי, שכבר הייתי קודם בבנק שלי, כבר ביצעתי מולו את כל הפעולה וכל מה שהבנק רצה באותו רגע הוא שאני אפקסס לו את הצילום שהתבצעה העברת בעלות.

<דרור וגשל: זה אחרי שישה ימים.

<חוה ראובני: הבנק רושם אונליין בעצמו.

<נמרוד הגלילי: ברגע שיש לך את החוזה והחוזה לפי חוק המכר זה כבר מאפשר לך לשעבד את הרכב.

<קטי מורלי: הבנקים מחוברים אלינו באופן מקוון, חברות המימון מחוברות עלינו, היא לוחצת על send ומכניסה - - -

<חוה ראובני: עד שזה לא עבר בעלות הוא לא יצליח.

איתן כבל: אחרי שישה ימים, הוא קיבל את האישור המקוון גם, הוא יכול ללכת לבנק לשעבד, כי יכול להיות שהוא לקח הלוואה ממקום אחר והוא רוצה להחזיר את ההלוואה שהוא לקח.

איתן כבל: עכשיו זה ברור לי לחלוטין.

איתן כבל: השאלה היא למה שהתהליך הזה לא ירשם בתקנות?

<חוה ראובני: כל הנושא של רישום שעבודים במשרד הרישוי הוא נושא שכרוך בהרבה שאלות משפטיות, הוא לא מעוגן בתקנות בשום דרך שהיא.

<חוה ראובני: עם זאת, הוא קיים, הדבר הזה מתבצע, מתבצע בכמויות עצומות, כל חברות המימון, כל הבנקים.

איתן כבל: יש תלונות על זה?

איתן כבל: היו לכם תלונות על זה?

<חוה ראובני: אפס.

<חוה ראובני: מאז שעברנו לרישום שעבודים אונליין – אפס תלונות.

איתן כבל: עיסאווי, בבקשה.

עיסאווי פריג': אני לא רוצה להפריע אבל זו עובדה שבנקים נותנים מימון אחרי העברת בעלות ברכבים משומשים, דהיינו, מה שאתה אומר:

עיסאווי פריג': תעביר בעלות והבנק יראה שיש העברת בעלות ויעביר את הכסף – במציאות לא קיים.

עיסאווי פריג': למה שחברות הליסינג יעבירו לך בעלות כל עוד אתה לא שילמת את הכסף?

<דרור וגשל: זה נכון, אבל זה נכון גם היום.

<קטי מורלי: גם היום.

<חוה ראובני: הם נותנים התחייבות והם עובדים עם החברות האלה.

<דידי רוזנפלד: לכן אני הסברתי קודם שמערכת היחסים בין הבנק ובין חברות הליסינג היא כזאת טובה שהבנק מאמין לחברת הליסינג והוא נותן את ההעברה או ההתחייבות להעברה ואז מעבירים את הבעלות ומקבלים את הכסף.

עיסאווי פריג': מה שאתה אומר: אין סיכוי, גם כשאני קונה רכב חדש ומביא את המסמכים לבנק, אחרי ביצוע כל התהליך, שהכסף הולך ישירות לחברת הליסינג.

<דידי רוזנפלד: נכון.

<אפי רוזן: כשאתה קונה רכב חדש, ברגע שהוא הגיע לארץ וקיבלת אישור מהיבואן, הבנק כבר מעביר את הכסף לחברה, אחרת אתה לא יכול לקבל אותו.

<אפי רוזן: שלושה שבועות לפני שהרכב אצלך הכסף אצל החברה.

<אפי רוזן: הוא עוד ממשכן אותו באותו מעמד, אגב, שלושה שבועות לפני שקיבלת את הרכב.

עיסאווי פריג': אני מבין את זה.

איתן כבל: חברים, מה שאני תיארתי זה בדיוק התהליך – יש לך שתי אפשרויות: או שעשית את עבודת ההכנה מול הבנק, כמו שאני עשיתי, אז אתה מעביר להם אונליין - - -

<אפי רוזן: כמצופה מאזרח.

איתן כבל: לדעתי זה הרוב.

איתן כבל: הוא מעביר את האישור שהוא קיבל ואז זה במקביל.

איתן כבל: בכל מקרה, אין מצב שחברת הליסינג תרשום את זה על שמך לפני שהיא קיבלה את הכסף, אין מצב.

איתן כבל: מקסימום אתה יכול לעקוץ אותו אבל זה תמיד כשנתת לו צ'ק בלי כיסוי או דברים כאלה והוא לא בדק מול הבנק, יש גם דברים כאלה אבל זו כבר הונאה, זה כבר משהו שהוא במקום אחר לגמרי.

איתן כבל: אוקיי, הבנו את התהליך.

איתן כבל: דרך אגב, חוה, אני אומר לכם את זה שוב, אחת הטעויות שאני חוזר ואומר למשרדי ממשלה, אתם מנהלים שיח עם עצמכם, מי שיושב ממול צריך שהדברים יהיו פשוטים, מופשטים, שכשהם מגיעים ללקוח – למה כל אחד צריך ללכת לעורך דין כדי להבין את מה שכתוב?

איתן כבל: זה מה שאני אומר, למה להגיע למצב כזה?

איתן כבל: בואו נתקדם, (4).

<חוה ראובני: "(4) חתם הקונה על הבקשה ועל ייפוי הכוח כאמור בפסקה (3), ידווח המוכר לרשות הרישוי באופן מיידי, באמצעות המסוף המקוון, על המכירה, וממועד זה ועד לרישום שינוי הבעלות ברכב, לא תרשום לגביו רשות הרישוי הגבלה כמשמעותה בתקנה 283(א).

<חוה ראובני: " המשמעות היא המקבילה של מה שאנחנו מכירים כהערת אזהרה בטאבו.

<חוה ראובני: רשות הרישוי, ברגע שהיא יודעת שיש עסקה כזאת ועדיין יידרשו כמה ימים כדי לרשום את העברת הבעלות עצמה – כי צריך בחברות הליסינג את הבקרה הפנימית כדי צריך להסיר את השעבוד, כי הקונה שילם בצ'ק וצריך לוודא שהוא נפרע, מקרים מהסוג הזה הם הסיבה שצריך את ששת הימים האלה – על מנת שלא יכנסו בינתיים שעבודים חדשים, עיקול של העיריה, על הרכב הזה יש חובות של קנסות, עיקול בהוצאה לפועל, דברים מהסוג הזה, מאותו רגע שזה נרשם כך, כשדווח שיש עסקה, אי אפשר יהיה לקלוט הגבלות, כך שלא יהיה מצב שבעוד שישה ימים אי אפשר יהיה - - -

עיסאווי פריג': אני רוצה לשאול: אני עכשיו חברת הליסינג, עשיתי במקוון והעברתי את הרכב.

<חוה ראובני: עוד לא העברת את הרכב, בשלב הזה רק עשית הערת אזהרה.

עיסאווי פריג': לא כתוב הערת אזהרה כאן.

<חוה ראובני: כתוב "ידווח", זו לא העברת הבעלות.

עיסאווי פריג': "ידווח המוכר לרשות הרישוי באופן מיידי, באמצעות המסוף המקוון, על המכירה".

<אפי רוזן: ממועד זה ועד ההעברה בפועל אלה הימים שבהם יש לכאורה הגנה, זו למעשה הגנה על התהליך למנוע הטלת עיקול על רכב.

<נמרוד הגלילי: הגנה על הקונה, שייכנס פה פתאום עיקול בששת הימים האלה, אז מנענו את זה.

<קטי מורלי: לא נקבל עיקול כזה, לא נקבל שום עיקולים.

עיסאווי פריג': הערת אזהרה והעברת בעלות כמו מקרקעין.

<דרור וגשל: כמו טאבו, דומה לטאבו, זו הגנה על הקונה.

<חוה ראובני: זו הגנה על הקונה בתקופת הביניים.

<מרב תורג'מן: לא תוטל הגבלה יותר.

<חוה ראובני: לא ייווצרו הגבלות חדשות.

איתן כבל: הסיכוי ל"עקיצה" הוא על הלקוח יותר מאשר על המוכר וכאן אנחנו באים להגן עליו.

איתן כבל: אוקיי, הלאה.

<מרב תורג'מן: אני מניחה שאתם צריכים לעדכן את השלטון המקומי ואת ההוצאה לפועל שלא ניתן להטיל הגבלות באותו פרק זמן.

<דרור וגשל: מה זאת אומרת?

<דרור וגשל: זה לא ניתן על הרכב עצמו, יש להם צי רכב, שישימו את ההגבלה על רכב אחר.

עיסאווי פריג': לא רק הוא.

עיסאווי פריג': אני מועצה מקומית, אתה חייב לי כסף, אני מחייב בפרק הזמן של ששת הימים ועוקץ.

<חוה ראובני: לא, מי שחייב זה לא הרכב אלא הבעלים שלו.

<נמרוד הגלילי: אבל כשרשות שלטונית רוצה להטיל עיקול יש לציי רכב אלפי ועשרות-אלפי כלי רכב.

עיסאווי פריג': אתה כבר השתחררת.

<נמרוד הגלילי: אבל הוא יכול להטיל על כלי רכב אחרים, אין לו בעיה.

<מרב תורג'מן: איך הוא יכול להטיל על כלי רכב אחרים?

<חוה ראובני: החוב הוא לא של האוטו, החוב הוא של בעל האוטו, אז אם לבעל הרכב הזה יש 5,000 כלי רכב, הרכב הזה חסום, יש אחד אחר.

<חוה ראובני: החוב הוא לא חוב אישי של האוטו עצמו.

עיסאווי פריג': הערת אזהרה, לא בעלות, לא יגיע לגורמי אכיפת החוק.

איתן כבל: כל העניין הוא, חברים יקרים, פה הוא ההפך, הוא קודם כל כדי להגן על הלקוח.

איתן כבל: כשאתה בא לאיזו חברה ויש לה 5,000 כלי רכב ואתה מטיל עיקול, התהליך הזה – אחלה דבר.

עיסאווי פריג': לא, זה בסדר, כי זו הערת אזהרה ולא העברת בעלות.

איתן כבל: לא משנה.

<חוה ראובני: בדיוק כמו בטאבו, הערת אזהרה.

איתן כבל: בדיוק.

איתן כבל: הלאה, (5).

<חוה ראובני: "(5) המוכר יבטל כל הגבלה מטעמו על העברת הבעלות, ויבקש באמצעות המסוף המקוון את שינוי רישום הבעלות, ורשות הרישוי תרשום את שינוי הבעלות ותמסור למוכר אסמכתה מקוונת על כך, הכל בתוך ששה ימי עסקים ממועד ביצוע עסקת המכירה;"

עיסאווי פריג': יש לי שתי שאלות: א', אני חוזר ל-(3) – במשפט הראשון של (3) לא היתה הגבלה לגבי רישום שינוי הבעלות למעט הגבלה שנרשמה לבקשת המוכר, ששת ימים יתחילו אחרי זה?

<חוה ראובני: לא, זה באותו מעמד.

<דרור וגשל: אם יש הגבלה כזאת אי אפשר בכלל להתחיל את התהליך.

עיסאווי פריג': אמרתי: למעט הגבלה שנרשמה לבקשת המוכר.

עיסאווי פריג': אם יש הגבלה אז ששת הימים לא יתחילו להיספר.

<חוה ראובני: לא, ששת הימים יתחילו, ששת הימים האלה נועדו בשביל להסיר את הגבלה הזאת.

<אפי רוזן: הגבלה לפי סעיף (3) מריצה את התהליך, הגבלה לפי סעיף (2) לא מתחילה בכלל את התהליך.

<דידי רוזנפלד: אי אפשר להתחיל את התהליך.

<אפי רוזן: מכיוון שאם יש הגבלות שאינן ביוזמת המוכר אנחנו לא מאפשרים העברת בעלות, זו הגנה על האזרח.

עיסאווי פריג': "שישה ימי עסקים ממועד ביצוע העסקה" – מה זה "ביצוע העסקה"?

<חוה ראובני: העסקה זה מה שמתואר בסעיף (3).

עיסאווי פריג': לא, מה המילה "ביצוע"?

עיסאווי פריג': אם אני משלם 5,000 שקל?

<קטי מורלי: ההסכם בינינו.

<חוה ראובני: החתימה על ההסכם.

<חוה ראובני: מכירה לפי דיני המכר – הסכם, מסירת הממכר.

עיסאווי פריג': שאני אבין, כשאני הלכתי ל"שלמה Sixt", שילמתי 5,000 שקל מקדמה וחתמתי על חוזה רכישה – זה ביצוע עסקה?

<חוה ראובני: כן.

<מרב תורג'מן: חוזה הרכישה הוא ביצוע העסקה.

עיסאווי פריג': אז אני משלם 5,000 מקדמה, חותם על עסקה ושישה ימים יתחילו להיספר.

<חוה ראובני: הוא לא יחתום אתך על עסקה שבה אתה לא משלם.

<קטי מורלי: רק 5,000 שקלים.

<חוה ראובני: בסוף יש כאן עסקה בין קונה-מוכר.

<אפי רוזן: כאשר אתה משלם על 5,000 אתה מקבל קבלה על דמי קדימה.

<דידי רוזנפלד: זה כתוב בחוק.

עיסאווי פריג': מה כתוב בחוק?

<דידי רוזנפלד: יש בחוק שכבר העברתם, חוק רישוי רכב, בסעיף 93(ב): "סוחר ברכב שאינו רכב מיבואן ירשום את הרכב על שם הקונה, בהקדם האפשרי לאחר מסירתו ולא יאוחר מתום שישה ימי עבודה מהמועד האמור".

<טל שרם: "המועד האמור" זה מועד המסירה.

איתן כבל: "ולא יאוחר מתום שישה ימי עבודה מהמועד האמור".

<דידי רוזנפלד: "לאחר מסירתו", כלומר, אחרי שהוא מסר את האוטו.

איתן כבל: נכון, דמי קדימה זה עדיין לא עסקה, זה חלק מהתהליך.

איתן כבל: אתה בא, הוא אומר לך: תן לי דמי רצינות, שלא כל אחד יבוא - - -

עיסאווי פריג': אז מה זה ביצוע עסקה, איתן?

איתן כבל: שילמת את הכסף ולקחת את האוטו.

<אפי רוזן: חבר הכנסת עיסאווי, העניין הזה למעשה מפשט את התהליך, הוא לא מורכב.

<אפי רוזן: קודם כל, אף חברה לא מבצעת עסקה עד שלא השלמת את הסכום, ואתה גם חותם, שני הצדדים חותמים - - -

עיסאווי פריג': אז תכתוב: תשלום הכסף במלואו.

<אפי רוזן: רגע.

<אפי רוזן: ואז מה שקורה, אתה לוקח את הרכב באותו יום ואתה - - -

איתן כבל: אפי, עשה לי טובה.

<חוה ראובני: אפשר לפתור אם יש בעיה בנוסח.

איתן כבל: חוה, לא, אני לא רוצה.

איתן כבל: בא לקוח, מגיע עם הסוכן שלו לכל מיני אופציות, למה לי עכשיו לבוא – פה אתה לא דופק את המוכר.

עיסאווי פריג': אני דופק את הלקוח?

איתן כבל: בוודאי.

איתן כבל: מה העניין?

איתן כבל: אתה מכיר מישהו, הוא אומר לך: אח שלי, תבוא, אני אסדר לך את הרכב, תשלם לי עוד חודש, לא יודע מה – למה לי להתחיל לתת לו שמות, לכבול אותו?

<לאה ורון: למה לעגן בתקנות דברים שיכולים לכבול את הקונה.

איתן כבל: בדיוק, למה אני צריך לדפוק את הלקוח?

איתן כבל: ההפך.

<דרור וגשל: גם יש את החוק, שכבר קובע - - -

איתן כבל: בדיוק.

איתן כבל: אני אומר, אני לא רוצה להכניס דברים שהם כובלים את ידיו של הלקוח או של המוכר להגיע לכל מיני תהליכים כאלה ואחרים אל מול הלקוח.

<לאה ורון: זה בהסכמים ביניהם.

איתן כבל: בהסכמים שביניהם.

עיסאווי פריג': אבל לא צריך לתת הגדרה מה זה ביצוע עסקה?

עיסאווי פריג': לי, לדעת, שאני אבין את העניין.

איתן כבל: בשבילי, אני אגיד לך מה העניין - - -

עיסאווי פריג': לא בשבילך, בשביל החוק.

<דרור וגשל: החוק בכל מקרה קובע שיש לך מקסימום של שישה ימים אחרי המסירה.

עיסאווי פריג': לא אחרי המסירה, מה שכתוב כאן, אני קורא: "ששה ימי עסקים ממועד ביצוע עסקת המכירה", זה מה שכתוב.

איתן כבל: הדבר היחיד שיכול להיות כאן הוא אם באת, שמת 5,000 ובא מישהו, ראה את הרכב – זה קורה במגרשי מכוניות, זו בעיה, לי זה קרה – בא מישהו, שם את הכסף במלואו, לקח את האוטו באותו רגע.

איתן כבל: זה הדבר היחיד.

<דרור וגשל: איזו סיבה יש שחברת הליסינג תעביר לך בעלות אחרי ששמת מקדמה?

<קטי מורלי: 500 שקל על אוטו של 200,000?

<נמרוד הגלילי: אבל היא אמורה לנעול את הרכב, פה זו התנהלות כושלת של אותה חברה.

איתן כבל: דרך אגב, כשאני באתי לפתח-תקווה הוא אמר לי ביושרה – נתתי לו מקדמה, באתי לראות את הרכב בפעם הראשונה – הוא אמר לי: תשמע, אני יודע לשמור לך את האוטו שבוע, אם לא תגיע בתוך השבוע הזה ויבוא מישהו אחר, אני לא יכול לשמור.

איתן כבל: הוא צריך למכור, הוא מרוויח מזה, לא רק בעל הבית, החברה המוכרת, אני מניח שיש כאלה שיש להם כל מיני עסקאות תמרוץ – ואם אני אתחרט ואני אחליט שלא?

איתן כבל: עדיף לו ציפור אחת ביד מאשר שתיים על העץ.

עיסאווי פריג': קרה לי מקרה ששילמתי 2,000 שקל מקדמה במגרש, כשחזרתי הביתה אשתי לא רצתה את הרכב, התנהל תהליך של חודש, החזירו לנו את המקדמה, אבל על פי החוק הוא היה אמור לעשות לי העברה.

<נמרוד הגלילי: על מקדמה?

<קטי מורלי: לא.

<קטי מורלי: מה, תיקח אוטו של 200,000 שקל ב-2,000 שקל?

<מרב תורג'מן: אתה חתמת על העברת בעלות?

עיסאווי פריג': לא, זה שולם.

<מרב תורג'מן: זה בדיוק העניין – פה זה מפרט לך מה זו בעצם עסקת מכירה, מה זו עסקה.

איתן כבל: מה זו עסקה, מה זה ביצוע המכירה.

עיסאווי פריג': ביצוע עסקה בעיני זה דבר - - -

איתן כבל: לא, לא.

<אפי רוזן: דרך אגב, כשאתה קונה גם רכב מצי רכב, לפעמים אתה רוצה לתבוע למשל את יום המסירה.

<אפי רוזן: אני אומר לך שאנשים קונים רכב והחברה מתחייבת לקחת אותו לתיקון לשלושה ימים, אז אתה רוצה לדחות את זה בשלושה ימים?

<אפי רוזן: אנחנו פשוט מגנים על הלקוח כאן.

איתן כבל: (6), חוה.

<חוה ראובני: "(6) המוכר יודיע לקונה בדרך שהוסכמה ביניהם, בהקדם האפשרי, על מתן ההודעה לרשות הרישוי והבקשה לשינוי רישום הבעלות, וכן ימסור לקונה עותק מהאסמכתה על רישום השינוי שנמסרה לו כאמור ברישה בסיפה לפסקה (5);"

איתן כבל: הבנו מה כתוב פה, מה זה "בהקדם האפשרי"?

איתן כבל: הקדם האפשרי – לכל אחד יש את ההקדם שלו.

<מרב תורג'מן: אני חושבת שהוא צריך להודיע למוכר גם בתוך שישה ימים שהרישום בוצע בפועל.

<חוה ראובני: אדרבה, אפילו יותר מהר, מצדי באותו יום.

<מרב תורג'מן: אז בואו נרשום את זה.

איתן כבל: אז תכתבי, מה טובו אהליך.

איתן כבל: אין, בכל מקרה זה לא "בהקדם האפשרי", אין מילה כזאת.

<מרב תורג'מן: בדיוק, שלפחות שהוא יידע בתוך שישה ימים שהרישום בוצע בפועל.

<חוה ראובני: אפשר "באופן ובמועד שהוסכמו ביניהם"?

<חוה ראובני: אם הם מסכימים על אי-מייל אז זה יכול להיות באותו יום ודאי.

<מרב תורג'מן: לא, אין לי בעיה עם הדרך – "בדרך שהוסכמה ביניהם" זה בסדר.

איתן כבל: את מערבבת שני דברים: "בדרך שהוסכמה ביניהם" – מקובל עלי, אין בעיה, היום כל אחד לפי האופן שהוא נגיש וזמין אליו.

<מרב תורג'מן: אז אפשר לכתוב: "עם קבלת האסמכתה המקוונת", כי הרי הוא מקבל אסמכתה מקוונת מרשות הרישוי אז אפשר לומר שעם קבלת האסמכתה המקוונת הוא נדרש גם להודיע לרוכש.

<חוה ראובני: זה מה שאנחנו אומרים פה.

איתן כבל: לא, פה זה "בהקדם האפשרי".

<מרב תורג'מן: לא – "על מתן ההודעה לרשות הרישוי והבקשה לשינוי רישום הבעלות", לא מדובר כאן - - -

<חוה ראובני: "וכן ימסור לקונה עותק מהאסמכתה על רישום השינוי".

<דרור וגשל: בסדר, חוה, בואי נשנה את זה ל"מיד".

<מרב תורג'מן: "המוכר יודיע לקונה בדרך שהוסכמה ביניהם עם קבלת האסמכתה המקוונת כאמור בפסקה (5)".

<קטי מורלי: השלב השני, בעזרת-השם, אני רוצה שהם ידפיסו להם כבר רישיון על שמם.

איתן כבל: קטי, עוד לפני שיהיה לנו את זה, בינתיים שהתורים במשרדי הרישוי – איך זה נהיה עוד פעם ככה?

<אפי רוזן: זה תמיד היה, רק הסתרנו את זה מספיק.

<אפי רוזן: אדוני, יש כלל: כשמגיעים 600 אנשים על ארבע פקידות – אין דרך אחרת.

איתן כבל: אבל זה בסדר?

<אפי רוזן: זה רע מאוד, אנחנו מטפלים בזה.

<אפי רוזן: דרך אגב, גם תהליך כזה עם תוכנית עבודה.

איתן כבל: זה ברור לי אבל זה כמעט כמו "פרצו החגים", זה אותו דבר.

<אפי רוזן: כמו שבצבא בנובמבר יש גשם ומופתעים, אתה מכיר את זה, נכון?

איתן כבל: יש לי תלונות כבדות מאוד מאוד.

<אפי רוזן: אתה צודק.

איתן כבל: לא בא לי לעשות על זה עכשיו דיון ככה.

איתן כבל: צריך להוציא מכתב גם לשר בעניין, ואני ביקשתי, אנחנו מקבלים יותר מדי תלונות על משרדי הרישוי כבר.

איתן כבל: חשבתי שזה כבר נעלם מהעולם הסיפור הזה של משרדי רישוי, פתאום עוד פעם אנחנו נופלים עם הסיפור הזה, תורים מטורפים.

<לאה ורון: אני זוכרת שהוצאנו מכתב בחתימתך, למה לא קיבלנו תשובה זו שאלה אחרת.

איתן כבל: זה לא צריך להיות באותו יום, צריך לייצר מצב שבו אתה נותן - - -

<מרב תורג'מן: לא, לא לתת את האישור הידני, אלא להודיע, לכל הפחות, למוכר שבוצע הרישום.

<מרב תורג'מן: לכן אני חושבת שמה שצריך להיות כאן הוא: "המוכר יודיע לקונה בדרך שהוסכמה ביניהם עם קבלת האסמכתה המקוונת כאמור בפסקה (5)" משום שבפסקה (5) כתוב שהוא מקבל את האסמכתה המקוונת, המוכר.

<מרב תורג'מן: הוא יודיע עם קבלת האסמכתה "על מתן ההודעה על מתן ההודעה לרשות הרישוי והבקשה לשינוי רישום הבעלות", אבל אין כאן הגבלה על הזמנים לגבי מסירת האסמכתה.

<חוה ראובני: האסמכתה זה להשלמת רישום שינוי הבעלות.

<מרב תורג'מן: כן, על ההשלמה, שהרישום בוצע בפועל.

<מרב תורג'מן: אבל, למסור עותק לקונה מהאסמכתה – אני חושבת שאת יכולה לכתוב פה "בהקדם אפשרי" או כן להגביל את זה במספר ימים, לשיקול דעתכם, אני לא כל כך יודעת במה הם יכולים לעמוד.

<נמרוד הגלילי: מה שרלוונטי למסור לקונה זה מרגע קבלת האסמכתה שהעברת הבעלות בוצעה ולא על זה שהעברתי את הבקשה.

<אפי רוזן: למעשה הלוא מרגע שהעברה בוצעה הקונה לא צריך אותו, הוא הולך לכל מכונת רישוי ויכול להוציא את הרישיון, זו האסמכתה למעשה.

<אפי רוזן: לכן העניין פה הוא ההודעה, כפי שאת אומרת, ולא האסמכתה עצמה.

<מרב תורג'מן: יחד עם זאת, אני חושבת שכן מוטל על חברות ליסינג גם להעביר בפועל את העותק מהאסמכתה.

<חוה ראובני: הרי בסוף, כשעושים העברת בעלות בדואר, שטר מכר, יש שלושה חלקים: אחד הולך לקונה, אחד הולך למוכר, אז מגיע גם לקונה שיהיה לו את שטר העברת הבעלות ביד, כדאי.

<חוה ראובני: אז הנוסח, אני מבינה, הוא כזה: "המוכר יודיע לקונה בדרך שהוסכמה ביניהם עם קבלת האסמכתה המקוונת כאמור בפסקה (5), וכן ימסור לקונה עותק מאסמכתה על רישום השינוי שנמסרה לו בהקדם האפשרי".

איתן כבל: למה "בהקדם האפשרי" עוד פעם?

<חוה ראובני: הקונה כבר יודע שעברה בעלות.

<אפי רוזן: זו מסירת האסמכתה בפועל.

<לאה ורון: למה לא "שלושה ימים מיום שקיבל"?

איתן כבל: למה "בהקדם"?

איתן כבל: אני לא אוהב את המילים "בהקדם האפשרי".

איתן כבל: "בהקדם האפשרי" זה הקדם של כל אחד, אחד יגיד ההקדם האפשרי שלי זה שנה.

<דידי רוזנפלד: מה אתה מצפה, שיבוא הבן אדם עוד פעם לתחנה בשביל לקבל את זה?

איתן כבל: תשלח לו את זה בדואר.

<לאה ורון: תסרוק את זה ושלח לו למייל.

<דידי רוזנפלד: לא לכולם יש אי-מיילים.

<לאה ורון: למי שאין תשלח בדואר.

איתן כבל: דידי, פתאום, כשזה הגיע למשהו שאתה צריך לעשות, השתטחת לאחור?

איתן כבל: מעייפות?

<דידי רוזנפלד: שלושה ימים, קיבלתי.

איתן כבל: אתה לא הבנת אותי, אתה נכנס פה לפינה מיותרת, אני לא אמרתי לך שלושה ימים, מצדי שזה יהיה גם כן שבוע אבל אין את המילה "בהקדם".

<דידי רוזנפלד: אוקיי, בתוך שבוע.

<חוה ראובני: נמרוד, כמה זמן אתה חושב שצריך?

<נמרוד הגלילי: שבוע, אם זה מקובל אז שבוע זה טוב.

<טל שרם: כתוב "ימסור" – "ימסור" זה לא תלוי בנו, אם זה דואר זה לא תלוי בנו.

איתן כבל: אנחנו בחפירה עכשיו?

איתן כבל: עכשיו אתה אומר לי לא, זה כן, זה זה, זה לא תלוי בי, ואם זה בחורף – תלוי בגשם?

איתן כבל: יש בעיה עם הקדוש ברוך-הוא?

<דידי רוזנפלד: "ימסור וישלח", זה הכול.

<חוה ראובני: הוא צריך לעשות את הפעולה, הוא לא אחראי - - -

איתן כבל: הייתי אתמול בדואר, ראיתי שיש חותמת מתי זה נכנס, זה הכול – שבעה ימים.

<מרב תורג'מן: אז אם כך הנוסח יהיה: "המוכר יודיע לקונה בדרך שהוסכמה ביניהם עם קבלת האסמכתה המקוונת כאמור בפסקה (5)" – את המילים "על מתן ההודעה לרשות הרישוי והבקשה לשינוי רישום הבעלות" אנחנו מורידים משום שאין לזה רלוונטיות – "וכן ימסור לקונה עותק מאסמכתה שנמסרה לו כאמור בסיפה לפסקה (5) בתוך שבעה ימים".

איתן כבל: בדרך כלל אין בעיות עם הדברים האלה.

עיסאווי פריג': ימי עסקים.

איתן כבל: שבעה ימים, עזוב, אל תגדיר - - -

<לאה ורון: זה מספיק.

איתן כבל: היא צודקת, בואו לא נכניס את הדברים האלה.

איתן כבל: גברתי, (7).

<חוה ראובני: "(7) רשות הרישוי תשלח למוכר אחת לחודש את פירוט סך כל האגרות שעליו לשלם, לפי השיעור הקבוע לאגרה בפרט 1 לחלק ג' בתוספת הראשונה, בעד שינויי בעלות שנרשמו כאמור בתקנת משנה זו בחודש שקדם להגשת הפירוט והמוכר ישלם את סכום האגרות שבפירוט בתוך שבעה ימים מקבלתו.

<חוה ראובני: " היום, כשהולכים לדואר ועושים העברת בעלות, על כל העברה צריך לשלם אגרה.

<לאה ורון: מה גובהה?

<חוה ראובני: בערך 200 שקלים.

<אפי רוזן: 216.

איתן כבל: מי משלם אותה?

<חוה ראובני: חלק מהעסקה, האגרה מוטלת על העסקה.

עיסאווי פריג': הקונה, הקונה משלם.

איתן כבל: תזכור, הקונה משלם הכול, גם כשעשו לו הנחה הוא חושב שעשו לו הנחה.

<חוה ראובני: הרעיון הוא פשוט – שהם ישלמו במרוכז את האגרות, כל חודש הם יקבלו פירוט וישלמו במרוכז.

<לאה ורון: שהם גובים מהקונה?

<חוה ראובני: אני מגישה את החשבון לבעל הרישיון, אני לא נכנסת להתחשבנות ביניהם.

<חוה ראובני: אם הקונה שילם לו 200 שקל או שהוא נתן לו אוטו יקר ב-200 שקל כך שבעצם הוא מגלם בפנים את מחיר האגרה, אני לא בהתחשבנות ביניהם.

<דרור וגשל: אנחנו מחייבים את המוכר, את בעל הרישיון.

איתן כבל: בדיוק.

איתן כבל: אני רוצה סתם לשאול: ואם החברה לא שילמה את האגרה, לא שילמה?

איתן כבל: האם הם באים אלי או אל המוכר?

איתן כבל: בכל מקרה – למוכר.

<דידי רוזנפלד: הוא כבר קיבל את הבעלות.

איתן כבל: דידי, אתה המוכר, לא ביקשתי את עזרתך.

<לאה ורון: אולי אתם גם לא דוגמה לחברה אופיינית לחברת ליסינג וצריך לקחת בחשבון שבשוק פעולות חברות ליסינג קצת שונה מההתנהלות שלכם?

<לאה ורון: אחר כך הוועדה מקבל את מכתבי התלונות.

איתן כבל: כל מה שרציתי לדעת, חברות וחברים, וזה נהיה יום לימודים ארוך, תשובה לשאלה פשוטה שאומרת לי: אם יש מצב כזה הטענות הן כלפי המוכר, נקודה.

איתן כבל: זה הכול, לא הרצאות.

<חוה ראובני: נכון.

איתן כבל: הלאה, (8).

<חוה ראובני: "(8) עד היום העשירי בכל חודש יעביר המוכר לרשות הרישוי קובץ ובו עותקים סרוקים של המסמכים האמורים בפסקה (3) לגבי שינויי בעלות שביקש לרשום בחודש שקדם להעברה לרשות.

<חוה ראובני: " דהיינו, כל ייפויי הכוח, פרטי המוכר, החתימה של הקונה שהוא מבקש לרשום את הרכב על שמו, כל אלה יועבר סרוק לרשות הרישוי בחודש לאחר מכן.

<מרב תורג'מן: מה תעשו עם המסמכים האלה?

<חוה ראובני: אנחנו שומרים אותם.

<מרב תורג'מן: אתם תתייקו אותם לפי כל תיק, לפי מספר רכב?

<חוה ראובני: לפי הרכב, כן.

איתן כבל: הלאה, (ד).

<חוה ראובני: "(ד) נרשם שינוי בעלות כאמור בתקנת משנה (ג), תשלח רשות הרישוי לקונה אישור בדבר רישום הבעלות על שמו, לא יאוחר משלושים ימים לאחר שנרשם השינוי.

<חוה ראובני: (ה) רשות הרישוי רשאית לבטל אישור שנתנה לפי תקנת משנה (ג), אם במשך שנתיים רצופות ממתן האישור האמור, פחת מספר שינויי הבעלות שרשם בעל רישיון סחר מ-1500 בממוצע, או אם מצאה שהפר 3 פעמים או יותר במהלך שנה אחת את הוראות תקנת משנה (ג) ובלבד שנתנה התראה על אפשרות הביטול, לאחר ההפרה השנייה שמצאה.

<חוה ראובני: "

איתן כבל: שניתנה או שנתנה?

<חוה ראובני: "ובלבד שנתנה".

<מרב תורג'מן: הערה – לגבי המילים "לבטל אישור", אני לא כל כך מבינה איזה אישור היא נתנה לפי תקנת משנה (ג) משום שרשות הרישוי נתנה פה כמה אישורים לפי אותה תקנה.

<מרב תורג'מן: אני מציעה שיהיה כתוב "אישור להשתמש במסוף מקוון".

<חוה ראובני: איך את מציעה לנסח את זה?

<חוה ראובני: הכוונה היא אישור לבצע העברת בעלות.

<אפי רוזן: לבצע העברת בעלות.

איתן כבל: זה עניין נוסחי, שיובן על מה כי יש שם כל מיני הוראות.

<מרב תורג'מן: "אישור לבצע העברת בעלות באמצעות המסוף המקוון לפי תקנת משנה (ג)", את יכולה להשאיר את המילים האלה.

איתן כבל: הערות?

איתן כבל: סעיף התחילה, כן.

<חוה ראובני: "תחילה 2.

<חוה ראובני: תחילתן של תקנות אלה ביום ג' בטבת התשע"ז (1 בינואר 2017).

<חוה ראובני: " זה המועד שבו הפרק הרלוונטי בחוק רישוי שירותים ומקצועות בענף הרכב יכנס לתוקף.

איתן כבל: לא תספיקו לעמוד בזה?

<נמרוד הגלילי: אם התקנות האלה נכנסות רק ב-1 בינואר, עד שמתחברות כל החברות וכו', אנחנו לא נוכל לעמוד בהוראות החוק שמחייבות העברת בעלות בתוך שישה ימים.

<חוה ראובני: את התחנה אפשר לעשות מראש, לחתום על חוזים, להכין את התשתית המחשובית, ה"אנטר" הראשון יוכל להתבצע ב-1 בינואר.

<נמרוד הגלילי: מה הבעיה שזה לא יהיה קודם?

<נמרוד הגלילי: חודשיים קודם?

<נמרוד הגלילי: ב-1 באוקטובר?

<חוה ראובני: צריך להכין את זה.

<אפי רוזן: מבחינה טכנולוגית אנחנו לא נהיה ערוכים לזה באגף מערכות מידע שלנו.

איתן כבל: הבעיה היא הם.

<חוה ראובני: כי השינוי - - -

איתן כבל: חווה, אנחנו עוברים לשלב של סיפורים.

<נמרוד הגלילי: זה ייצור בעיות, זה ייצור אי עמידה בהוראות החוק אם חברות לא יוכלו להתחבר קודם.

איתן כבל: אבל הוא אומר שזה רק יהיה ב-2017 בכל מקרה.

<נמרוד הגלילי: לא, החוק נכנס ב-1 בינואר 2017, אותו סעיף שמחייב העברת בעלות בתוך שישה ימים.

<נמרוד הגלילי: אם התקנות האלה לא יהיו קודם החברות יצטרכו ללכת לדואר ותהיה פה בעיה.

איתן כבל: מה אתה עושה היום?

<נמרוד הגלילי: היום אין לי את החובה של שישה ימים, יש לי 15 ימים.

איתן כבל: נתנו לכם אצבע, אכלת לי את היד?

<נמרוד הגלילי: לא, אבל זה מאוד משמעותי.

<חוה ראובני: בזמן הזה אפשר להכין את הכול, החוזים, והקישור המחשובי, הכול יהיה מוכן ורק לפתוח את הקו, לעשות on ב-1 בינואר.

<דרור וגשל: אבל, חוה, הם אומרים שבתקופה שעד אז יש להם העברות בעלות – הם יעשו את זה כרגיל, זו התשובה.

<חוה ראובני: עד 1 בינואר יעבדו כמו שהם עובדים היום, זה יכנס ביחד עם החוק.

<נמרוד הגלילי: כי החשש הוא שב-1 בינואר זה ייצור בעיה - - -

איתן כבל: אפי מוסר הודעה.

<אפי רוזן: אדוני, הבית הזה כבר יודע הרבה פעמים שכשמכריזים על תאריך באים לבקש הארכה.

<אפי רוזן: אנחנו רוצים הפוך, אנחנו סבורים שכדי להיות מוכנים בצורה הנכונה ביותר מבחינת מערכות המידע והורדת הנהלים למטה, ה-1 בינואר הוא תאריך שמכבד את כל האנשים.

<אפי רוזן: עד אז יעשו מה שעשו 30 שנה, לא קרה כלום.

איתן כבל: מי בעד אישור התקנות, לרבות התיקונים שהקראנו, תוספות, שינויים?

איתן כבל: בעד – פה אחד

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: התקנות אושרו.

איתן כבל: צאו לדרך, בהצלחה.

איתן כבל: ישיבה זו נעולה.