ועדת הכספים, כנסת 20, פרוטוקול מספר 418, 2016-07-18 10:00

משה גפני: בוקר טוב.

משה גפני: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הכספים.

משה גפני: אנחנו עוסקים בשינויים בתקציב.

משה גפני: אנחנו מתחילים בפנייה מספר 14-17.

<שניר ניב: אני רפרנט אנרגיה מאגף התקציבים.

איתן ברושי: יש לי הצעה לסדר.

איתן ברושי: האם החזרתם את הפעימה האחרונה של המכס על הטונה?

איתן ברושי: מה התשובה?

איתן ברושי: אחרת, אני מציע לעצור את הדיון.

איתן ברושי: גפני, איתם אני לא צוחק.

איתן ברושי: הייתה פה החלטה פה אחד של ועדת הכספים ואמירה של היושב-ראש:

איתן ברושי: כדאי שתעשו את זה כי ניפגש בעוד מקומות שאתם צריכים אותנו.

איתן ברושי: הנה נקודה שהם צריכים אותנו.

משה גפני: הם לא צריכים אותנו.

משה גפני: זה לא משרד האוצר.

משה גפני: זה המשרדים צריכים.

איתן ברושי: שר האוצר לא יכול לנהל את המדינה בלי הוועדה, אבל הם רוצים לנהל את העניינים בלעדינו.

משה גפני: אבל זה לא הוא.

משה גפני: הוא לא הכתובת.

איתן ברושי: השרים שולחים אותם ואסור לנו לתקוף אותם.

איתן ברושי: השרים מסתתרים מאחורי הפקידים.

איתן ברושי: אולי יש לו תשובה.

משה גפני: אין לו תשובה.

משה גפני: הוא לא קשור בכלל לעניין הזה.

איתן ברושי: אז הוא יטלפן ללשכה וישאל.

איתן ברושי: הנה, הוא רוצה להגיד משהו.

איתן ברושי: תן לו, אולי יש לו תשובה על הדגים.

<שניר ניב: אני נציג אגף התקציבים לנושא אנרגיה.

<שניר ניב: אשמח לקדם את הפנייה התקציבית של משרד האנרגיה ורשות החשמל.

משה גפני: הוא שאל אותך אם אתה יודע מה קורה לגבי המכס על הטונה.

<שניר ניב: אני יכול לבדוק.

איתן ברושי: אפשר לקבל תשובה במהלך הדיון?

<שניר ניב: אבדוק.

משה גפני: פניות מספר 14-17, משרד התשתיות.

<שניר ניב: הפנייה נועדה לתקצוב של כ-30 מיליון שקלים במזומן ו-42 מיליון שקלים בהרשאה להתחייב מתקציב משרד התשתיות הלאומיות, האנרגיה והמים ומתקציב מינהל האדמה והים, זה יחידת-סמך של המשרד.

<שניר ניב: הפנייה כוללת תקציב עבור מימון פעילות התייעלות אנרגטית, תוכנית רב-שנתית לפיתוח הדרום, לפיתוח והעצמת היישובים הדרוזים והצ'רקסים, התייעלות אנרגטית במצפה רמון בהתאם להחלטת הממשלה 917 מיום 31 בדצמבר 2015.

<שניר ניב: כמו כן יש כאן גם תקצוב של תחליפי נפט, מענקים של המדען הראשי במשרד האנרגיה, בשיתוף פעולה עם הטכנולוגי ישראלי-אמריקאי בהתאם להחלטת הממשלה 1113 מיום 5 בפברואר 2016.

<שניר ניב: אני יכול להמשיך, אם תרצו.

<שניר ניב: יש כאן גם תקצוב של מינהל אדמה וים עבור הקמת מערך להתרעה מפני רעידות אדמה, "קול תרועה".

<שניר ניב: המינהל סיים את שלב א' של שדרוג המערך הסֵיסמי ועכשיו ניגש להוצאת מכרזים למערכת התרעה.

<שניר ניב: סך הכול מדובר על פנייה של 30 מיליון שקלים במזומן.

איתן ברושי: אם אני מבין נכון בתור מי שגם לומד, הכסף הזה לא מומש במקום מסוים ואתם מעבירים אותו למקום הזה.

איתן ברושי: נכון?

איתן ברושי: הכסף הזה לא נוצר חדש.

איתן ברושי: הוא כסף שלא נוצל בתקציב 2015 ואתם מעבירים אותו ל-2016.

משה גפני: זה לא המקרה.

<שניר ניב: זה הדיון הבא שלנו, זה דיון העודפים.

איתן ברושי: מאיפה הכסף הזה?

<שניר ניב: כרגע אנחנו מדברים על העברה בין-משרדית ממשרד המדען הראשי במשרד הכלכלה, של 12 מיליון שקלים.

איתן ברושי: תן לי להבין.

איתן ברושי: כלומר המדען הראשי לא מימש תקציב ב-12 מיליון שקל ואתם עכשיו מחליטים להעביר אותו.

איתן ברושי: מאיפה המקור הזה?

<שניר ניב: זה לא עניין של ביצוע.

<שניר ניב: זה עניין של סדרי עבודה שתוקצבו למען התוכנית הזאת.

איתן ברושי: גפני, אני מציק להם בכוונה.

<שניר ניב: תוכנית תחליפי נפט היא תוכנית שמבוצעת על פני כמה שנים.

עודד פורר: אבל למדען הראשי יש 12 מיליון שקל שלא בוצעו.

עודד פורר: איפה היו 12 מיליון השקלים הללו?

עודד פורר: מה היה אמור להיות?

איתן ברושי: באיזה סעיף הם היו ולמה לא ביצעו?

<שניר ניב: ביצעו.

איתן ברושי: בשפה שלי, אם אני מבין נכון, הם היום לוקחים מיליארדי שקלים ממשרדים שלא עמדו ביעדים ומעבירים אותם למה שהם מגדירים כיעדים.

<שניר ניב: הפנייה כולה מסך 4 המקורות שיש כאן מ-4 משרדים מסתכמת ב-30 מיליון שקלים.

<שניר ניב: זו הפנייה היחידה שנעשתה עד כה למשרד האנרגיה.

<שניר ניב: מדובר בתקציב של 30 מיליון שקלים.

איתן ברושי: 30 מיליון השקלים, מאיפה הם באים?

<שניר ניב: 30 מיליון השקלים האלה סומנו מלכתחילה להעברה למשרד האנרגיה על-פי אבני דרך.

איתן ברושי: אבל זה בא מן המדען הראשי של משרד הכלכלה.

<שניר ניב: נכון.

<שניר ניב: זה החלטת הממשלה.

<שניר ניב: זה ביצוע אחד לאחד של החלטת הממשלה.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: בבקשה, מי יודע להסביר לגבי משרד הכלכלה?

<דוד שטינמץ: זה כסף שצבוע אצלנו לטובת הפרויקט הזה.

<דוד שטינמץ: כאשר הם מפעילים את זה אנחנו מעבירים את הכסף.

איתן ברושי: אם זה היה עובר ב-2015 לא היה צריך את הדיון הזה.

עודד פורר: למה אתם צובעים את זה במשרד הכלכלה ולא שמים את זה מלכתחילה, אם יודעים שיש את הפרויקט הזה, בתוך התקציב של משרד האנרגיה?

<שניר ניב: משרד הכלכלה מעביר לכל מיני משרדים לפי אבני דרך.

<דוד שטינמץ: אם יש פרויקט שאנחנו יודעים- - -

משה גפני: אם הוא לא מתבצע אז לא מעבירים את התקציב.

<דוד שטינמץ: לפי אבני דרך.

<דוד שטינמץ: במידה והם לא יבצעו הם לא יקבלו את הכסף.

איתן ברושי: כל ה-30 מיליון שקל?

<דוד שטינמץ: לא כל ה-30 מיליון שקל.

איתן ברושי: אני שואל את שניר ניב.

<שניר ניב: יש כאן 12 מיליון שקלים של משרד הכלכלה.

<שניר ניב: יש כאן את הוועדה לאנרגיה אטומית שאוחדה עכשיו עם משרד האנרגיה בגלל השר שטייניץ, שהוא גם השר של הוועדה לאנרגיה אטומית.

<שניר ניב: אז גם משרד ראש הממשלה, שעד כה הכיל את הוועדה לאנרגיה אטומית, כעת המינהל הזה עבר לשם.

<שניר ניב: יש כאן תקציב של רשות הגז שהועבר למשרד האנרגיה.

<שניר ניב: כל זה לפי החלטות הממשלה כפי שציינתי אותן קודם לכן.

משה גפני: רבותי, מי בעד הפניות?

משה גפני: ירים את ידו.

משה גפני: מי נגד?

משה גפני: מי נמנע?

משה גפני: בעד – רוב

משה גפני: נמנעים – 1

משה גפני: הפניות אושרו.

משה גפני: פניות מספר 18-19.

<שניר ניב: יש כאן תקציב של 8 מיליון שקלים ו-686 אלפי שקלים עבור רשות החשמל שהועברו ממשרד האנרגיה.

משה גפני: למה זה לא בפנייה אחת?

<שניר ניב: פשוט כשאתה מעביר לתקציב אחר, לסעיף 54, זה לפי פניית השימושים.

<שניר ניב: הפנייה הקודמת הועברה למשרד האנרגיה, זה סעיף 34, וכל פעם מותר רק סעיף אחד להעביר אליו כפניית שימושים.

<שניר ניב: הפנייה הזאת מועברת לסעיף 54, סעיף רשויות פיקוח, שבתוכו יושבת גם רשות החשמל.

<שניר ניב: ב-5 באוגוסט 2015 התקבלה החלטת ממשלה להקמת רשות החשמל החדשה, ובתוכה הכניסו שני גופים.

<שניר ניב: מינהל החשמל, שהיה קודם לכן במשרד האנרגיה, ורשות החשמל אוחדו לתוך גוף אחד.

<שניר ניב: הפנייה הזאת בעצם נועדה להסדיר את החלטת הממשלה ולהעביר את אותם 11.5 תקנים שהיו במשרד האנרגיה, במינהל החשמל, אל תוך רשות החשמל החדשה, ותקציב בגינם של 8 מיליון שקלים.

משה גפני: מי עומד בראש הרשות הזאת?

<שניר ניב: ד"ר אסף אילת הוא יושב-ראש רשות החשמל החדשה.

משה גפני: ממתי?

<שניר ניב: הוא נבחר קצת יותר מאוחר.

<שניר ניב: החלטת הממשלה דיברה על 1 בינואר 2016, לכן הפנייה מבוצעת כעת ולא תוקצבה בבסיס.

<שניר ניב: אסף אילת נכנס לתפקיד בחודשים האחרונים.

<שניר ניב: לפני כן אורית פרקש הייתה היושבת-ראש הקודמת במשך 4 שנים וחצי.

<שניר ניב: כעת יש איחוד של שני הגופים האלה.

<שניר ניב: היום יש בעצם גוף אחד בלעדי שאמון על משק החשמל בישראל.

משה גפני: זה שינוי דרמטי מכיוון שכאשר אורית פרקש עמדה בראש רשות החשמל היא עסקה בעיקר בתעריפים ולא בדברים אופרטיביים.

משה גפני: עכשיו זה יהיה גוף שמתעסק גם במינהל החשמל.

<שניר ניב: נכון, בעצם נושא הבטיחות והפיקוח על הבטיחות, שעבד עד כה במינהל החשמל, שהיה גוף בתוך משרד האנרגיה, כעת אוחד אל תוך רשות החשמל.

משה גפני: מתי הממשלה החליטה על זה?

<שניר ניב: ב-5 באוגוסט 2015, החלטת ממשלה 345.

משה גפני: ואז מעבירים את התקנים לרשות?

<שניר ניב: כן, בדיוק.

<שניר ניב: רשות החשמל היום היא גוף שמונה 54 תקנים ועוד כמה תקני סטודנטים.

משה גפני: מי מייצג את משרד התשתיות הלאומיות, האנרגיה והמים?

<שניר ניב: נמצאת כאן צאלה אלון, תקציבנית המשרד, וטליה אילוז מרשות החשמל.

משה גפני: בבקשה, מישהו יכול לפרט יותר?

משה גפני: לא ממשרד האוצר.

משה גפני: הסברת את זה יפה.

משה גפני: עכשיו אני רוצה לשמוע את המשרד.

משה גפני: תפרטי לגבי הרשות החדשה.

משה גפני: זה עובד? זה כבר מינואר.

<טליה אילוז: אני ראש אגף מינהל וארגון ברשות החשמל.

<טליה אילוז: כן, מ-1 בינואר 2016 זה פועל.

משה גפני: לפני זה היית גם במשרד האנרגיה?

<טליה אילוז: לא, ברשות החשמל.

<טליה אילוז: אני משנת 1996 ברשות החשמל.

<טליה אילוז: אסביר.

<טליה אילוז: בהחלטת הממשלה 345 מאוגוסט 2015 החליטו להקים רשות חדשה שמסדירה את פעילות משק החשמל, עם הסמכויות שהיו לרשות החשמל לפני כן והסמכויות של מינהל החשמל.

<טליה אילוז: הקימו רשות שמסדירה את כל הפעילות של משק החשמל.

<טליה אילוז: עובדי רשות החשמל היו קודם לכן ועובדי מינהל החשמל המשיכו להיות עובדי רשות החשמל החדשה.

<טליה אילוז: עובדי הרשות החדשה הם אותם עובדים.

משה גפני: את היית עובדת של רשות החשמל כל הזמן?

<טליה אילוז: עוד קודם לכן, מאוקטובר 1996.

משה גפני: באותו תפקיד?

<טליה אילוז: בתפקידים שונים.

<טליה אילוז: אני מ-2009 באותו תפקיד.

משה גפני: גם עכשיו?

משה גפני: גם אחרי הקמת הרשות?

<טליה אילוז: כולנו נשארנו באותם תפקידים.

משה גפני: אילו תפקידים עכשיו מבקשים להעביר?

<טליה אילוז: את עובדי מינהל החשמל שכיהנו במשרד התשתיות.

<טליה אילוז: זו החלטת הממשלה, להעביר אותם לרשות החדשה.

<טליה אילוז: אף עובד לא נפגע.

<טליה אילוז: פה אנחנו מגישים בקשה להעביר את אותם תזכירים ששניר ניב יסביר עליהם, של התקנים שלהם, עלויות השכר שלהם והתקציבים שלהם אלינו.

משה גפני: למה היה חשוב לעשות את זה?

משה גפני: מה הייתה הבעיה לפני כן שבעקבותיה היה צריך לאחד אותם?

<שניר ניב: עד כה משק החשמל היה ממש תקוע במשך שנים רבות, הייתה ממש מריבה על סמכויות.

<שניר ניב: הייתה מריבה בין משרד האנרגיה, שבתוכו היה גוף שגם אמון על משק החשמל, והרשות המפקחת על משק החשמל שהייתה רשות עצמאות ללא קשר למשרד האנרגיה.

<שניר ניב: עכשיו יש גוף אחד.

<שניר ניב: אנחנו כבר רואים בזמן האחרון איך רישיונות לחשמל פרטי ניתנים, איך משק החשמל כולו מתקדם ומתפתח.

<שניר ניב: כבר אין את התקיעוּת הזאת בגלל מריבה על סמכויות.

<שניר ניב: עכשיו יש משק אחד.

<שניר ניב: דווקא תעריף החשמל ירד פעמיים בשנה האחרונה.

משה גפני: כאשר הגוף היה עצמאי הוא היה מקבל החלטות על המחירים.

<שניר ניב: רשות החשמל עצמאית לחלוטין בכל הנוגע לתעריפים.

משה גפני: והמחירים עולים.

<שניר ניב: הם דווקא ירדו.

<שניר ניב: בראש רשות החשמל יש מליאה שיש בה נציגים עצמאיים והם מקבלים החלטות על תעריפים באופן עצמאי.

<שניר ניב: מוגדר בחוק שלוש פעמים שרשות החשמל עצמאית לחלוטין בכל הנוגע לתעריפים.

משה גפני: אבל השר ממנה, הממשלה ממנה את האנשים.

<שניר ניב: השר מינה את היושב-ראש.

<שניר ניב: היושב-ראש מונה לתקופה של 5 שנים.

<שניר ניב: לא ניתן לפטר אותו, אלא אם כן באמצעות החלטה חדשה.

משה גפני: תודה.

משה גפני: אתם במשרד לא רואים בעיה בעניין הזה?

<טליה אילוז: כרגע זה עובד בסדר גמור.

<טליה אילוז: יש לנו את ד"ר אסף אילת שמנהל את זה בצורה נכונה וראויה.

<טליה אילוז: זה עובד נהדר.

<טליה אילוז: מה שצריך לעשות כדי שבאמת נוכל ליישם ולהסדיר את הפעילות שלנו בצורה ראויה זה להעביר את התקציבים.

משה גפני: נציגת משרד התשתיות הלאומיות, האנרגיה והמים מבקשת להוסיף דבר מה?

<צאלה אלון: אין לי מה להוסיף.

<שניר ניב: הכול מתואם עם המשרד ועם הרשות.

משה גפני: מי בעד אישור הפניות?

משה גפני: ירים את ידו.

משה גפני: מי נגד?

משה גפני: מי נמנע?

משה גפני: בעד – פה אחד

משה גפני: הפניות אושרו.

איתן ברושי: בפנייה הבאה ניקח חלק ואנחנו צריכים להעביר סכום למשרד החקלאות.

איתן ברושי: אנחנו נגדיר עכשיו עדיפות חדשה.

איתן ברושי: אני מתכוון ברצינות.

משה גפני: אבל זה לא הכתובת.

איתן ברושי: ניקח מפה סכום ונעביר.

משה גפני: מה זה "ניקח"?

משה גפני: אתה לוקח ממשרד.

איתן ברושי: אז מה?

משה גפני: תיקח מנשיא המדינה.

משה גפני: יש דברים אחרים שהולכים להגיע לפה.

איתן ברושי: לא התכוונתי לנשיא.

איתן ברושי: אנחנו נעביר.

איתן ברושי: תיכף נראה מאיפה.

איתן ברושי: הם התרגלו שאנחנו "חותמת גומי".

משה גפני: בקשה מספר 01-001, נשיא המדינה.

<ג׳ירייס גהשאן: בוקר טוב.

<ג׳ירייס גהשאן: אני התקציבן של לשכת נשיא המדינה ובאתי להסביר את העודפים.

<ג׳ירייס גהשאן: שלחתי את ניירות העבודה ביום חמישי.

<ג׳ירייס גהשאן: העודפים שלנו מורכבים משני חלקים.

<ג׳ירייס גהשאן: חלק אחד, היות ובתקציב בשנת 2015 רוב העודפים התקבלו לקראת סוף השנה אז בעצם רוב ההתחייבויות שלנו במערכת "מרכבה" הוקמו לקראת סוף השנה.

<ג׳ירייס גהשאן: לכן כל אותן התחייבויות שהוקמו לקראת סוף השנה בעצם הלכו לעודפים.

<ג׳ירייס גהשאן: החלק השני של העודפים זה העודפים השוטפים שחוזרים על עצמם בכל שנה.

<ג׳ירייס גהשאן: זה מורכב משלוש תקנות עיקריות בבית הנשיא.

<ג׳ירייס גהשאן: התקנה הראשונה היא תקנת טיסות הנשיא.

<ג׳ירייס גהשאן: מה שקורה בטיסות הנשיא הוא כדלקמן.

<ג׳ירייס גהשאן: אנחנו מקבלים צפי של הוצאות אבטחה לאבטחת הנשיא בחוץ לארץ.

<ג׳ירייס גהשאן: אנחנו למשל מקבלים צפי על הוצאה של 100 שקל, אנחנו מזינים את ה-100 שקל לתוך המערכת.

<ג׳ירייס גהשאן: אנחנו מקבלים את החשבונית מן הביטחון אחרי כמה חודשים ולכן נוצרים פערים בין מועד הזנת ההזמנה אל תוך המערכת לבין מועד ההתחשבנות בפועל, שזה המועד שהחשבונית מתקבלת הלכה למעשה.

משה גפני: מה הפער בכסף שהיה בשנת 2015?

<ג׳ירייס גהשאן: סכום העודפים שלנו בשנת 2015- - -

משה גפני: אני מדבר על העודפים של טיסות הנשיא.

<ג׳ירייס גהשאן: 2 מיליון שקל, שזה גם אבטחה וגם הוצאות בחוץ לארץ.

משה גפני: שלא היה מתוכנן?

<ג׳ירייס גהשאן: אנחנו למשל לוקחים בחשבון בטיסה לבלגיה הוצאות שכירות של שני רכבים.

<ג׳ירייס גהשאן: בפועל צרכי האבטחה מחייבים 4 רכבים.

<ג׳ירייס גהשאן: בגלל זה נוצרים פערים, שקשה לפעמים לאמוד אותם בצורה מדויקת.

<ג׳ירייס גהשאן: על כן העודפים האלה חוזרים על עצמם בכל שנה.

<ג׳ירייס גהשאן: התקנה השנייה, שהיא תקנה מהותית, עוסקת בכל נושא הוצאות התפעול בבית הנשיא.

<ג׳ירייס גהשאן: יש לנו חברה שמנהלת את מכרז האחזקה והניקיון בבית הנשיא.

<ג׳ירייס גהשאן: ההזמנה הזאת היא בערך של 2 מיליון שקל, ההוצאות השנתיות שלה.

<ג׳ירייס גהשאן: נחתם חוזה חדש עם אותה חברה וההזמנה הזאת הוקמה לקראת סוף השנה ולכן חלק גדול מאותה הזמנה, כ-50% בעצם צבר עודפים.

עודד פורר: יש לך חברת אחזקה, אתה עושה איתה חוזה לשנה, וחתמת על חוזה בסוף השנה.

עודד פורר: עד איזה תאריך החוזה?

<ג׳ירייס גהשאן: מספטמבר 2015 עד ספטמבר 2016.

עודד פורר: למה אתם לא עושים את החוזה עד 31 בדצמבר 2016 כדי שבשנה הבאה תעשו חוזה מ-1 בינואר?

<ג׳ירייס גהשאן: זה מה שאנחנו נעשה בשנה הבאה.

עודד פורר: בשנה הבאה עוד פעם תצטרך לעשות חוזה בספטמבר.

<ג׳ירייס גהשאן: נכון.

<ג׳ירייס גהשאן: יש כמה חוזים, בעיקר בתחום האחזקה ובתחום הביטחון, שמכיוון שוועדת המכרזים של בית הנשיא לא מתכנסת רק בסופי שנה, למשל היא מתכנסת ביוני או ביולי, אז אנחנו מקבלים את ההחלטה און-ליין.

<ג׳ירייס גהשאן: זאת אומרת, אם יש ישיבה של ועדת המכרזים ב-14 ביולי אז אנחנו לא דוחים את הקיום של החוזה לקראת סוף השנה.

<ג׳ירייס גהשאן: אנחנו מקבלים את ההחלטה באופן מיידי וחותמים תוך שבוע על חוזה עם הספק.

<ג׳ירייס גהשאן: המטרה היא כמובן, מבחינה תקציבית מקל עליי לעשות חוזים שנתיים מתחילת ינואר ועד סוף השנה, אבל לפעמים יש אילוצים.

משה גפני: שואל חבר הכנסת פורר למה אתם לא עושים את החוזה מתי שאתם עושים אבל שיימשך עד סוף שנת התקציב?

<ג׳ירייס גהשאן: זה סוגיה שאני כתקציבן העליתי בוועדת המכרזים ואנחנו ניישר קו.

<ג׳ירייס גהשאן: מבחינה תקציבית זה יקל.

עודד פורר: ואז תצטרך לבוא לפה פחות, זה הכול.

משה גפני: לא יהיו לך עודפים בסעיף הזה.

משה גפני: הם עודפים מיותרים.

<ג׳ירייס גהשאן: אלה עודפים אמיתיים.

משה גפני: הבנו את מה שאמרת.

משה גפני: השאלה למה אתה לא עושה חוזה עד סוף שנת התקציב ואז לא יהיו לך עודפים בסעיף הזה.

משה גפני: בסעיפים אחרים כנראה יהיו עודפים.

<ג׳ירייס גהשאן: נכון.

<ג׳ירייס גהשאן: זו שאלה טובה.

<ג׳ירייס גהשאן: חלק מהתקשרויות מסוימות אנחנו כן מתחילים לעשות אותן ברמה שנתית מינואר ועד דצמבר.

<ג׳ירייס גהשאן: לפעמים יש אילוצים.

משה גפני: אנחנו מציעים את זה בגלל שאנחנו רוצים להפחית את מספר ההעברות ולהפחית את כמות העודפים.

<ג׳ירייס גהשאן: אעלה את ההערה הזאת בוועדת המכרזים.

<ג׳ירייס גהשאן: אבל אנחנו הולכים לכיוון הזה.

<ג׳ירייס גהשאן: סוג שלישי ומהותי בתקנות שלנו בלשכת הנשיא, זה תקנה חשובה, תקנת אמצעי ביטחון בבית הנשיא, זה כל הנושא של אבטחה, ציוד אבטחה.

<ג׳ירייס גהשאן: אלה פרויקטים לא של טווח קצר אלא פרויקטים של יותר משנה.

<ג׳ירייס גהשאן: לכן הפרויקטים האלה מטבעם צוברים עודפים.

<ג׳ירייס גהשאן: גם בגלל שבסוף השנה הקודמת, לקראת דצמבר, התקבלו חלק גדול מן העודפים בבית הנשיא ואושרו פה בוועדת הכספים, אני הייתי פה.

<ג׳ירייס גהשאן: על כן יכולנו להתחייב על הפרויקטים האלה רק לקראת סוף השנה.

<ג׳ירייס גהשאן: אם תסתכלו בדוחות הביצוע ששלחתי לכם ביום חמישי, אנחנו במינוסים בכל התקנות בגלל האילוץ הזה של העודפים.

<ג׳ירייס גהשאן: אנחנו משלמים לספקים, אנחנו כן עומדים בהתחייבויות שלנו לספקים, אבל זה כמובן באישור החשב הכללי.

משה גפני: כמה זמן אתה תקציבן בבית הנשיא?

<ג׳ירייס גהשאן: מאז שכבוד הנשיא נכנס לתפקידו.

<ג׳ירייס גהשאן: הייתי בקדנציה הקודמת אבל לא כתקציבן.

<ג׳ירייס גהשאן: עכשיו אני תקציבן.

משה גפני: אתה לא יודע לעשות לנו השוואה בין הנסיעות של הנשיא הנוכחי והקודם לו, מי נסע יותר?

איתן ברושי: אל תביך אותו.

יצחק וקנין: הנשיא רובי ריבלין לא אוהב לנסוע.

יצחק וקנין: גם כשהיה יושב-ראש הכנסת הוא כמעט ולא נסע.

איתן ברושי: אני רואה שהוא מסתגל לאט-לאט...

משה גפני: רבותי, יש עוד שאלות?

משה גפני: מי בעד אישור הבקשה של בית הנשיא?

משה גפני: מי נגד?

משה גפני: מי נמנע?

משה גפני: בעד – 4

משה גפני: נמנעים – אין

משה גפני: הבקשה אושרה.

משה גפני: שיהיה לך בהצלחה.

<ג׳ירייס גהשאן: תודה לך.

משה גפני: אנחנו עוברים לבקשה מספר 19-001.

איתן ברושי: אני רוצה להבין מה זה מדע תרבות וספורט.

איתן ברושי: אלה שני משרדים שונים.

איתן ברושי: למה זה מופיע ביחד?

<תמיר כהן: ברשותך, אסביר.

איתן ברושי: אולי אסביר לך קודם?

איתן ברושי: הם מומחים לכול.

איתן ברושי: הייתי המנכ"ל של המשרד.

משה גפני: אגיד קודם על מה מדובר.

משה גפני: כתוב פה על מה מדובר.

משה גפני: מה שכתוב לא מספיק.

משה גפני: צריך שזה יהיה כתוב בפרוטוקול.

משה גפני: הגעת היום עם הרבה אנרגיות.

משה גפני: ..

איתן ברושי: קמתי ב-4 בבוקר ואני מוכן.

משה גפני: על כל פנים, אנחנו עוסקים בפנייה 19-001, משרד המדע והחלל והתרבות.

משה גפני: זה חוזר על עצמו כל הזמן.

משה גפני: אתה רוצה להסביר למה זה?

איתן ברושי: יש איזה גבול לְמה שאתם חושבים שאנחנו לא מבינים.

משה גפני: כשאתה מדבר אליהם אתה מדבר אל השר או אל המנכ"ל?

איתן ברושי: קודם כול, הם פה.

עודד פורר: זה שני שרים, גם שר המדע וגם שרת התרבות והספורט.

איתן ברושי: אני מכיר גם את החשב ומכיר את האנשים.

איתן ברושי: הייתי שם מנכ"ל במשך שנה, במסגרת זו חצי שנה הייתי מנכ"ל בלי שר, כאשר אופיר פינס-פז עזב.

איתן ברושי: לא רע להיות מנכ"ל בלי שר.

איתן ברושי: המשרד הזה מחולק כבר זמן רב מאוד.

איתן ברושי: נכון שיש בעיה איפה יושבים אבל מבחינתנו, אדוני היושב-ראש, אלה שני משרדים שונים.

איתן ברושי: יש את משרד המדע והחלל ויש את משרד התרבות והספורט.

איתן ברושי: המשרדים לא מתוקצבים במקשה אחת.

איתן ברושי: אני מבקש לדחות את הדיון בבקשה של המשרד הזה.

איתן ברושי: עם כל הכבוד לשרת התרבות והספורט- - -

יצחק וקנין: מה תעשה מירי רגב עכשיו?

יצחק וקנין: זה בעיה.

איתן ברושי: ביום שלישי תהיה עוד ישיבה.

איתן ברושי: אני רוצה שהם יזיעו קצת.

איתן ברושי: אתם לא יכולים לבוא לכאן עם סיפורים כאלה.

איתן ברושי: שילכו הביתה ויתקנו את זה.

איתן ברושי: לא יכול להיות שמביאים כאן יחידה אחת שהיא שתי יחידות שונות.

איתן ברושי: אפילו אם יש להם יחידות משותפות, וזה גם לא הגיוני מבחינת המנהלה, אבל אלה שני משרדים שונים ושני שרים שונים.

משה גפני: הסבירו בישיבה הקודמת שיש להם תקציבן משותף.

איתן ברושי: אני במקרה מכיר אותו.

איתן ברושי: אני גידלתי אותו.

איתן ברושי: אבל לא מעניין הדבר הזה.

יצחק וקנין: מה תעשה המרוקאית שלנו, תגיד...

איתן ברושי: אין לנו מושגים כאלה.

איתן ברושי: אנחנו אוהבים את כולם.

עודד פורר: אני חייב לומר שאיתן ברושי צודק.

איתן ברושי: אני מבקש לקבל חוות דעת של הייעוץ המשפטי.

איתן ברושי: אני רוצה לעצור את זה.

איתן ברושי: או שנעביר את הכסף לחקלאות.

איתן ברושי: ..

יצחק וקנין: אם הייתי בטוח שזה עובר לחקלאות הייתי מצביע ביחד אתך.

יצחק וקנין: אני פוחד שזה ילך למקום אחר.

איתן ברושי: יש גבול למה שהחבר'ה האלה עושים.

איתן ברושי: הם חושבים שאנחנו "חותמת גומי" של כל השטויות האלה.

<חביב קטן: אפשר להסביר?

<חביב קטן: אני נציג משרד המדע, התרבות והספורט.

<חביב קטן: כפי שכבוד חבר הכנסת איתן ברושי אמר, אנחנו חלק מיחידות משותפות.

<חביב קטן: הסברתי את זה גם בפנייה הקודמת.

<חביב קטן: לקחנו לתשומת לבנו את פנייתו של חבר הכנסת מיקי לוי בדיון הקודם בשבוע שעבר.

<חביב קטן: הפנייה הספציפית הזאת הוגשה לשולחן הוועדה כבר בחודש אפריל ולא יכולנו להפריד אותה.

<חביב קטן: כן נפריד את הפניות להבא.

משה גפני: מה שאתה אומר מעניין.

משה גפני: אתם תפרידו את הפניות של התרבות והמדע?

<חביב קטן: כן.

<חביב קטן: בסך הכול העירו לנו על כך בשבוע שעבר.

<חביב קטן: לא תהיה לנו בעיה להפריד אותן ולהביא אותן בנפרד.

משה גפני: הסברת בישיבה הקודמת, כאשר שאלנו אותך את השאלה הזאת אמרת שהתקציבים מאוחדים.

משה גפני: כלומר, התקציבן מאוחד.

איתן ברושי: מה זה קשור?

איתן ברושי: יש גם שר אוצר אחד ויש תקציבים נפרדים.

<חביב קטן: שני המשרדים מופיעים בתוך סעיף 19.

<חביב קטן: חבר הכנסת מיקי לוי ביקש מאתנו בישיבה הקודמת להפריד בין הפניות.

<חביב קטן: הפנייה הוגשה לשולחן הוועדה כבר בחודש אפריל ולכן אנחנו לא יכולים להפריד אותה.

<חביב קטן: צירפנו בדברי ההסבר הנוספים לוועדה- - -

איתן ברושי: אני הייתי בגולני.

איתן ברושי: בגולני אמרו שמי שלא יכול זה מי שלא רוצה.

איתן ברושי: אין משהו שאתם לא יכולים.

איתן ברושי: אתם יודעים לעקור הרים כשאתם רוצים משהו.

עודד פורר: אמרו את זה גם בחיל הים.

איתן ברושי: יכול להיות, אבל אני הייתי בגולני.

איתן ברושי: אנחנו נתרגל אתכם עכשיו.

איתן ברושי: כפי שאומרים: קשה באימונים, קל בקרב.

איתן ברושי: לא נעביר את זה ואתם תביאו את זה מחר עוד פעם.

איתן ברושי: תעבדו כל הלילה.

איתן ברושי: מה הדבר הזה?

איתן ברושי: אני מבקש את ההנחיה של היועצת המשפטית של הוועדה.

<חביב קטן: הפרדנו את דברי ההסבר בגלל ההערה של חבר הכנסת מיקי לוי, כתבנו דברי הסבר נוספים לכל תוכנית בנפרד ולכל משרד בנפרד.

יצחק וקנין: תנו לו משהו לחקלאות.

יצחק וקנין: ..

<תמיר כהן: אני מבקש להסביר.

<תמיר כהן: אני מצוות מאקרו באגף התקציבים.

<תמיר כהן: פנייה זו נועדה להעביר 361,172 אלפי ש"ח בגין עודפי משרד המדע ומשרד התרבות והספורט למטה המשותף של שני המשרדים, עודפים שנוצרו בשנת 2015 ומועברים לשנת התקציב 2016.

<תמיר כהן: 81,260 אלפי ש"ח מועברים למינהל המדע.

משה גפני: מה זה מינהל המדע?

<תמיר כהן: כבר אנחנו נפרט.

<תמיר כהן: ברשותך, רק אסביר לאן הכול מועבר ואז נענה על כל שאלה.

<תמיר כהן: אני חוזר, 81,260 אלפי ש"ח מועברים כעודפים למינהל המדע; 196,681 אלפי ש"ח מועברים כעודפים למינהל התרבות; ו-68,087 אלפי ש"ח מועברים למינהל הספורט.

<תמיר כהן: היתרה מועברת למטה המשותף של המשרדים.

<תמיר כהן: דברי ההסבר נשלחו לוועדה.

משה גפני: אני רוצה הסבר עכשיו.

משה גפני: מה זה מינהל המדע?

<חביב קטן: מינהל המדע זה משרד המדע, הטכנולוגיה והחלל.

משה גפני: את זה הבנו.

משה גפני: לְְמה זה הולך?

משה גפני: במה נוצרו עודפים?

<חביב קטן: נוצרו עודפים בכמה נושאים.

<חביב קטן: הראשון בהם הוא מדע וקהילה, זה פעילות חינוך בלתי פורמלית כגון חוגים בשיתוף פעולה עם הרשויות המקומיות.

<חביב קטן: זה לאחר שעות הלימודים: חוגי רובוטיקה, תגבור מדעניות עתיד, כל מיני נושאים שעובדים כמו שנת הלימודים ולא כמו שנת התקציב ולכן נוצרים שם עודפים.

משה גפני: אתה אומר שזה כמו בחינוך?

<חביב קטן: דומה מאוד לחינוך.

<חביב קטן: אנחנו עובדים בהתאם לשנת הלימודים במשרד החינוך, פשוט שנת התקציב לא תואמת.

<חביב קטן: אבל אנחנו מחוץ לשעות הלימודים.

<חביב קטן: עוד נושאים שבהם נוצרים עודפים במשרד המדע זה מחקרים בשיתוף עם מוסדות המחקר.

<חביב קטן: אבני הדרך בביצוע לא תמיד תואמות לתוכנית.

<חביב קטן: אנחנו משריינים את אבן הדרך שאמורה להיות.

<חביב קטן: לא רק מו"פ אלא מחקר יסודי עם מוסדות המחקר.

<חביב קטן: אנחנו יוצאים בקולות קוראים למוסדות המחקר.

משה גפני: מדינת ישראל משקיעה במחקר הכי פחות ממדינות ה-OECD.

<חביב קטן: נשמח להשקיע יותר אם יתנו לנו יותר תקציבים.

משה גפני: מה זה "נשמח"?

משה גפני: לחקלאות כבר לקחנו אז עכשיו ניקח ממישהו אחר למחקר?

משה גפני: למה זה התקציב?

משה גפני: למה התקציב למחקר כל-כך נמוך?

<חביב קטן: אני בטוח ששר המדע ישמח להגדיל את תקציב המחקר במדינת ישראל.

<חביב קטן: אנחנו עושים מחקר משלים.

משה גפני: מה אומר אגף התקציבים?

משה גפני: למה תקציב המחקר במדינת ישראל הוא הנמוך מבין כל מדינות ה-OECD?

<תמיר כהן: אני רפרנט של צוות מאקרו.

<תמיר כהן: רפרנטית מדע לא נמצאת פה.

<תמיר כהן: אשמח להעביר את השאלה לצוות ולחזור לוועדה עם תשובה.

משה גפני: מה השאלה?

משה גפני: אין שאלה.

משה גפני: לא שאלתי שאלה.

משה גפני: אמרתי תמיהה.

משה גפני: האם אתם הולכים להעלות את תקציב המחקר בתקציב לשנים 2017-2018 או שנישאר מדינה נחשלת?

<חביב קטן: אנחנו בעיצומם של דיונים עם אגף התקציבים להגדיל את תקציב משרד המדע לקראת תקציב השנים 2017-2018 שעתיד להיות מאושר בקרוב.

<חביב קטן: אתמול היה דיון.

<חביב קטן: אנחנו ממשיכים לקיים דיונים ואנחנו מאמינים ומקווים- - -

משה גפני: אם לא יגדילו את תקציב המחקר אז תהיה עוד סיבה להצביע נגד התקציב.

<חביב קטן: אנחנו מאמינים ומקווים שאגף התקציבים יבין את הצרכים של משרד המדע וייענה לבקשתנו.

משה גפני: לא הצרכים של משרד המדע, לא על זה דיברתי.

משה גפני: למה מדינת ישראל משקיעה במחקר פחות מכל מדינה ממדינות ה-OECD?

משה גפני: אנחנו חברים שם.

משה גפני: דיברנו על זה פעמים רבות.

משה גפני: למה משקיעים פחות?

משה גפני: לא דיברתי על תקציב משרד המדע.

משה גפני: אנחנו מדברים על המחקר.

<חביב קטן: נשמח להשקיע יותר.

<חביב קטן: אנחנו רוצים להשקיע יותר.

משה גפני: אתם לא בעלי הבית אלא אגף התקציבים.

משה גפני: מה, שר המדע יצביע נגד התקציב אם לא יגדילו את תקציב המחקר?

<חביב קטן: את זה צריך לשאול את שר המדע.

<חביב קטן: אני לא יכול לומר איך הוא יצביע בישיבת הממשלה.

משה גפני: הלאה.

משה גפני: נישאר עם אותה בעיה.

<חביב קטן: יש לנו גם פעילויות בין-לאומיות במשרד המדע, של כל מיני תוכניות למחקרים בשיתוף בין-לאומי של מדינות מכל רחבי העולם.

<חביב קטן: לפעמים התוכניות הללו מתעכבות קצת ואבני הדרך נדחות ואז נוצרים עודפים.

<חביב קטן: ברשותכם, אעבור למטה המשותף.

<חביב קטן: עיקר העודפים נובעים מפעילויות כמו פרויקט מחשוב שטרם הסתיים, ארנונה, שכר דירה, דברים שלא תואמים תמיד את שנת התקציב.

<חביב קטן: במשרד התרבות עיקר העודפים נובעים משיפוצים שטרם הסתיימו במוסדות תרבות, דברים שמטבעם הם יותר תשתיתיים ולוקחים קצת יותר זמן.

<חביב קטן: לפעמים נוצרים שם עודפים ביישום, למשל בחוק הספריות.

<חביב קטן: במשרד הספורט מרבית העודפים נוצרים מיישום החלטת ממשלה על פרחי ספורט – השנה הראשונה הייתה קצת בעייתית בביצוע.

<חביב קטן: הביצוע אמור היה להגיע בנובמבר-דצמבר אך בפועל הוא הגיע בינואר.

<חביב קטן: אנחנו צופים שזו תהיה בעיה חד-פעמית – ומשיפוצים של מתקני ספורט, שזה גם פרויקט תשתיתי.

<חביב קטן: אשמח לענות אם יש עוד שאלות.

משה גפני: אין שאלות.

משה גפני: מי בעד אישור הפניות?

משה גפני: ירים את ידו.

משה גפני: מי נגד?

משה גפני: מי נמנע?

משה גפני: בעד – 2

משה גפני: נמנעים – אין

משה גפני: הבקשה אושרה.

משה גפני: פנייה מספר 20-004.

משה גפני: מי מסביר?

<דניאל לורברבוים: אני רפרנט חינוך באגף התקציבים.

<דניאל לורברבוים: יש שתי פניות על עודפים של משרד החינוך, גם פנייה מספר 20-009, אם אני לא טועה.

איתן ברושי: סליחה, אדוני היושב-ראש, אני מבקש שיירשם בפרוטוקול שהייתה פה התחייבות שזו הפעם האחרונה שמשרד המדע ומשרד התרבות והספורט מופיעים כשקשוקה, באופן מעורבב.

איתן ברושי: בסדר?

משה גפני: כן.

משה גפני: חבר הכנסת ברושי אומר שבפנייה הבאה שתהיה, בין עודפים ובין העברות, שהמשרדים יהיו בנפרד.

משה גפני: בסדר?

משה גפני: זה מה שאמרתם.

<חביב קטן: אין בעיה.

משה גפני: בבקשה, משרד החינוך.

<דניאל לורברבוים: אנחנו דנים בשתי פניות עודפים שונות, אבל מתייחסים אליהן כמקשה אחת.

<דניאל לורברבוים: מדובר על 1.8 מיליארד ש"ח עודפים מחויבים משנת 2015, שנוצרו בעיקר בגלל שיטת התקצוב במשרד החינוך, שעובדת גם בשנות תקציב וגם בשנות לימוד.

<דניאל לורברבוים: חוץ מזה כמובן תחילת שנת 2015 עבד כתקציב המשכי, מה שיצר עוד יותר עודפים מחויבים, ו-1.2 מיליארד שקלים כספים קואליציוניים שלקח למשרד הרבה זמן לתקצב.

<דניאל לורברבוים: נמצא כאן גם סמנכ"ל משרד החינוך שישמח להסביר על כל אחת מן התוכניות.

<משה שגיא: רוב העודפים נובעים מזה ששנת הלימודים מתפרשת על פני שתי שנות תקציב וחלק ניכר מן ההתחייבות מבוצע בגין ינואר-אוגוסט של שנת התקציב שלאחריה.

<משה שגיא: רוב העודפים הם בגין תוכניות חינוכיות שיש בהן התקשרות, או קול קורא, או הקצבות שתוקצבו לשנת הלימודים ולכן הרישום הגבוה.

<משה שגיא: בנוסף, הגיע תקציב גדול מאוד בסוף השנה שרובו נרשם כהתחייבות בגלל קול קורא שיצא בנושא מסוים או ועדת הקצבות שישבה וטרם היה ביצוע בנושא.

<משה שגיא: כל הסכומים האלה נכנסים אל ההתחייבויות.

משה גפני: נצא להפסקה קצרה.

<משה שגיא: כל הפעולות פה שנמנה אותן, או שהן נובעות מעניין שנת הלימודים או שהתקציב הגיע בסיום שנת התקציב או שחשבוניות טרם הגיעו בסוף שנת התקציב והן יגיעו לשנת התקציב הבאה.

<משה שגיא: מדובר בהתקשרויות של הרשות הארצית למדידה והערכה, הפעלת מינהלת הטיולים ותפעול פעולות הבגרות, שכל אלה מבוצעים באמצעות התקשרויות.

<משה שגיא: מדובר בשירותי מחשוב.

משה גפני: אנחנו מדברים על הפנייה הראשונה.

<משה שגיא: אלה שתי הפניות ביחד.

משה גפני: תסביר אחת-אחת.

<משה שגיא: יש חפיפה, הראשונה היא 70% והשנייה היא 10%, היא משלימה.

משה גפני: אבל זה לא אותם סעיפים.

<דניאל לורברבוים: העודפים היו אמורים לעבור בשתי פעימות שונות אבל בגלל שהתעכבה בכמה חודשים הפנייה הראשונה אז אנחנו מעבירים את שתיהן ביחד.

<משה שגיא: בנימוקים אין שום שוני.

איתן ברושי: יש כאן סעיפים שהם לעולם לא התחייבות משנה לשנה ויש סעיפים שהם כן כאלה.

איתן ברושי: אני שואל כמה כסף באמת נשאר במשרד ולא היה צבוע בכלל?

<משה שגיא: אין דבר כזה.

<משה שגיא: כל התחייבות היא כנגד התקשרות.

איתן ברושי: משרד החינוך היה ידוע, לפחות כאשר אני הייתי ראש רשות מקומית, בכך שלקראת סוף השנה אפשר להוציא ממנו הרבה כסף שלא נוצל.

<משה שגיא: אני לא יודע מה ידוע.

<משה שגיא: אני אומר לך שאנחנו מבצעים את התקציב באופן מלא, מעל 99.5%.

<משה שגיא: עודפים מחויבים הם חלק מביצוע התקציב וכנגד כל התחייבות יש או התקשרות או ועדת הקצבות או קול קורא או כל התחייבות.

איתן ברושי: בחינוך מיוחד אפשר לגמור שנה בלי להוציא כסף על חינוך מיוחד?

<משה שגיא: אגיד לך עבור מה זה, זה עבור הצטיידות בחינוך המיוחד.

<משה שגיא: טרם הגיע דוח הביצוע של הרשויות המקומיות.

<משה שגיא: אתה יודע שהרשויות המקומיות לא ממהרות להגיש דוחות ביצוע.

משה גפני: בהעברות הבאות של משרד החינוך אבקש שיבואו להסביר על החינוך המיוחד באופן כללי, לא בהקשר לעודפים, אבל אבקש להביא את מי שעוסקים בחינוך המיוחד.

איתן ברושי: לאן זה הולך?

<דניאל לורברבוים: בעיקר מדובר בהנגשה פרטנית.

<דניאל לורברבוים: זאת אומרת, ילד צריך אוטובוס מיוחד שמתאים לצרכים שלו אז מביאים לו אוטובוס.

איתן ברושי: זה צבוע?

<דניאל לורברבוים: כן.

<דניאל לורברבוים: יש לנו הנגשה פרטנית, בסביבות 40-50 מיליון שקל בשנה שהולכים ספציפית לעניין הזה, ועוד 65 מיליון שקל בתקציב הפיתוח.

משה גפני: מה שיש פה במוכר שאינו רשמי ובכל הדברים האלה, זה שכר?

משה גפני: מה הם העודפים האלה?

<משה שגיא: זה בגין מוסדות שטרם קיבלו רישיון, שממתינים לקבל רישיון ולא קיבלו את התשלומים.

<משה שגיא: אנחנו משריינים את התקציב עבורם לשנת התקציב הבאה.

משה גפני: לכן החינוך העצמאי הוא הכי פחות, אפילו שהוא יותר גדול?

<משה שגיא: יש לו כנראה רישיונות בהיקף גדול.

משה גפני: אני שואל.

משה גפני: הוא מתוקצב פה הכי פחות.

<משה שגיא: לגבי הרשתות, הן פועלות כיחידות סמך.

<משה שגיא: יש להן התחייבויות משלהן.

<משה שגיא: יש להן חשב עצמאי שמבצע את כל ההתחייבויות.

משה גפני: חשב של משרד האוצר.

<משה שגיא: של משרד האוצר.

<משה שגיא: ההתחייבויות שלהן כנגד הסעות תלמידים או כנגד פעילויות שהן מבצעות.

<משה שגיא: ייתכן שאישור הביצוע באותה שנת תקציב בחינוך העצמאי- - -

משה גפני: למה יש עודפים ברשתות?

משה גפני: למה יש עודפים בחינוך העצמאי?

איתן ברושי: תן להם מקדמות.

איתן ברושי: מה אתה מחזיק עודפים?

איתן ברושי: זה תכונה של הפקידים.

איתן ברושי: הם צריכים לקבל סנקציה על עודפים.

איתן ברושי: אם יש עודפים אז מישהו לא קיבל את מה שמגיע לו.

איתן ברושי: תן להם מקדמה.

משה גפני: אתה צודק.

<משה שגיא: מסתכלים על העודפים כרעה חולה.

<משה שגיא: אני רוצה להסביר שעודפים הם חלק לגיטימי בביצוע התקציב.

איתן ברושי: השאלה באילו פרופורציות.

<משה שגיא: יש פה כמה דברים שתורמים לעודפים.

<משה שגיא: נוכל לעבור אחד-אחד.

<משה שגיא: יש דברים שאולי קשורים בהוראות החשב הכללי, הוראות משפטיות.

<משה שגיא: אם יתנו הרשאה להתחייב בתקציב רגיל אז נוכל אולי להקטין את היקף העודפים שמתגלגלים בגין שנת הלימודים.

<משה שגיא: אם התקציבים יגיעו בתחילת השנה ולא יגיעו בחודש יולי כמו העודפים המחויבים עכשיו אז לא נגיע עוד פעם בשנה הבאה לעודפים מחויבים בהיקף גדול.

<משה שגיא: וכן הלאה.

משה גפני: המגמה אצלנו היא לצמצם את העודפים.

<משה שגיא: זאת המגמה גם אצלנו.

<משה שגיא: אבל בואו נאמר שכל מה שקורה, כשפנייה של עודפים בהיקף של 1.9 מיליארד שקל מוגשת בחודש יולי ואף פנייה תקציבית של המשרד טרם אושרה עד עכשיו אז ברור שזה ילך לשנה שלאחר מכן.

משה גפני: למה החינוך ההתיישבותי הוא כל-כך הרבה כסף?

<משה שגיא: החינוך ההתיישבותי הוא יחידת סמך לכל דבר.

<משה שגיא: הוא המקביל של משרד החינוך בכל הנוגע לחינוך העל-יסודי והחינוך הפנימייתי.

<משה שגיא: יש שם התקשרויות.

<משה שגיא: יש קודם כול התחייבויות למוסדות בגין שיפוצים, יש התחייבויות בגין אחזקת תלמידי פנימייה, יש התחייבויות בגין שכר לימוד ויש התחייבויות של פעילות שוטפת.

<משה שגיא: יש התקשרויות כמו בכל משרד ממשלתי אחר.

משה גפני: ראית כמה עודפים יש פה?

איתן ברושי: אני רואה.

איתן ברושי: השאלה כמה מזה נובע מכך שזה תקציב 2015 כשלא הייתה ממשלה.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: אז מה?

איתן ברושי: חלק ההוצאות היה בעייתי.

איתן ברושי: כלל מה שמונח פה על השולחן, איזה אחוז הוא מהווה מן התקציב הכולל של משרד החינוך?

<משה שגיא: בערך 4%.

איתן ברושי: מה מקובל במשך השנים?

איתן ברושי: כך מקובל?

<משה שגיא: זה קצת יותר גבוה השנה בגלל התקציב ההמשכי והיעדר תקציב בשנת 2015.

איתן ברושי: ה-4% האלה, כמה מהם חוזרים לאותם מקורות?

<משה שגיא: הם חוזרים לאותם מקורות.

איתן ברושי: הכול או שיש גם משימות אחרות?

<משה שגיא: עודפים מחויבים חוזרים רק לאותה תקנה, לאותו סעיף תקציבי.

איתן ברושי: איפה מופיע תקציב הבינוי?

<משה שגיא: תקציב הבינוי הוא לא חלק מן הפנייה הזאת.

<משה שגיא: הוא סעיף 60, הוא לא סעיף 20.

איתן ברושי: אין פה בקשה?

<משה שגיא: אין פה בקשה.

<משה שגיא: סעיף הבינוי בנוי על הרשאות.

איתן ברושי: אדוני היושב-ראש, כדאי שתשמע את ההסבר לשאלה הבאה.

איתן ברושי: זה התקציב הגדול.

<משה שגיא: סעיף הבינוי הוא לא התקציב הגדול.

<משה שגיא: הוא תקציב הרבה יותר קטן בסך הכול.

איתן ברושי: אני שואל כמה נשאר בבינוי.

<משה שגיא: מאחר ותקציב הבינוי מבוסס על הרשאות לבינוי כיתות ומבנים והביצוע במזומנים הוא כנגד ביצוע בפועל שהרשויות מדווחות, לפיכך לא נוצרה שום התחייבות במזומנים.

איתן ברושי: אתה יכול לשלם רק על דברים שאושרו.

איתן ברושי: מה הוא תקציב הבינוי של משרד החינוך?

<משה שגיא: תקציב הבינוי לשנת 2016 עומד על כ-1.6 מיליארד שקל הרשאה להתחייב.

איתן ברושי: אנחנו מדברים על העברות מ-2015.

איתן ברושי: מה היה תקציב הבינוי בשנת 2015 וכמה הוצא בפועל?

<משה שגיא: אולי אני טועה אבל הוא היה 1.9 מיליארד שקל, אבל צריך לבדוק, אני לא זוכר.

משה גפני: 900 מיליון שקל הוצאו.

איתן ברושי: אז מה, מיליארד שקל לא הוצאו?

<משה שגיא: אני מסביר שוב.

<משה שגיא: יש היקף הרשאות שבוצע באופן מלא ויש ביצוע מזומנים, שזה בהיקף הביצוע.

<משה שגיא: זה היקף ההרשאות.

איתן ברושי: נגיד שזה 2 מיליארד שקל לצורך השיחה.

<משה שגיא: זה היקף ההרשאות.

איתן ברושי: הרי יש בתי-ספר שלמים שלא מוקמים כי אין קרקע, כי אין תכנון.

<משה שגיא: אם אין קרקע ואין תכנון אז לא יוצאת הרשאה.

איתן ברושי: נגיד 2 מיליארד שקל.

איתן ברושי: כמה כסף צבוע וכמה נשאר ללא בעלים, במירכאות, ללא שיוך?

<משה שגיא: אתה מדבר על הרשאות שלא בוצעו?

איתן ברושי: או שאין בכלל.

<משה שגיא: אין דבר כזה שאין בכלל.

<משה שגיא: יש הרשאה.

איתן ברושי: כמה כסף לא נוצל בתקציב הבינוי של שנת 2015?

<משה שגיא: בהרשאה – בוצע באופן מלא.

איתן ברושי: גם וגם.

<משה שגיא: במזומנים זה לפי קצב הביצוע.

<משה שגיא: זה לא רלוונטי.

איתן ברושי: אתה קונה את זה?

איתן ברושי: אני רוצה הוכחה.

משה גפני: יכול להיות שכן.

משה גפני: אבל בפועל בוצע חצי בערך.

משה גפני: למה?

משה גפני: מכיוון שיש מקומות שבהם הבנייה מתעכבת, יש מקומות שבהם אמנם ניתנה הרשאה אבל עדיין לא התקשרו עם קבלן.

משה גפני: משה שגיא, נכון מה שאני אומר?

איתן ברושי: האמן לי שאני מכיר.

איתן ברושי: בכל זאת אני רוצה לשאול.

איתן ברושי: יש פה בבקשה העברה של תקציב פיתוח?

<משה שגיא: לא.

איתן ברושי: זאת אומרת שאין לך שום בקשה מתקציב פיתוח 2015?

משה גפני: תהיה לו, אבל עודפים אין לו.

איתן ברושי: זה נראה לי תמוה כי זה לא היה אף פעם.

איתן ברושי: אין להם שום יכולת ביצוע של 2 מיליארד שקלים.

איתן ברושי: זה גם תלוי ברשויות המקומיות.

<משה שגיא: צריך להפריד בין ההרשאה לבין- - -

איתן ברושי: אבל זה אומר שכל שקל צבוע על בית-ספר, שהוא בתב"ע בתוקף ואושרה תוכנית ואתם הקציתם.

איתן ברושי: שיפתח שם תקציב.

איתן ברושי: עכשיו אתה אומר שעד שלא יגישו את הביצוע הכסף צבוע לאותה התחייבות.

איתן ברושי: אתה אומר שיש 100% התאמה בין 2 מיליארד שקל להתחייבויות של משרד החינוך.

<משה שגיא: כן.

<משה שגיא: בהרשאה בוודאי.

איתן ברושי: אתה בטוח בזה?

איתן ברושי: זה נראה לי תמוה.

משה גפני: נציג משרד האוצר, מה אתה אומר?

<דניאל לורברבוים: אני מחזק את דבריו של משה שגיא.

<דניאל לורברבוים: אין עודפים בתקציב פיתוח בגלל שאנחנו לא עובדים לפי- - -

איתן ברושי: הכול בגלל שהוצאתם את שי כנעני לפנסיה?

משה גפני: רגע, איך הגעת אליו...

איתן ברושי: הוא היה צרה צרורה.

משה גפני: אסור להגיד דבר כזה.

איתן ברושי: מי שיש לו חסינות יכול להגיד הכול.

משה גפני: זה לא מנומס.

משה גפני: הוא גם לא פה.

איתן ברושי: הוא גם חבר שלי.

משה גפני: הוא גם חבר שלך אז מה אתה מדבר נגדו?

איתן ברושי: אמרתי שהוא היה צרה.

איתן ברושי: היה קשה אתו.

<דניאל לורברבוים: התקציב עובד בהרשאה להתחייב.

<דניאל לורברבוים: אנחנו מתחייבים לבנות בתי-ספר.

<דניאל לורברבוים: כל התקציב צבוע לבתי-ספר ספציפיים.

משה גפני: אשכלל את השאלה של חבר הכנסת ברושי.

משה גפני: למה כאשר אתם עושים חוזה עם מישהו ב-2014 מגיעים עודפים ב-2015?

משה גפני: מכיוון שהחוזה הוא ל-3 שנים ואחרי זה מגיע ל-2016.

משה גפני: למה בהרשאה, במצב שהולכים לבנות אבל לא בנו ולפעמים אפילו גם עוד לא עשו את החוזה עם הקבלן, למה פה אין עודפים?

<דניאל לורברבוים: זה סוג שונה של התקשרות.

<דניאל לורברבוים: כשאנחנו עובדים עם התקציב השוטף של משרד החינוך אנחנו מתחייבים על המזומנים שלנו, אבל בהרשאה להתחייב אנחנו נותנים הרשאה, סוג של צ'ק על פני כמה שנים, ואנחנו אומרים לו: יש לך כך וכך כסף, יש לך 5 שנים לבצע את הפרויקט.

<דניאל לורברבוים: אין עודפים כי אנחנו לא עובדים על תקציב מזומן.

<דניאל לורברבוים: אנחנו אומרים שאנחנו חייבים לו עוד X שקלים ונשלם אותם על פני מספר שנים.

איתן ברושי: אני רוצה להגיד למה הם טועים.

איתן ברושי: כמי שבנה בתי-ספר, אפשר היה לבנות מהר יותר אם לא הייתה מגבלה של מימון.

איתן ברושי: כתוצאה מכך שזה פרוש על פני מספר שנים בונים את זה בכל שנה בפרוסה של התקציב השנתי.

איתן ברושי: אני בכל זאת יכול להסביר לך כמה דברים.

איתן ברושי: זה נכון גם למקומות אחרים.

<משה שגיא: אולי זה היה פעם.

<משה שגיא: היום על-פי הביצוע יש אישורים.

איתן ברושי: אבל לא הסכום המלא עומד לרשות.

איתן ברושי: זה מצד אחד.

איתן ברושי: מצד שני, אתה אומר שמיליארד שקל נשארו בקופה, מיליארד שקל לא נוצלו ב-2015 אלא אלה התחייבויות עתידיות.

<משה שגיא: בתקציב הבינוי?

<משה שגיא: אין דבר כזה.

<משה שגיא: אני אומר לך שאם היה עוד מיליארד שקל גם הוא היה מבוצע.

איתן ברושי: אבל בפועל לא בנו.

<משה שגיא: יש הבדל בין מתן הרשאה לבין כסף באישור.

<משה שגיא: יש קצב ביצוע של בנייה.

<משה שגיא: יש מי שמבצע את זה בשנה וחצי ומי שמבצע בזמן ארוך יותר.

<משה שגיא: זה לפי קצב הביצוע של הבנייה.

איתן ברושי: ללא מגבלה?

איתן ברושי: אתה אומר שמי שיבנה מהר יותר יקבל מהר יותר את הכסף?

<משה שגיא: בוודאי.

<משה שגיא: המזומנים הם לפי קצב הביצוע של הבנייה.

איתן ברושי: אז אין לך שום בקשה לבינוי?

איתן ברושי: אני מקבל את הנתון אבל אני חושב שהיקף כזה של עודפים בתחומים רגישים מראה על יכולת נמוכה בביצוע.

איתן ברושי: צריך לשאוף לפחות עודפים, בטח בדברים שהם קריטיים.

איתן ברושי: אם יש התחייבות שצריך לכבד אני לא אתנגד.

איתן ברושי: זו לא הפעם הראשונה שאני רואה את ההיקפים הגדולים האלה.

איתן ברושי: צריך לשאול את עצמנו אם אי אפשר לשפר את הביצוע.

<אבנר עורקבי: טוב שיש עודפים.

<אבנר עורקבי: צריך להעביר את זה לנכים.

איתן ברושי: לזה אני מסכים, אבל חינוך צריך לעשות.

<אבנר עורקבי: תראה כמה מיליונים מסתובבים פה ולנכים אין כסף.

איתן ברושי: זה תפקיד היושב-ראש.

איתן ברושי: חבר הכנסת גפני, סיימתי עם השאלות.

משה גפני: נצביע על כל פנייה בנפרד.

משה גפני: מי בעד אישור פנייה מספר 20-004?

משה גפני: ירים את ידו.

משה גפני: מי נגד?

משה גפני: מי נמנע?

משה גפני: בעד – 3

משה גפני: נמנעים – אין

משה גפני: הבקשה אושרה.

משה גפני: פנייה מספר 20-009, מי בעד אישור הפנייה?

משה גפני: ירים את ידו.

משה גפני: מי נגד?

משה גפני: מי נמנע?

משה גפני: בעד – 3

משה גפני: נמנעים – אין

משה גפני: הבקשה אושרה.

מכלוף מיקי זוהר: אני מגיש רביזיה על שתי הפניות.

משה גפני: הפניות אושרו.

משה גפני: חבר הכנסת מיקי זוהר מגיש עליהן רביזיה.

משה גפני: אנחנו עוברים לפנייה מספר 34-001, משרד התשתיות הלאומיות, האנרגיה והמים.

איתן ברושי: מה הסכום הכולל של הבקשה?

משה גפני: 155 מיליון שקלים.

משה גפני: הוא יסביר.

משה גפני: בבקשה.

יצחק וקנין: הוא יכול לעזור לנו בהנחה במים.

<שניר ניב: זה לא מתקציב משרד האנרגיה כמובן אלא מתקציב רשות המים.

<שניר ניב: אני דן בתקציב משרד האנרגיה.

<שניר ניב: הפנייה נועדה לתקצוב 80% מן העודפים משנת 2015 לשנת 2016.

<שניר ניב: מדובר בסכום של 155 מיליון שקלים.

<שניר ניב: משרד האנרגיה כולל בתוכו את מטה המשרד ואת מינהל האדמה והים.

<שניר ניב: רוב העודפים נובעים משלוש פעולות מרכזיות.

<שניר ניב: פעולה אחת היא תקצוב התייעלות אנרגטית.

<שניר ניב: החלטות הממשלה בנושא ההתייעלות האנרגטית לעמידה ביעדים שישראל הציבה בוועידת האקלים בפריז.

<שניר ניב: בין היתר, יש כאן מענקים לרשויות מקומיות, יש כאן את עיריית אשדוד, גליל תחתון, שדה בוקר, אילת.

<שניר ניב: יש כאן רשימה מפורטת של עודפים שנשמח להעביר לכם אם תרצו.

<שניר ניב: יש כאן מענקים למו"פ ומתקני חלוץ בנושא תחליפי נפט להקטנת התלות הלאומית בנפט.

<שניר ניב: גם פה יש תקצוב של אבני דרך.

<שניר ניב: התקציב שהתקבל בסוף שנת 2015 חויב, יצא למכרז, נבחר זוכה אך עדיין לא תוקצב במלואו ולכן יש כאן עודפים.

<שניר ניב: ובתקציב הייעוץ של המשרד, שיש כאן ייעוץ הנדסי בעיקר, למשל חברת TGS, שהיא חברה שמלווה את המשרד בנושא הבקרה והפיקוח על מאגרי הגז והקידוחים.

<שניר ניב: אלה העודפים המרכזיים.

<שניר ניב: יש כאן רשימה של כל אחד מהם.

<שניר ניב: יש גם עודפים בתקציב מלאי החירום לחברת תש"ן ו"דלק".

<שניר ניב: יש פירוט מפורט, אם תרצו אפשר לעבור עליו.

בצלאל סמוטריץ': פתרונות מים ביהודה ושומרון גם יש?

<שניר ניב: תקציב רשות המים אחראי על זה.

<שניר ניב: זה סעיף 50.

<שניר ניב: זה לא מופיע פה.

<שניר ניב: כאן זה משרד התשתיות הלאומיות, האנרגיה והמים.

משה גפני: אתה יכול לפרט?

<שניר ניב: פירטתי.

<שניר ניב: יש פה את הרשימה.

איתן ברושי: איזה אחוז זה מהתקציב של המשרד?

<שניר ניב: מה אחוז העודפים מסך התקציב?

<שניר ניב: התקציב בבסיס עומד על 400 מיליון שקלים.

<שניר ניב: יש כאן תקציב של 155 מיליון שקל.

איתן ברושי: זה היקף ענק.

<שניר ניב: נכון.

<שניר ניב: אנחנו פועלים מול המשרד להגדיל את הביצוע התקציבי שלו.

<שניר ניב: קודם כול, שנת 2015 הייתה קצת חריגה בגלל שהתקציב אושר ב-19 בנובמבר ולכן לא היה זמן למשרד לחייב את התקציב, אבל אנחנו פועלים מול המשרד ועושים שתי פעולות.

<שניר ניב: פעולה ראשונה היא להתאים את תקופת ההתקשרות לתקופה הקלנדרית התקציבית.

<שניר ניב: זאת אומרת, אם עד כה נחתמו התקשרויות מנובמבר עד נובמבר, אנחנו רוצים להעביר את זה ממרץ עד מרץ וכך טכנית העודפים ישתפרו, וגם לעבור להרשאה להתחייב בתקנות רב-שנתיות.

<שניר ניב: התייעלות אנרגטית ומענקים לתחליפי נפט זה קלאסי רב-שנתי, הרשאה להתחייב, ולא צריך לתקצב פה מזומן מלכתחילה.

משה גפני: נציגת משרד האנרגיה, את רוצה להוסיף?

<צאלה אלון: אין לי מה להוסיף להסברים.

משה גפני: מי בעד אישור הבקשה?

משה גפני: ירים את ידו.

משה גפני: מי נגד?

משה גפני: מי נמנע?

משה גפני: בעד – 3

משה גפני: נמנעים – אין בקשה מספר 34-001 נתקבלה.

משה גפני: הבקשה אושרה.

איתן ברושי: אני מבקש רביזיה.

משה גפני: יש רביזיה של חבר הכנסת איתן ברושי.

משה גפני: פנייה מספר 36-004, משרד הכלכלה.

<עידו סופר: אני רפרנט תעשייה ומסחר באגף התקציבים.

<עידו סופר: הפנייה נועדה להעברת עודפים מחויבים בסך 554,429 אלפי ש"ח משנת 2015 לשנת 2016.

<עידו סופר: ככלל, אני רוצה לציין שמדובר בכ-100 מיליון ש"ח פחות מעודפים של שנים קודמות.

<עידו סופר: הסיבה לעודפים, קודם כול כי מדובר בתקציב שהועבר בסוף שנת 2015, וכן שמדובר בהתחייבויות חוצות-שנה ופעולות לפי שנת הלימודים שנפרשות על פני שתי שנות תקציב.

<עידו סופר: תחומים מרכזיים – עידוד תעסוקה לאוכלוסיות ייעודיות, בין היתר הפעלת מרכזי הכוון, פעילויות להכשרת מבוגרים, בתי-ספר טכנולוגיים לנוער, מכללות טכנולוגיות וכולי.

משה גפני: מה עם המשפחתונים?

<דוד שטינמץ: אין עודפים במשפחתונים, מעט מאוד.

משה גפני: יש, 66 מיליון שקלים.

משה גפני: לאחרונה קיבלתם החלטה טובה, להגדיל את מספר הילדים במשפחתונים, אבל יש שם כישלון גדול.

משה גפני: ביקשנו פה בוועדה להוסיף 30 מיליון שקל למשפחתונים.

משה גפני: קיבלתי מכתב מעמית לנג, שהוא מסכים ומוכן להעביר 20 מיליון שקל, אבל בתנאי שאריה דרעי יחזיר את הכסף.

משה גפני: איזו חוכמה זאת?

יצחק וקנין: הם לקחו את זה מן המשרד לפיתוח הנגב והגליל אז הם רוצים שיחזיר.

משה גפני: העברתי את המכתב הזה של עמית לנג לאריה דרעי.

משה גפני: אני מחכה לתגובה.

משה גפני: אבל בינתיים אי אפשר יהיה לפתוח שנת לימודים.

משה גפני: נשים לא יוכלו לצאת לעבוד.

משה גפני: מה עושים?

<עידו סופר: אני מציע להעביר את הפנייה לצוות תעסוקה ולקבל תשובה מסודרת.

<עידו סופר: אין לי התייחסות.

משה גפני: מה שהמנכ"ל שלכם ענה זה תשובה לא כל-כך מקובלת מכיוון שיש החלטת ממשלה שמורידים את הכסף הזה למשרד לפיתוח הנגב והגליל מסעיף 04.

משה גפני: זה לא הכסף הזה?

משה גפני: בניגוד למה שטענתם כאן, שזה הכסף שנלקח, הכסף של המשפחתונים נלקח למשרד לפיתוח הנגב והגליל.

משה גפני: בקיצור, בסוף אגף התקציבים נשאר עם הכסף ומשפחתונים אין.

<עידו סופר: אם תרצה, אסביר.

משה גפני: אני רוצה.

משה גפני: אתה רוצה שנדבר כאן על ספרות חרדים?

משה גפני: בלאו הכי אתם לא עושים בזה שום דבר.

<עידו סופר: אני מציע להפריד בין שני דברים, בין העודפים ובין החלטת הממשלה.

משה גפני: אני פשוט מנצל את ההזדמנות.

<עידו סופר: לגבי החלטת הממשלה, כפי שגם הסברתי בפנייה לגבי המשרד לפיתוח הנגב והגליל, החלטת הממשלה מדברת על כך שהרשאה של שנת 2016 תמומן מעודפים של סעיף 04, כפי שהזכיר יושב-ראש הוועדה, והרשאות שיינתנו בשנת 2017 ימומנו במסגרת התקציב המאושרת, שזה אמור להגיע ממשרד הכלכלה.

<עידו סופר: היות וההרשאה של המשרד לפיתוח הנגב והגליל הרבה יותר קצרה מבחינת פרישת המזומנים, כי מדובר בפעילויות שהן כמו קייטנות וכדומה, לעומת ההרשאות של משרד הכלכלה שנפרשות על פני מספר שנים רב יותר, כמו פיתוח אזורי תעשייה, שמדובר על 10 שנים, כמו חוק עידוד, שזה 8 שנים, אז היה צריך בתיאום עם המשרד לבצע את ההפחתה כבר בעת זו, בשנת 2016.

<עידו סופר: וגם במסגרת הזאת עדיין יש פער מזומנים לרעתנו.

<עידו סופר: כלומר, יש כאן פער מזומנים שאנחנו נצטרך במידה מסוימת לממן ככל שהביצוע יתקדם.

משה גפני: אבל אין כסף למשפחתונים.

<עידו סופר: לגבי המשפחתונים, בשלב זה, ככל הידוע לי, לא אמורה להיות הפחתה.

משה גפני: חסרים 30 מיליון שקלים, אין על זה בכלל ויכוח, כדי לפתוח את שנת הלימודים ולתת מענה לאימהות עובדות.

משה גפני: חסר כסף.

<עידו סופר: למיטב ידיעתי אין פגיעה.

משה גפני: אביא לך את הפניות, אראה לך את הפרישה בכל הארץ, אראה לך את ההפחתה.

<עידו סופר: אני יכול להעביר את השאלה להתייחסות מפורטת.

<עידו סופר: אני לא רפרנט צוות תעסוקה.

משה גפני: לא משנה.

משה גפני: אתם יכולים להגיד שהעודפים לא קשורים לעניין הזה.

משה גפני: זה תשובה.

משה גפני: אבל דיברנו על זה בישיבה הקודמת, הייתה על זה ישיבה.

משה גפני: חסרים 30 מיליון שקלים.

משה גפני: המנכ"ל של משרד הכלכלה אומר: אני מוכן להעביר.

משה גפני: הוא לא אמר שלא צריך.

משה גפני: רק הוא אמר שאריה דרעי יעביר את הכסף מן המשרד לפיתוח הנגב והגליל.

משה גפני: זה בניגוד להחלטת הממשלה.

משה גפני: יש ויכוח בין המשרדים, שהתוצאה שלו שהמשרד הייעודי בעניין הזה אומר שחסר כסף אבל שיביאו את זה ממשרד אחר.

משה גפני: עמית לנג אומר שחסר כסף.

<עידו סופר: אין לי התייחסות לנושא.

באסל גטאס: אז לא נאשר את הבקשה עד שתהיה התייחסות.

משה גפני: זה לא קשור לזה.

משה גפני: מה אתה אומר?

<דוד שטינמץ: אנחנו אמורים להעביר 300 מיליון שקל מתקציב משרד הכלכלה לתקציב המשרד לפיתוח הנגב והגליל.

משה גפני: למה זה מעניין אותי?

משה גפני: אני שר הכלכלה שזה צריך לעניין אותי בכלל?

משה גפני: תעבירו או אל תעבירו.

משה גפני: מה זה העסק שלי?

משה גפני: אבל מה אתה אומר לאימהות?

משה גפני: חסרים 30 מיליון שקלים.

משה גפני: מה זה "אתם צריכים להעביר"?

משה גפני: תעבירו.

משה גפני: אם שר הכלכלה לא נלחם על זה שלא להעביר אז יש לו בעיה.

<עידו סופר: אדוני היושב-ראש, זה נושא שאני חושב שיהיה חסר אחריות לענות עכשיו תשובה שאני לא מכיר.

<דוד שטינמץ: הלוואי ורק זו הייתה הבעיה.

<עידו סופר: אני מציע, אם היושב-ראש ירצה לנהל דיון מסודר יותר, או לקבל התייחסות – בשמחה.

משה גפני: דיברתי עם מורן מזור.

<עידו סופר: הוא יצטרך לענות תשובה.

משה גפני: אבל מה התשובה?

משה גפני: קיבלתי תשובה מעמית לנג.

משה גפני: האמת היא שאם הייתי בן אדם הייתי אומר: "לא אעביר שום העברות של משרד הכלכלה עד שלא תיפתר הבעיה", אבל אני אחראי.

באסל גטאס: אדוני היושב-ראש, יש לי שאלה.

באסל גטאס: אתה מרוצה מההסברים של משרד הכלכלה?

משה גפני: כן.

באסל גטאס: אין הסבר לעודפים.

משה גפני: יש את דפי ההסבר והם מסבירים.

משה גפני: תשאל על כל דבר.

משה גפני: הם אומרים.

משה גפני: זה גם כתוב.

באסל גטאס: ולמה?

משה גפני: חבר הכנסת באסל גטאס, אני רוצה להגיד לך משהו.

משה גפני: אתה יכול לשאול מה שאתה רוצה, זה בסדר, אבל שאלת אם אני מרוצה.

משה גפני: התשובה היא זאת: הייתי יושב פה לבד והיינו מעבירים את העודפים האלה, את כל הרשימה, ב-10 דקות.

משה גפני: היינו מעבירים עודפים ולא נכנסתי לפירוט, וגם העברות הייתי מעביר מהר.

משה גפני: היו באים אליי החברים ושואלים מה יש.

משה גפני: הייתי אומר להם ובזה היה נגמר העניין.

משה גפני: קבענו נוהל, שאחרי הגל הראשון נבחן אותו מחדש, אבל מתקיימים כאן דיונים.

משה גפני: אתה יכול כחבר הוועדה גם לקבל הסבר, שלא היה מעולם דבר כזה.

משה גפני: אני הרי מותקף על זה, אני לא יודע אם אתה יודע.

משה גפני: כאן בא גם נציג המשרד וגם נציג אגף התקציבים.

באסל גטאס: אנחנו מגנים עליך.

משה גפני: אין לי טענות.

משה גפני: אני רק אומר, דיונים כאלה לא יהיו לך גם בתקציב.

משה גפני: גם כשתבוא הצעת התקציב לשנים 2017-2018 לא יהיה דיון על תקציב משרד הכלכלה כפי שיש בהעברה.

משה גפני: אתה תראה.

משה גפני: יהיה חוק הסדרים כאורך הגלות, נצטרך לדון על חוק ההסדרים, על כל מיני רפורמות שיש שם, ולתקציב כמעט לא נגיע.

משה גפני: דווקא בהעברות עכשיו אנחנו מגיעים.

משה גפני: השאלה אם אנחנו צריכים את כל המכלול הזה עם כל הניירת ששולחים לנו, כן או לא.

משה גפני: נעשה את החשבון מחדש.

משה גפני: ייגמר הגל הראשון, נתקרב לתקציב הבא, נבחן את זה כאן על השולחן, האם זה נוהל נכון או לא נכון, האם צריך להרחיב אותו או לצמצם אותו.

משה גפני: אני לא רוצה להביע את עמדתי בעניין.

משה גפני: כרגע זה המצב.

באסל גטאס: הבקשה מתייחסת לחצי מיליארד שקל של העברה משנת 2015 לשנת 2016.

באסל גטאס: יש שתי שאלות.

באסל גטאס: למה עודף כזה נוצר?

באסל גטאס: ההסבר לא מספק.

יצחק וקנין: כי לא היה תקציב 2015.

באסל גטאס: זה ממשלה.

באסל גטאס: זה לא עמותה שפתאום הצטבר לה עודף תקציבי.

משה גפני: למה אתה פוגע בעמותות?

משה גפני: טוב, לא חשוב.

באסל גטאס: זה היה אמור להיות מתוכנן.

באסל גטאס: חצי מיליארד שקל זה לא סכום קטן, אפילו למשרד גדול כמו משרד הכלכלה.

באסל גטאס: שנית, הכסף הזה מועבר לשנת 2016.

באסל גטאס: ראיתי את הסעיפים.

באסל גטאס: מי יבטיח לנו שאותו עודף לא יגרור עודף מתקציב 2016 לתקציב 2017?

באסל גטאס: בנוסף, איך זה ישפיע על מרכזי הכוון?

באסל גטאס: לי אכפת ערבים וחרדים.

משה גפני: עזוב את החרדים.

משה גפני: תשאל על הערבים.

משה גפני: לחרדים בלאו הכי לא יעזור כלום.

באסל גטאס: יש עודף רציני והעברה רצינית לסעיף של מרכזי הכוון תעסוקתי לחרדים ולערבים.

באסל גטאס: איך זה יתבטא השנה?

באסל גטאס: השנה כמעט נגמרה.

<דוד שטינמץ: קודם כול, אני רוצה לצעוק את זעקת המשרדים, שהעודפים עדיין לא עברו.

<דוד שטינמץ: זה פוגע מאוד בתקציב השוטף של המשרד וגם גורם לכך שנוצרים עודפים.

<דוד שטינמץ: אסביר.

<דוד שטינמץ: בשנה שעברה קיבלנו את התקציבים בסוף השנה.

<דוד שטינמץ: מה אתה עושה?

<דוד שטינמץ: אתה צריך להתחייב עליהם.

<דוד שטינמץ: אם אתה לא מתחייב, זה הולך.

<דוד שטינמץ: ברגע שאתה מתחייב זה עובר כעודף לשנה לאחר מכן.

<דוד שטינמץ: אציג לך דוגמה.

<דוד שטינמץ: תיקח אפילו הכשרה מקצועית.

<דוד שטינמץ: נכון לעכשיו יש לי תקציב בעודף להכשרה מקצועית.

<דוד שטינמץ: בא החשב ואומר: יש לך 100 שקל תקציב להכשרה מקצועית, מתוכו יש 50 שקל עודפים, מבחינתי עוד לא אישרו את העודפים, התקציב שלך הוא רק 50 שקל, תוציא 50 שקל.

באסל גטאס: העודפים הם חלק מהתקציב?

<דוד שטינמץ: לא, להיפך.

באסל גטאס: זה מתווסף לתקציב.

<דוד שטינמץ: אבל ברגע שאתה לא מקבל אותו זה נוגס לך מן התקציב השוטף.

<דוד שטינמץ: נשאר לך רק 50.

<דוד שטינמץ: החשב לא מאשר.

<דוד שטינמץ: יש לך 100, יש לך התחייבויות משנה שעברה.

<דוד שטינמץ: החשב אומר לך: אני מאשר לך רק 50.

<דוד שטינמץ: מה קורה?

<דוד שטינמץ: מאשרים לי עכשיו תקציב להכשרה מקצועית.

<דוד שטינמץ: אני פותח עכשיו קורס להכשרה מקצועית.

<דוד שטינמץ: קורס להכשרה מקצועית נמשך 9 חודשים.

<דוד שטינמץ: אם אני פותח קורס אני מתחייב על כל התקציב.

<דוד שטינמץ: התקציב עובר גם לשנה הבאה.

<דוד שטינמץ: בלאו הכי העודפים עוברים לשנה הבאה.

<דוד שטינמץ: ככל שהתקציב מגיע מאוחר יותר חלק גדול מן ההתחייבויות אני לא יכול לשלם אותן במהלך השנה.

<דוד שטינמץ: כי אם הקורס נפתח עכשיו וההכשרה המקצועית נגמרת במאי שנה לאחר מכן אני גם אשלם לו עבור ינואר, פברואר, מרץ ואפריל.

<דוד שטינמץ: אלה תקציבים שאני מקבל בעודפים של שנה שעברה.

<דוד שטינמץ: רוב התקציבים קיבלנו בסוף שנה שעברה, התחייבנו עליהם, ולמרות שהתחייבנו עליהם הקטנו את סך כל העודפים משנה שעברה ב-100 מיליון שקל.

<דוד שטינמץ: זה מגמה שגם אנחנו רוצים בה אבל היא תלויה גם בדברים אחרים.

<דוד שטינמץ: אנחנו עושים את כל המאמצים להקטין את העודפים, אבל יש דברים חיצוניים שלא תלויים בנו.

באסל גטאס: איך זה משפיע על הפעילות עצמה?

באסל גטאס: מרכזי הכוון סבלו מכך?

<דוד שטינמץ: לא.

<דוד שטינמץ: מרכזי הכוון זה הרשאה לטווח ארוך.

<דוד שטינמץ: אתה מקים מרכז הכוון.

<דוד שטינמץ: להקים אותו עולה 2 מיליון שקל.

<דוד שטינמץ: אני נותן לך הרשאה על 2 מיליון שקל.

<דוד שטינמץ: התחייבת על הכסף.

<דוד שטינמץ: המזומן שאני נותן לך – למשל אני אומר לך: בשנה הראשונה אתה צריך רק 50,000 שקל, ונגיד שצריך לצאת 80,000 שקל אזי משרד האוצר עצמו, היות וזה תקציב הרשאה, מוסיף לי 30,000 שקל.

<דוד שטינמץ: מאידך אם במקום 80,000 שקל שיש לי עכשיו בתקציב יצא רק 50,000 שקל מפני שפעולה פה ירדה, המזומנים שנשארו לי פה עוברים להיות עודפים לשנה הבאה על מנת לשלם את הפעילות הזאת.

<דוד שטינמץ: בסך הכול משלמים על כל הפעילות של ההרשאה.

<דוד שטינמץ: המזומנים מתחלקים לפי הביצוע בפועל.

<דוד שטינמץ: יכול להיות שבשנה מסוימת שמתי 100 שקל אבל יצא רק 80 שקל, אז ה-20 שקל הנותרים עוברים לי לשנה הבאה כעודפים וצריך לשלם אותם.

באסל גטאס: הפוך אי אפשר.

<דוד שטינמץ: הפוך, אם חסר, הם מחויבים לתת לנו את המזומנים כי זה תקציב הרשאתי.

<דוד שטינמץ: בתקציב הרשאתי: נתת לי מיליון שקל, אתה תהיה מחויב לתת לי מיליון שקל מזומן.

<דוד שטינמץ: כמה נצטרך בכל שנה?

<דוד שטינמץ: זה בהתאם לביצוע.

<דוד שטינמץ: אם הביצוע גבוה יותר ממה שיש לי בתקציב, משרד האוצר נותן לי.

<דוד שטינמץ: אם הוא פחות, ההפרש הזה עובר כעודפים לשנה שלאחר מכן.

משה גפני: מי בעד הבקשה?

משה גפני: ירים את ידו.

משה גפני: מי נגד?

משה גפני: מי נמנע?

משה גפני: בעד – 2

משה גפני: נמנעים – אין

משה גפני: הבקשה אושרה.

משה גפני: אנחנו עוברים לבקשה הבאה, מספר 38-001, תמיכות בענפי משק.

<עידו סופר: הפנייה נועדה להעברת עודפים מחויבים בסך 169,684 אלפי ש"ח.

<עידו סופר: מדובר בצמצום משמעותי מאוד בהיקף העודפים, צמצום של כ-50 אחוז.

<עידו סופר: זה בעקבות פעילות מאומצת שלנו ושל המשרד.

<עידו סופר: התחומים המרכזיים הם מדען ראשי, מרכז ההשקעות, פעילות לעידוד עסקים קטנים ובינוניים ועידוד סחר חוץ.

<עידו סופר: זה משרד הכלכלה.

<עידו סופר: זה תקציב כלי סיוע.

משה גפני: דוד שטינמץ, מה אתה אומר?

<דוד שטינמץ: זה בדיוק מה שהסברתי לחבר הכנסת הנכבד.

<דוד שטינמץ: כל תקציב התמיכות שלנו הוא תקציב הרשאה.

<דוד שטינמץ: אנחנו מקבלים הרשאות.

<דוד שטינמץ: המזומנים הם בהתאם לביצוע בפועל.

<דוד שטינמץ: ייתכן מאוד שהביצוע הוא קצת יותר גבוה, אז משרד האוצר נותן לנו, ואם הוא קצת יותר נמוך העודפים האלה עוברים לשנה הבאה על מנת לממן את זה.

<דוד שטינמץ: זה התחייבויות עבר.

<דוד שטינמץ: אין פה שום כסף שהולך לאיבוד.

<דוד שטינמץ: אם לא יוצא השנה, יוצא בשנה הבאה כי זה עובר כעודפים.

<דוד שטינמץ: גם פה, אם לא היינו לוקחים את העודפים משרד האוצר היה אפילו- - -

משה גפני: אנחנו מבקשים – נגיד את זה גם בדיוני התקציב – את העודפים לצמצם ואת ההעברות לצמצם.

משה גפני: זה גורם נזק.

<עידו סופר: צמצמנו כ-50%.

<עידו סופר: אבל צריך להבין, התשלום בסוף מתבצע כנגד חשבוניות שמגישות חברות.

<עידו סופר: מדובר פה על אלפי חברות שמגישות בשנה.

<עידו סופר: מדובר במודלים, אבל בסוף זה חברות עסקיות עם השיקולים שלהן והתזמונים שלהן ויש פה בעיה לדייק במאה אחוז.

משה גפני: מי בעד אישור הבקשה?

משה גפני: ירים את ידו.

משה גפני: מי נגד?

משה גפני: מי נמנע?

משה גפני: בעד – 3

משה גפני: נמנעים – אין

משה גפני: הבקשה אושרה.

משה גפני: בקשה מספר 37-001, משרד התיירות.

משה גפני: בבקשה.

<אודליה אדרי: אני ממלאת מקום מנהלת תחום תקציבים במשרד התיירות.

משה גפני: אין רפרנט של משרד האוצר?

<אודליה אדרי: הוא לא הגיע.

<שניר ניב: אבל אני נמצא כאן ואוכל להתייחס.

משה גפני: תסבירי.

משה גפני: אם יהיה צורך אז נבקש לשמוע גם את משרד האוצר.

משה גפני: בבקשה.

משה גפני: מה העודפים הללו?

<אודליה אדרי: זה 80% עודפים משנת 2015 לשנת 2016.

<אודליה אדרי: בשנת 2015 היה תקציב המשכי וחלק מן ההתקשרויות נחתמו בסוף השנה.

<אודליה אדרי: לכן לא ניתן היה לבצע תשלומים בגינם בשנת התקציב 2015 וזה עבר לשנת 2016.

<אודליה אדרי: עיקר העודפים, ממש החלק הארי, הם של תקציב השיווק.

משה גפני: 117 מיליון שקל?

<אודליה אדרי: כן.

<אודליה אדרי: זה קמפיינים והסכמי שיווק.

<אודליה אדרי: הקמפיינים נעשים דרך לפ"מ (לשכת הפרסום הממשלתית) ויש גל גדול של התקשרויות ברבעון השלישי.

משה גפני: זה המון כסף.

משה גפני: למה?

<אודליה אדרי: נכון.

<אודליה אדרי: רוב התקציב של משרד התיירות הוא תקציב של שיווק.

משה גפני: אבל למה כל-כך הרבה עודפים?

<אודליה אדרי: כי יש קמפיינים.

<אודליה אדרי: קודם כול, זאת הייתה שנה שבה התקציב אושר רק לקראת סוף השנה.

<אודליה אדרי: לכן גם היה גל של התקשרויות בסוף השנה, של קמפיינים והסכמי שיווק.

<אודליה אדרי: לכן התשלומים, הביצוע בפועל ששולם יהיה רק בשנה הזאת.

באסל גטאס: לגבי מבחן רווח והפסד, כאשר משקיעים בשיווק זה עוזר?

באסל גטאס: אתם מודדים?

<אודליה אדרי: בדרך כלל כן.

באסל גטאס: לדוגמה מה עשה לכם חוק העמותות מבחינת היכולת להביא תיירים לישראל?

באסל גטאס: מצד אחד, אתם מנסים לייפות את הפנים של המדינה ולהביא תיירים.

באסל גטאס: מצד שני, באה הכנסת, בא ראש הממשלה, באה הממשלה ומשחירה את הפנים של המדינה.

באסל גטאס: איך זה משפיע עליכם כעובדים?

משה גפני: זה לא התפקיד שלה.

משה גפני: הוא שאל את השאלה כדי שהשאלה תישאל, והיא שאלה יפה, חייבים לומר.

משה גפני: אבל זה לא התפקיד שלה.

באסל גטאס: בהינתן תנאים קבועים, איך אתם מעודדים ביקורים בישראל?

משה גפני: אז הם צריכים להכפיל את תפקיד השיווק.

<שניר ניב: אודליה אדרי תיארה את זה נכון.

<שניר ניב: בגדול, תקציב השיווק יש בו עודפים.

<שניר ניב: גם בשל השיטה שלפ"מ עובדת.

משה גפני: אבל זה הרבה עודפים.

<שניר ניב: נכון.

<שניר ניב: אני חושב שזה גם חריג, בעיקר בגלל שהתקציב התקבל ב-19 בנובמבר.

משה גפני: מי בעד אישור הבקשה?

משה גפני: ירים את ידו.

משה גפני: מי נגד?

משה גפני: מי נמנע?

משה גפני: בעד – 2

משה גפני: נמנעים – אין

משה גפני: הבקשה אושרה.

משה גפני: בקשה מספר 54-001, זו הבקשה האחרונה.

<שניר ניב: כאמור, מדובר בתקציב רשויות הפיקוח.

<שניר ניב: יש כאן 7 רשויות פיקוח: הרשות להגבלים עסקיים, הרשות להגנת הצרכן, רשות הטבע והגנים, רשות החשמל, רשות הגז הטבעי.

באסל גטאס: איזה משרד זה?

<שניר ניב: סעיף 54.

<שניר ניב: יש סעיף שכולל את כל רשויות הפיקוח.

<שניר ניב: אם ניקח לדוגמה את רשות החשמל, יש לה ארבעה תפקידים עיקריים.

משה גפני: את זה הסברת קודם.

משה גפני: תגיד מי הן הרשויות האחרות.

משה גפני: היית באמצע.

<שניר ניב: רשות ההגבלים העסקיים היא רשות ממשלתית עצמאית מכוח חוק ההגבלים העסקיים והיא מופקדת על אכיפת החוק עצמו, הגנה על תחרות וקידומה, מניעת ניצול כוח לרעה של מונופולים; יש את הרשות להגנת הצרכן וסחר הוגן; רשות הטבע והגנים, שיש בה פרויקטי פיתוח, יש לה הכנסות שמחוץ לתקציב המדינה כאשר מבקרים בגנים הציבוריים וזה שייך לרשות הטבע והגנים והכנסות מתקציב המדינה, זה צד התקציב; יש את רשות החשמל.

באסל גטאס: אדמיניסטרטיבית למי הם שייכים?

<שניר ניב: כל אחד למשרד אחר.

<שניר ניב: למשל רשות החשמל ורשות הגז שייכות למשרד האנרגיה, אבל יש להן מועצה עצמאית.

<שניר ניב: לכל רשות יש את ההסדר שלה.

משה גפני: והרשות להגבלים עסקיים?

<שניר ניב: הרשות להגבלים עסקיים היא רשות עצמאית אבל שר הכלכלה אחראי על החוק למינוי היושב-ראש.

משה גפני: אנחנו מאשרים את זה בתקציב המדינה.

משה גפני: יש את סעיף 54.

באסל גטאס: אבל מי אחראי על הוצאת התקציב, על הביצוע של התקציב?

באסל גטאס: הרשות עצמה אחראית והם משיבים למשרד האוצר?

באסל גטאס: כלומר משרד האוצר אחראי עליהם?

<שניר ניב: אתן לך דוגמה מתחום שאני מכיר יותר.

<שניר ניב: רשות החשמל לצורך העניין היא רשות עצמאית שיש לה מליאה עצמאית, שיש שני שרים שאחראים על חוק משק החשמל, שר האנרגיה ושר האוצר.

<שניר ניב: במועצת רשות החשמל יושבים 5 נציגים, אחד הוא היושב-ראש עצמו, ד"ר אסף אילת, וכן שני נציגי משרד האוצר ושני נציגי משרד האנרגיה.

<שניר ניב: כך שומרים על איזון בין הצד המקצועי לצד הפיננסי.

<שניר ניב: רשות החשמל מפקחת על משק החשמל, קובעת תעריפים, ולכן היא לא יכולה להיות כפופה בתעריפים לשר מכיוון שזה צריך להיות מקצועי.

משה גפני: אמורה להיות ישיבה בעוד חצי שעה בוועדת הרפורמות בראשות אלי כהן על הפיכת שוק ההון לרשות עצמאית.

משה גפני: הגשתי שם 87 הסתייגויות.

משה גפני: למה?

משה גפני: לא בשביל לדבר.

משה גפני: כבר נמאס לי לדבר.

משה גפני: מכיוון שהוציאו את ועדת הכספים מפיקוח על הרשות הזאת.

משה גפני: עד היום על אגף שוק ההון היה פיקוח, הם היו מגיעים לכאן, מתקינים תקנות, עושים כל מיני דברים שאגף שוק ההון עושה באישור של ועדת הכספים.

משה גפני: כמו הרשות לניירות ערך, שהיא רשות עצמאית אבל היא חייבת לבוא לוועדת הכספים לאישור.

משה גפני: אתה מכיר את זה.

משה גפני: הם הולכים לקבוע שם בוועדה שהרשות החדשה של שוק ההון, אם תוקם, לא תצטרך לבוא לכאן בכלל.

משה גפני: כל אלה שהוא מדבר עליהם צריכים להגיע לכאן או לוועדת הכלכלה או לוועדת העבודה והרווחה.

משה גפני: יש ועדות שמופקדות על פיקוח על הרשויות הללו.

משה גפני: עכשיו רוצים להוציא את ועדת הכספים, שהיא המפקחת על שוק ההון.

משה גפני: הגשתי 87 הסתייגויות.

באסל גטאס: זה עולה לקריאה שנייה ושלישית?

משה גפני: כן, זה הצעת חוק ממשלתית.

משה גפני: זה לא הגיע לכאן, הם לא רצו שזה יבוא לוועדת הכספים.

משה גפני: הם הבטיחו לי שלא יוציאו את ועדת הכספים, אז הסכמתי, ועכשיו הם מוציאים את ועדת הכספים לגמרי.

משה גפני: ואז בא אלי שמואל האוזר, יושב-ראש הרשות לניירות ערך, ואומר: אני אצטרך לבוא לוועדת הכספים כל פעם והם לא יצטרכו לבוא.

משה גפני: איזה מין דבר זה?

באסל גטאס: ומתי זה יבוא למליאה?

משה גפני: אני לא יודע.

משה גפני: אני אמור ללכת לשם.

משה גפני: לכן גם עשיתי כאן ישיבה קצרה בגלל שאני רוצה ללכת לשם.

באסל גטאס: ההסכם הקואליציוני תקף גם ברפורמות הללו?

משה גפני: לא.

משה גפני: נקבע בהסכם הקואליציוני שתקציב 2017-2018 יהיה תקציב דו-שנתי, יש את זה בהסכם שכולנו חתומים עליו.

משה גפני: שר האוצר התווכח עם ראש הממשלה, גם אני ניסיתי להתווכח.

משה גפני: הוא הראה לנו: יש לכם הסכם קואליציוני.

משה גפני: מה שדיברתי עכשיו לא מופיע בהסכם הקואליציוני.

משה גפני: האם יהיה הסכם קואליציוני שקובע שוועדת הכספים לא תפקח?

באסל גטאס: אנחנו מנסים להחזיר את הפיקוח של ועדת הכספים על מחירי המים והם רוצים להוציא את הפיקוח גם מזה?

משה גפני: לא אסכים לעניין הזה.

משה גפני: יהיה על זה מאבק.

משה גפני: אני לא אסכים.

משה גפני: זה גם משנה את צורת המשטר.

משה גפני: זאת אומרת, יש רשות מבצעת וזהו, אין יותר, אין פיקוח, אין שום דבר שבו אנחנו נהיה מעורבים, כל דבר הופך להיות כאילו טכני.

משה גפני: לא אסכים לזה.

משה גפני: עודד פורר, יש פה סעיף של רשויות פיקוח.

משה גפני: דיברנו דרך אגב שרוצים עוד מעט- - -

עודד פורר: לא הגעת לישיבה אצל דוד ביטן.

משה גפני: אמרתי שאני לא מגיע, שאני לא יכול כי אני מנהל ישיבה.

עודד פורר: אדבר אתך אחרי כן.

עודד פורר: גם אני הגשתי הרבה הסתייגויות.

משה גפני: אני לא מבין את ההתנהלות הזו.

משה גפני: יצחק וקנין, אגיד לך אחרי כן מי מוביל את זה.

יצחק וקנין: טירוף הדעת להעביר את זה.

יצחק וקנין: אפשר לרוקן את ועדת הכספים.

משה גפני: בכלל אפשר לרוקן את הכנסת.

משה גפני: אולי נפזר אותה והכול יוחלט בממשלה.

משה גפני: אני אומר מה יש על השולחן.

עודד פורר: אני בעמדתך.

משה גפני: בקשה מספר 54-001, מי בעד אישור העודפים לרשויות הפיקוח?

משה גפני: מי נגד?

משה גפני: מי נמנע?

משה גפני: בעד – 3

משה גפני: נמנעים – אין

משה גפני: הבקשה אושרה.

משה גפני: אני מודה לכולם.

משה גפני: הישיבה נעולה.