ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 20, פרוטוקול מספר 306, 2016-07-18 12:10

אלי אלאלוף: צהרים טובים.

אלי אלאלוף: היום 18 ביולי 2016, י"ב בתמוז התשע"ו, השעה 12:11.

אלי אלאלוף: אני שמח לארח אתכם בדיון הראשון והחשוב מאוד על יישום דוח העוני.

אלי אלאלוף: באמת תודה למנכ"ל משרד הבריאות, משה בר סימן טוב, שהיה מן הצד השני של המתרס כאשר התחלנו לעסוק בדוח העוני, הוא היה אז במשרד האוצר ולמד את הנושא מן הצד השני ועכשיו הוא מסובך כמוני, הוא נמצא מן הצד הזה והוא אמור ליישם גם דברים שלא תמיד הסכים איתם.

אלי אלאלוף: אני חייב לציין את ההגינות המיוחדת שלו בכל הדיונים שקיימנו אתו כאשר היה במשרד האוצר.

אלי אלאלוף: אני רוצה להודות לפרופ' ורדה סוסקולני, היושבת-ראש שלנו בוועדה למלחמה בעוני, שעשתה עבודה אדירה בזמן קצר יחסית, בלי לשאול אותה אם היא מוכנה, רק התנפלנו עליה וביקשנו ממנה לרכז את אחת הוועדות המיוחדות.

אלי אלאלוף: הוועדה מיוחדת מאוד כי לצערי הנושא שסובל במיוחד ממצב העוני הוא נושא הבריאות.

אלי אלאלוף: הגישה שלה, למרות שהיא באה מעבודה סוציאלית היא הוציאה לדעתי את ההמלצות הכי מקצועיות שיכולות להיות בתחום הבריאות שהעוני סובל ממנו.

אלי אלאלוף: לצערי אנחנו יודעים שבריאות היא אחד השירותים הכי דיפרנציאליים, למרות שלא רצינו אותו כך ואף אחד לא תכנן שהשירותים יהיו שונים בהתאם למעמד המקבל.

אלי אלאלוף: לצערנו אנחנו יודעים שזה כך.

אלי אלאלוף: דוח העוני נכתב עם תקווה שניתן יהיה ליישם אותו תוך 10 שנים.

אלי אלאלוף: ברור שאי אפשר, שהזנחה של עשרות שנים בטיפול באוכלוסיות העניות לא נוכל לתקן בבת אחת בשנה אחת.

אלי אלאלוף: השנה היא השנה הראשונה של היישום שבעקבות החלטת הממשלה לאמץ את כל הדוח – ולא בפירוט שנכתב לאחר מכן באותה החלטת ממשלה, שאנחנו נתקן את זה בעזרת-השם – שאמור לטפל באוכלוסיות החלשות ביותר שהעוני שלהן הוא רב-מערכתי.

אלי אלאלוף: בדרך כלל מי שעני בהיבט הכלכלי גם סובל מחוסר שירות בתחום הדיור ובתחום הבריאות וגם בתחום החינוך, התעסוקה וכולי, לא רק בתחום אחד.

אלי אלאלוף: אבל מי שיכול לחזק את האדם זה קודם כול הבריאות.

אלי אלאלוף: אדם שצריך להתמודד עם מצבו הקשה, בלי מצב בריאות תקין ובלי השירותים הנדרשים לעצמו לא יכול להתמודד עם שאר התחומים.

אלי אלאלוף: אני גם רוצה להגיד משפט שלא בדיוק כתוב בדוח העוני אבל זה המשימה – יש חוסר ידע של שירות הבריאות על האוכלוסייה הענייה.

אלי אלאלוף: אנשים לא יודעים מה זכויותיהם, לא יודעים מה הם יכולים למצוא, איפה, מה למצוא, מה הפתרונות שמוצעים להם.

אלי אלאלוף: לא במקרה זה התחום היחיד שהמליץ על שתי מערכות כדי לשרת את הידע ולשרת את הציבור:

אלי אלאלוף: גם מערכת של מרכז מיצוי זכויות כללי בקהילה וגם בבתי-חולים.

אלי אלאלוף: אלה שתי מערכות מעניינות מאוד.

אלי אלאלוף: זה המקום היחיד – בדוח אתם תראו שתי מערכות נפרדות שממליצות על מיצוי זכויות לשני התחומים שציינתי בגלל שמערכת הבריאות, מצד אחד, היא חזקה מאוד, מקצועית מאוד, ברמות גבוהות מאוד, אבל לפעמים היא לא יודעת לדבר עם האוכלוסייה החלשה.

אלי אלאלוף: האוכלוסייה החלשה באה בדחילו ורחימו למערכת החזקה הזאת בלי להעז לבטא את הצרכים שלה.

אלי אלאלוף: עלינו להבין את זה.

אלי אלאלוף: אני מכבד, אני מאלה שכאשר רופא נכנס למקום אני קם.

אלי אלאלוף: אני לא יודע למה, אחרי 70 שנים לא שכחתי מה שלמדתי בבית: כאשר אמא שלי בפז הייתה אומרת "הרופא מגיע" היינו קמים מייד מפני שבאמת יש כבוד למערכת הזאת, כבוד לאנשים שמשרתים אותה.

אלי אלאלוף: אבל מצד שני, לא תמיד הם יודעים להחזיר.

אלי אלאלוף: לא שחס וחלילה אצדיק שום אלימות, אבל לא תמיד האיש האלים מגיע למצב כזה רק מפני שהוא לא יודע להתנהל.

אלי אלאלוף: לעתים המערכת לא יודעת להתנהל אתו.

אלי אלאלוף: הדוח הזה, כפי שאמרתי, הוא לטווח ארוך.

אלי אלאלוף: יהיו המלצות שייכנסו ונכנסות.

אלי אלאלוף: נשמח לשמוע את הדברים שמשה בר סימן טוב יציג בפנינו ואחר כך נקיים דיון.

אלי אלאלוף: יש לנו כשעה ורבע לדיון הזה.

אלי אלאלוף: אחר-כך פרופ' ורדה סוסקולני תדבר.

אלי אלאלוף: בבקשה.

<משה בר סימן טוב: דבר ראשון, תודה רבה.

<משה בר סימן טוב: אפתח בכך שאומר שאנחנו רואים את מערכת הבריאות כהרבה יותר מרק מערכת שמספקת שירותי בריאות או שירות חברתי.

<משה בר סימן טוב: בראייה שלנו מערכת הבריאות היא אבן הראשה של הסולידריות החברתית במדינת ישראל.

<משה בר סימן טוב: זה השירות החברתי – בלי לתת ציונים לשירותים החברתיים האחרים – הטוב ביותר שמדינת ישראל מספקת היום, ובחברה ובמצב הכל-כך מורכב שאנחנו מתמודדים אתו, גם בפן החברתי, גם בפן הגיאו-פוליטי, החשיבות של שמירת השירות הזה מתפקד ונגיש לכל האוכלוסיות לחלוטין קריטית.

<משה בר סימן טוב: בהתייחס לדוח – אמרת את זה בצורה קצת מעודנת.

<משה בר סימן טוב: אנחנו רואים בדוח איזו מפת דרכים והכוונה של משימות שאנחנו רוצים לעשות.

<משה בר סימן טוב: הדבר המרכזי הוא לדעת למצוא את הסינתזה בין מערכת שהיא מצד אחד נורא טובה ויעילה ועובדת בכלים מאוד-מאוד אוניברסליים, אבל עדיין לדעת לעשות את ההתאמות לצרכים של אוכלוסיות שונות, אוכלוסיות חלשות בעיקר, אבל לא רק אוכלוסיות חלשות.

<משה בר סימן טוב: תיכף נדבר על זה שמבחינתנו ההתאמה של המערכת לצרכים של אנשים, ששמה את המטופלים במרכז, היא אחת מאבני היסוד.

<משה בר סימן טוב: לפני שנצלול להמלצות רציתי לדבר קצת על האסטרטגיה של משרד הבריאות כי בסוף המטופל והאוכלוסיות החלשות בכל אחד מן הדברים שאנחנו עושים יש להם איזשהו ביטוי.

<משה בר סימן טוב: אני מתנצל שרואים לא כל-כך טוב את השקף.

אלי אלאלוף: תוכלו לקבל את המצגת אחר-כך, אני מתחייב.

<משה בר סימן טוב: אדבר בקצרה על כל דבר.

<משה בר סימן טוב: כאן רואים את עמודי האש של משרד הבריאות.

<משה בר סימן טוב: אלה המאמצים המרכזיים שלנו כמשרד.

<משה בר סימן טוב: אין ביניהם היררכיה.

<משה בר סימן טוב: כל אחד מהם חשוב למערכת הבריאות, ולכל אחד מהם יש נגיעה מרכזית לכלל האוכלוסייה, לרבות אוכלוסיות חלשות, בלי היררכיה בין הדברים.

<משה בר סימן טוב: הדבר הראשון הוא חיזוק מערכת הבריאות הציבורית בהיבטים של זמינות השירותים, אמון הציבור במערכת ומוֹבילוּת, ואז תוכניות כמו קיצור תורים וחיזוק המערכת הציבורית בהיבט של פרטי-ציבורי וחיזוק חדרי מיון ותוכנית למניעת זיהומים.

<משה בר סימן טוב: הדברים נכללים כאן.

<משה בר סימן טוב: הדבר השני הוא איכות ושקיפות במערכת הבריאות.

<משה בר סימן טוב: אנחנו מפרסמים מזה שנתיים נתונים רבים מאוד לציבור ברזולוציה נמוכה מאוד, ברמת בית-חולים, שיוצרים מנוע שיפור אדיר לאוכלוסייה ומשפרים את כל המערכת, כל בתי-החולים משתפרים כתוצאה מזה.

<משה בר סימן טוב: הדבר השלישי הוא היערכות לאתגרי העתיד, בעיקר בהיבט של הזדקנות האוכלוסייה.

<משה בר סימן טוב: אנחנו אומרים את זה כל פעם.

<משה בר סימן טוב: זה האתגר הכי גדול שיש היום למערכת הבריאות, הגידול האדיר באוכלוסייה הקשישה שצפויה להיות בשנים הקרובות, והשינויים הטכנולוגיים שמשנים גם את האינטראקציות בתוך המערכת.

<משה בר סימן טוב: הדבר הרביעי הוא אורח חיים בריא, גם משהו שיש לו ביטוי רב יותר באוכלוסיות חלשות, מחלות של השמנה ומחלות נוספות שנגזרות מכך כמו סוכרת ומחלות קרדיו-וסקולריות ודברים אחרים.

<משה בר סימן טוב: יש להם ביטוי הרבה-הרבה יותר גדול בקרב אוכלוסיות חלשות.

מירב בן ארי: אנחנו קוראים להן פה "מוחלשות".

מירב בן ארי: זה לא סמנטיקה.

<משה בר סימן טוב: יש תמיד דיון אם זה חלש או מוחלש, אבל זה נכון.

<משה בר סימן טוב: חלש זה תיאור; מוחלש זה משהו אחר.

<משה בר סימן טוב: גם מוחלש הוא חלש, השאלה איך זה קרה.

עיסאווי פריג': מה שדורש שינוי.

אלי אלאלוף: לא הצגתי את חברי הכנסת.

אלי אלאלוף: נמצאים אתנו חברי הכנסת מירב בן ארי, עיסאווי פריג' ועבדאללה אבו מערוף.

<משה בר סימן טוב: הדבר החמישי הוא חיזוק היסודות כדי לראות שהמערכת הזאת תתפקד לאורך שנים.

<משה בר סימן טוב: הדבר השישי והאחרון והחשוב ביותר בהקשר הזה הוא המטופל כאדם במרכז.

<משה בר סימן טוב: בנינו מערכת בריאות חזקה מאוד ויעילה מאוד אבל היא מאורגנת סביב היעילות של המערכת, אם זה הקלינית ואם התפעולית והכלכלית, ופעמים רבות המטופל – ככל שהוא יותר חלש זה באפקט גדול יותר – הולך לאיבוד במערכת הזאת.

<משה בר סימן טוב: אנחנו צריכים לסובב את הדברים לכיוון שלו.

<משה בר סימן טוב: בשקף הבא אנחנו רואים בתמצית את ההמלצות של הוועדה למלחמה בעוני ואת התמחור שלהן.

<משה בר סימן טוב: היו המלצות נוספות שלא ניתן להן ערך מספרי, אבל בגדול אלה הן ההמלצות העיקריות.

<משה בר סימן טוב: עכשיו נעבור קצת על הדברים שאנחנו עשינו ונראה באילו שלבים אנחנו נמצאים בכל דבר ודבר.

<משה בר סימן טוב: דבר ראשון, כמשרד שמוביל מערכת, קודם כול זה תפיסה, לראות איך המערכת מבינה שלאוכלוסיות שונות יש צרכים שונים.

<משה בר סימן טוב: צריך לדעת לתת את הדיפרנציאליות הזאת במענים ולהרגיל את המערכת לשיח הזה.

<משה בר סימן טוב: אנחנו מתחילים בדבר הפשוט יחסית לביצוע, על אף שכל דבר הוא מורכב, והוא מבחני התמיכה לקופות-החולים.

<משה בר סימן טוב: אנחנו נותנים תעדוף לאג"סים נמוכים.

<משה בר סימן טוב: אג"ס זה אזור גיאוגרפי-סוציאלי.

<משה בר סימן טוב: יש 20 כאלה ואנחנו נותנים תעדוף לנמוכים.

מירב בן ארי: אתה עושה את זה לפי הדירוג של הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה?

<משה בר סימן טוב: זה ברזולוציה נמוכה יותר.

<משה בר סימן טוב: הם מתייחסים ל-10 אשכולות, אנחנו ל-20.

<משה בר סימן טוב: זה גם ברזולוציה של שכונות.

<משה בר סימן טוב: זה מאפשר יותר דיפרנציאציה, כי תל-אביב למשל היא גם וגם.

<משה בר סימן טוב: במבחני התמיכה שאנחנו מוציאים לקופות-החולים, שהם כלליים לטיפול בחולי סוכרת ולהשמנת ילדים ולשיקום בית, אנחנו נותנים תעדוף לאוכלוסיות שגרות באזורים הנמוכים.

<משה בר סימן טוב: הדבר הבא, שיגיע לוועדה בהמשך, זה ועדת הקפיטציה.

מירב בן ארי: לפני כן, מה זה "שיקום בית"?

<משה בר סימן טוב: זה מבחן שאנחנו עושים לקופות-החולים כדי לעודד אותן לעשות שיקום לאנשים בבית ולא במוסדות שיקום.

<משה בר סימן טוב: זה בכלל באופן כללי, אלה נושאים כלליים שאנחנו מכוונים בהם את המערכת.

עבדאללה אבו מערוף: זה win-win situation.

<משה בר סימן טוב: אנחנו רוצים לכוון את המערכת לעשות יותר טיפולי בית.

אלי אלאלוף: פחות כסף וטיפול טוב יותר.

<משה בר סימן טוב: אלה מבחנים כלליים שאנחנו נותנים בהם תעדוף לאוכלוסייה חלשה.

<משה בר סימן טוב: קפיטציה – זה הדבר הגדול.

<משה בר סימן טוב: בסופו של דבר הגוש העצום של הכסף שזורם לקופות-החולים זורם דרך נוסחת הקפיטציה.

<משה בר סימן טוב: הקפיטציה משמעה שיש לנו את הכסף של הסל, אנחנו מחלקים אותו לקופות-החולים, אבל אנחנו לא מחלקים אותו כך שכל אדם שווה באותו אופן כי אדם מבוגר יש לו דפוסי תחלואה קשים יותר ולכן הוא צריך לקבל יותר כסף מאדם בשנות העשרים שלו, לצורך העניין.

<משה בר סימן טוב: נוסחת הקפיטציה עושה את הדיפרנציאציה הזאת.

<משה בר סימן טוב: עד לא מזמן נוסחת הקפיטציה עשתה דיפרנציאציה רק על-פי גיל.

<משה בר סימן טוב: בעדכון האחרון, שהיה לפני כ-5-6 שנים, הכנסנו מגדר, כי ראינו שיש הבדלים בדפוסי צריכת השירותים בין גברים ונשים על פני מחזור החיים, והכנסנו גם משתנה של פריפריה.

<משה בר סימן טוב: כלומר ב-4 האשכולות הנמוכים של הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה מקבלים יותר כסף עבור תושבי הפריפריה.

<משה בר סימן טוב: אנחנו רוצים בעדכון הנוכחי, שבסוף יאושר גם על-ידי הוועדה, להכניס משתנה חברתי-כלכלי.

<משה בר סימן טוב: למשל אם הם מקבלי קצבאות נכות או זה יכול להיות משהו אחר.

<משה בר סימן טוב: אנחנו רוצים לתת תעדוף גם לאוכלוסייה הזאת.

<משה בר סימן טוב: בסוף זה הגושים הגדולים של הכסף וזה מה שמכוון בסוף את קופות-החולים להשקיע במקומות מסוימים.

<משה בר סימן טוב: לכן אנחנו רוצים לעשות גם את זה.

מירב בן ארי: זה מדהים, כי זה גם דיפרנציאציה בתוך הערים, בתוך השכונות, בתוך קופת-החולים.

<משה בר סימן טוב: אני לא יודע לומר עכשיו.

<משה בר סימן טוב: נוסחת הקפיטציה נקבעת על-ידי שרי הבריאות והאוצר, באישור ועדת העבודה, הרווחה והבריאות של הכנסת.

<משה בר סימן טוב: עכשיו יש צוות בין-משרדי שמגבש את ההמלצות.

<משה בר סימן טוב: הדרישה שלנו היא לתת ביטוי למשתנה חברתי-כלכלי.

<משה בר סימן טוב: זה יכול להיות מקבלי קצבת נכות, זה יכול להיות לפי אג"סים.

<משה בר סימן טוב: מתנהל על כך דיון וצריך להגיע להסכמות עם משרד האוצר ואחר-כך להגיע לכאן לאישור הוועדה.

אלי אלאלוף: הבעיה המרכזית של הקפיטציה היא הפיקוח על קופות-החולים כדי לבדוק אם הן מיישמות בדיוק את עקרונות הקפיטציה.

אלי אלאלוף: זו הבעיה המרכזית שצריכה להיות.

<משה בר סימן טוב: אני חייב לומר, אנחנו עכשיו מסתכלים על הסכם הרופאים שהיה בשנת 2011, שחלפו 5 שנים מאז השלמתו.

<משה בר סימן טוב: ההסכם הזה עשה שינוי דרמטי בפריפריה.

<משה בר סימן טוב: אנחנו רואים שמספר הרופאים בבתי-החולים בפריפריה כמעט והוכפל.

<משה בר סימן טוב: במקצועות במצוקה, שזה גם דבר נגיש פחות ומקשה יותר על אוכלוסיות חלשות, אנחנו רואים שינויים דרמטיים.

<משה בר סימן טוב: כלומר, קרו דברים.

<משה בר סימן טוב: נכון שבסוף המערכת עובדת לאט ובהתחלה היא מכוונת משהו וקופות-החולים ובתי-החולים לא בהכרח מגיבים אבל לאורך הזמן זה קורה.

<משה בר סימן טוב: היום רמת שירותי הרפואה בפריפריה רחוקה מלהשביע רצון אבל הרבה-הרבה יותר טובה מאשר הייתה לפני 5 שנים.

<משה בר סימן טוב: עצם זה שמספר הרופאים שם הוכפל, והיו מקצועות שלא היו בפריפריה והיום יש אותם, הוקמה גם הפקולטה לרפואה בצפת, זה שיפר, ואנחנו מדברים עם "סורוקה" ועם בית-החולים בצפת.

<משה בר סימן טוב: המציאות שם נראית היום אחרת.

<משה בר סימן טוב: זה ברכה גדולה לכל תושבי הפריפריה, החזקים והחלשים שבהם.

<משה בר סימן טוב: אז גם הקפיטציה, דבר ראשון צריך להתחיל עם זה.

<משה בר סימן טוב: אחר-כך יש מנגנונים משלימים עם מבחני תמיכה ודברים בפיקוח ודברים אחרים שאנחנו מוסיפים אליהם.

<משה בר סימן טוב: דיברתי על המטופל כאדם במרכז.

<משה בר סימן טוב: זה מבחינתי אחד מתחומי הדגל שלנו במשרד.

<משה בר סימן טוב: זה שלב שבו אנחנו מעוררים שיח במערכת.

<משה בר סימן טוב: המטופל כאדם במרכז – מה זה אומר?

<משה בר סימן טוב: היום המערכות הללו נורא מכוונות סביב היעילות שלהן.

עיסאווי פריג': זו הסיסמה של מרצ בבחירות: האדם במרכז.

אלי אלאלוף: תמיד אמרנו שמרצ צודקת, רק במספרים קטנים.

אלי אלאלוף: ..

עיסאווי פריג': היא מקדימה את זמנה.

<משה בר סימן טוב: המשמעות של הדבר הזה היא בסוף שהמערכת – בין אם זה הרופא, קופת-החולים או בית-החולים – תראה את האדם על כל ההקשרים שיש לו, ההקשר האישי וההקשר התרבותי וההקשר המשפחתי.

<משה בר סימן טוב: השיח בדבר הזה נמצא רק בשלב של שיח אבל הוא מתקדם ויוביל גם למעשים.

<משה בר סימן טוב: אנחנו מדברים על מדיניות ייעודית.

<משה בר סימן טוב: יש לנו יחידה ייעודית לצמצום אי-שוויון.

<משה בר סימן טוב: ד"ר שלומית אבני שיושבת כאן מובילה את זה.

<משה בר סימן טוב: סליחה, היא לא דוקטור אבל היא עושה דוקטורט.

אלי אלאלוף: אבל יש לה רמה של דוקטור.

<משה בר סימן טוב: היא מבחינתי כבר מעבר לזה.

אלי אלאלוף: אני רוצה להגיד לך שהיא התחזקה בתקופת דוח העוני, המשפחה שלה גדלה.

<משה בר סימן טוב: היא מובילה את השיח, וגם ניר קידר, סמנכ"ל לתכנון ואסטרטגיה.

<משה בר סימן טוב: חושבים כל הזמן על הדבר הזה, לא רק איך אנחנו יוצרים תוכניות אלא איך באמת משפיעים על השיח.

עיסאווי פריג': אולי תתייחס לעניין היחידה הייעודית לצמצום אי-שוויון.

עיסאווי פריג': הלכה למעשה בחברה הערבית איך זה יקבל ביטוי?

<משה בר סימן טוב: תיכף אגע בחברה הערבית באופן נקודתי.

<משה בר סימן טוב: ברגע שאנחנו מכוונים את המערכת להסתכל על רמת אי-השוויון בה ולראות את זה כפרמטר – אגיד דבר כזה: מערכת הבריאות, להבדיל מהרבה מערכות אחרות, מקדמת שוויון.

<משה בר סימן טוב: יש הרבה מערכות בישראל, לצערנו, אנחנו יודעים את זה, שמעצימות את אי-השוויון כי הן מחלקות את המשאבים באופן שגורם לאי-שוויון גדול יותר.

<משה בר סימן טוב: אנחנו מערכת שמצמצמת אי-שוויון.

<משה בר סימן טוב: עדיין אנחנו צריכים לעשות יותר.

<משה בר סימן טוב: עצם זה שאנחנו שמים את זה כמטרה, והאוכלוסייה הערבית היא חלק נכבד מן האוכלוסייה החלשה במדינת ישראל, יוצר את העניין.

<משה בר סימן טוב: היה פה דיון בוועדה על הרפורמה בבריאות הנפש.

<משה בר סימן טוב: יותר מחצי מן הדיון יוּחד לצרכים הייחודיים של האוכלוסייה הערבית בתחום בריאות הנפש שלא מקבלת מענה ועכשיו מקבלת קשב גדול מאוד, גם של הכנסת וגם של המשרד, כדי לתת מענה.

<משה בר סימן טוב: כלומר, השיח הזה מציף את הבעיות.

<משה בר סימן טוב: אם אנחנו מדברים על אורח חיים בריא, אנחנו רואים את בעיית ההשמנה, הסוכרת והעישון במגזר הערבי, שהן בסקלות הרבה יותר גבוהות ממה שאנחנו רואים בכל מקום אחר.

<קריאה: יותר חולי דיאליזה.

<משה בר סימן טוב: כל המחלות הנלוות כתוצאה מהדבר הזה.

<משה בר סימן טוב: מבחינתנו כמשרד שרוצה לצמצם השמנה וסוכרת אנחנו יודעים שאנחנו חייבים לטפל בזה באופן ייעודי, במגזר הערבי, כפי שאנחנו יודעים שאם אנחנו רוצים לומר שהרפורמה בבריאות הנפש מצליחה אנחנו צריכים לראות שיצרנו את המענים המותאמים לאוכלוסייה הערבית.

<משה בר סימן טוב: לצערי בכל התוכנית הלאומית למגזר הערבי שהממשלה קידמה הבריאות לא תפסה חלק, וזה דבר שצריך עוד לעבוד עליו ולתקן אותו, אבל אנחנו כמשרד בכלים שלנו כן עושים.

<משה בר סימן טוב: עכשיו יש לנו תוכנית של "אפשרי בריא", שגם עובדת עם רשויות מקומיות ואנחנו בוחרים רשויות שיהיו רשויות מובילות בתחום הבריאות, אנחנו כוללים בזה את המגזר הערבי.

<משה בר סימן טוב: אם זה מוקדי לילה, אנחנו נותנים תעדוף למגזר הערבי.

<משה בר סימן טוב: בכל דבר אנחנו מסתכלים: פריפריה, חברות חלשות יותר, החברה הערבית, החברה החרדית.

<משה בר סימן טוב: פיתחנו את הראייה הזאת בתוך המשרד ובכל דבר שאנחנו מוסיפים אנחנו אכן מסתכלים על זה באופן ייעודי.

<לב ארן: יש רשויות שמוותרות על תוכניות בגלל המאצ'ינג, רק שנדע.

<משה בר סימן טוב: של משרד הבריאות?

<משה בר סימן טוב: אנחנו לא משרד הרווחה.

<משה בר סימן טוב: פיתוח מדיניות מודעת עוני זה גם תהליך.

<משה בר סימן טוב: כפי שאמרתי, שלומית אבני מובילה את התהליך ויש שולחנות עגולים ושיחות רקע עם ארגונים חברתיים.

<משה בר סימן טוב: אנחנו בתהליך של גיבוש מדיניות בנושא הזה.

<משה בר סימן טוב: נמשיך לשקף הבא.

<משה בר סימן טוב: אנחנו בתהליך הקמה של מרכזי מידע ומיצוי זכויות.

<משה בר סימן טוב: יש לנו מרכז תרגום, לצורך העניין, שעובד ואנחנו מרחיבים בו את השפות.

<משה בר סימן טוב: עכשיו אנחנו מקימים את היחידות של מיצוי זכויות.

<משה בר סימן טוב: זה נושא שגם אני עוקב אחריו כדי לראות שאנחנו עושים אותו כפי שצריך.

<משה בר סימן טוב: אנחנו רוצים לעשות את זה ביחד עם הביטוח הלאומי ולא שאנחנו נעשה מרכזי זכויות בבתי-החולים והביטוח הלאומי יעשה מרכזי זכויות אלא לעשות משהו משותף כי בסוף האדם הוא אדם אחד שיש לו צרכים קולקטיביים.

<משה בר סימן טוב: אנחנו חושבים שפתיחת הסדרי בחירה זה משהו שגם יעזור לנו בעתיד לשפר את הזמינות של אוכלוסיות שהיום לא יכולות לבחור להגיע למרכזים טובים יותר.

<משה בר סימן טוב: יש נושאים נוספים שאנחנו עדיין בעבודה עליהם.

<משה בר סימן טוב: השתתפויות עצמיות זה נושא שאנחנו גם רוצים לקדם וצריך פה להיות ממוקדים.

<משה בר סימן טוב: הוועדה דיברה על משפחות שיש בהן יותר מחולה כרוני אחד ואנחנו כן רוצים לקדם את הנושא הזה במסגרת דיוני התקציב שלנו עם משרד האוצר.

<משה בר סימן טוב: שירותי בריאות השן – לילדים כבר יש מתווה שהולך להכניס את זה עד גיל 18.

<משה בר סימן טוב: אנחנו עושים עבודת מטה עם המשרד לשוויון חברתי בנוגע לקשישים.

אלי אלאלוף: רפואת שיניים לילדים ניתנת כבר היום עד גיל 14.

<משה בר סימן טוב: זה היום עד גיל 14 וזה ממשיך.

אלי אלאלוף: זה לעומת הדוח שכאשר נכתב שירות רפואת שיניים לילדים היה עד גיל 12.

<משה בר סימן טוב: יש לנו מתווה עד גיל 18.

<משה בר סימן טוב: שירותי טיפת חלב ומרכזים רב-תחומיים – במסגרת התוכנית לפיתוח הדרום יש מענים אינטגרטיביים ויש קול קורא במשרד ראש הממשלה שמוביל את העניין.

<משה בר סימן טוב: אנחנו נהיה חלק מן הנושא כי שם זה לא רק בריאות.

<משה בר סימן טוב: שירותי בריאות לתלמיד – אנחנו יכולים לומר שמחוז צפון עובר למדינה.

<משה בר סימן טוב: זו לא סוגיה קלה.

אלי אלאלוף: חוזר למדינה.

<משה בר סימן טוב: זו שאלה אם הוא חוזר או עובר, אבל נשים את זה בצד.

<משה בר סימן טוב: מחוז צפון החל מ-1 בינואר 2017 יעבור למדינה.

<משה בר סימן טוב: זה דבר מורכב מאוד לביצוע אבל אנחנו עושים אותו.

<משה בר סימן טוב: יש דברים נוספים, כמו רפורמה בסיעוד, שתיכף נדבר עליה, ומרכזים לקידום בריאות.

<משה בר סימן טוב: הרפורמה בסיעוד כוללת גם מערכת טיפול בית.

<משה בר סימן טוב: אתם מכירים את התוכנית של השר והוא גם יגיע לכאן מחר וידבר על זה.

<משה בר סימן טוב: הדרכות שלנו – תחת הסגמנט של שירות תרבותי של קופות-החולים אנחנו מתקצבים גם מודעוּת של אנשי מקצועות הטיפול לעוני.

<משה בר סימן טוב: הדבר האחרון הוא הרפורמה בסיעוד.

<משה בר סימן טוב: על כל השאר כבר יצא לנו לדבר קודם.

<משה בר סימן טוב: הרפורמה בסיעוד שמוביל השר היא בהחלט משהו – בסוף אם אתה מסתכל על מערכת הבריאות, כל שירות נוסף שאתה מכניס לסל הוא קידום גדול מאוד של שוויון במערכת.

<משה בר סימן טוב: מבחינתנו זה צריך להיות ציר מרכזי אחד, לצד ציר המודעות במענים שאנחנו נותנים.

אלי אלאלוף: תודה.

אלי אלאלוף: פרופ' ורדה סוסקולני, בבקשה.

<ורדה סוסקולני: קודם כול אני רוצה להודות לך, משה בר סימן טוב, ולכל הצוות של משרד הבריאות על ההתקדמות שחלה כבר מאז שהגשנו את הדוח.

<ורדה סוסקולני: אני מוכרחה להגיד שבהשוואה לוועדות משנה אחרות, במספר תחומים היה לנו קצת יותר קל כי הייתה כבר תשתית בנויה בתוך המשרד בנושא צמצום אי-שוויון כאשר האוכלוסייה הענייה עמדה במרכז.

<ורדה סוסקולני: אבל אנחנו התלבטנו מאוד על אלו כיוונים אנחנו הולכים לעבוד.

<ורדה סוסקולני: בהחלטה על זה היו כמה ישיבות מאוד-מאוד אינטנסיביות, עם קונפליקטים בין חברי הוועדה, בין ללכת בכיוונים אוניברסליים ובין ללכת בכיוון של תעדוף ובחירה.

<ורדה סוסקולני: אני רוצה להגיד שצריך למעשה גם לקרוא את הדוח המלא שלנו כדי לראות שרבים מן הנושאים שעכשיו הייתה בהם נגיעה היו בהם המלצות כלליות אבל הם לא תועדפו משום שהיינו חייבים להיות בתוך המסגרת הזאת וזה מה שהחלטנו.

<ורדה סוסקולני: זה לא אומר שמעבר לנושאים שעלו כאן ברשימת הנושאים המועדפים לא היו נושאים אחרים וחשובים לעבודה בנושא בריאות.

<ורדה סוסקולני: דבר שני שהנחה אותנו הוא שההמלצות צריכות להיות רלוונטיות וברות-ביצוע בתוך מערכת הבריאות משום שחלק גדול מן הגורמים קובעי הבריאות, ביניהם הגורמים שמביאים לעוני, הם מחוץ למערכת הבריאות, הם מעבר לשליטתה של מערכת הבריאות, אבל היא זו שצריכה לעסוק בהם בגלל התוצאות על בריאות.

<ורדה סוסקולני: יש גם לזכור שיש כאן דו-כיווניות.

<ורדה סוסקולני: עוני מביא להידרדרות במצב הבריאות, או מלכתחילה לבריאות ירודה יותר, אבל גם בריאות ירודה מגבירה את שיעורי העוני.

<ורדה סוסקולני: לכן ההמלצות שלנו לתעדוף נגעו גם בניסיון קצת למנוע הידרדרות לעוני בגלל מצב בריאות.

<ורדה סוסקולני: לכן אני חושבת שחלק גדול מן היישום של ההמלצות הוא אמנם בתוך מערכת הבריאות אבל הוא דורש גם בעצם מדיניות כוללת.

<ורדה סוסקולני: מה שישנו כאן מבחינת מרכזי מידע, אני מאוד-מאוד מברכת על זה, מרכזי מידע ומיצוי, זה מה שחשוב.

<ורדה סוסקולני: אבל חשוב לאגם אותם, שזה יהיה מרוכז, שעדיין לא יצטרכו אנשים, ובמיוחד לא אלה מן השכבות המוחלשות-חלשות, לרוץ לקבל את המידע ולמצות את הזכויות שלהם במקום X ואחר-כך במקום Y כי הדברים כרוכים זה בזה.

<ורדה סוסקולני: בנינו על צעדים שנעשו כבר בתוך משרד הבריאות, על-ידי משרד הבריאות, כפי שראיתם.

<ורדה סוסקולני: בעצם עמוד האש כבר משנת 2010 הצביע על צמצום אי-השוויון כיעד מרכזי של מערכת הבריאות.

<ורדה סוסקולני: לכן אמרתי גם קודם שהיו כבר דברים שנעשו על-ידי משרד הבריאות ובתוך מערכת הבריאות עוד לפני הוועדה.

<ורדה סוסקולני: דבר נוסף הוא שישנם נושאים שעכשיו הזכרת ואנחנו בזמנו החלטנו לא לגעת בהם.

<ורדה סוסקולני: במקביל לעבודה של הוועדה למלחמה בעוני הייתה גם ועדת גרמן שנגעה בנושאים גדולים מאוד לגבי מערכת הבריאות.

<ורדה סוסקולני: החלטנו לא להתעסק בהם באותו זמן.

<ורדה סוסקולני: לדוגמה, נושא הביטוחים המשלימים או נושא הסיעוד.

<ורדה סוסקולני: מה שהנחה אותנו, ככל האפשר לצמצם את המדיניות הרגרסיבית בתשלומים במערכת הבריאות.

<ורדה סוסקולני: לכן הנושאים של השתתפויות עצמיות ושל החזרים לנסיעות היו המלצות מרכזיות.

<ורדה סוסקולני: התשלומים לנסיעות, למי שלא כל-כך יודע, יש רק תשלומים לנסיעות לטיפולים אקטיביים באונקולוגיה ובדיאליזה.

<ורדה סוסקולני: ההחזר על-ידי קופות-החולים הוא מחצית מהתשלום והשאר חל או עליך או על משרד הרווחה.

<ורדה סוסקולני: זה אחד הנושאים שלדעתי צריך לחזור אליהם ולחשוב איך מקדמים אותם ביחד עם משרד הרווחה.

<ורדה סוסקולני: אני מוכרחה להגיד שלפני שבוע כשישבנו כאן, כשהיה דיווח של משרד הרווחה אמרתי בדיוק את אותה הערה.

<ורדה סוסקולני: מה שלא ציינת ואשמח אם תוכלו לחשוב על זה לגבי ההמשך הוא שמבחינת ההשתתפויות העצמיות צריכה להיות תקרה משפחתית, כי היום אם יש שני חולים כרוניים כל אחד משלם ואין תקרה משפחתית לגביהם.

<משה בר סימן טוב: לזה התייחסתי.

<משה בר סימן טוב: זה הדרישה שלנו בהשתתפויות העצמיות לתקציב לשנים 2017-2018, תקרה משפחתית.

<ורדה סוסקולני: אני שמחה לשמוע את זה.

<ורדה סוסקולני: זה לא עלה קודם.

<ורדה סוסקולני: דבר נוסף הוא שההמלצות התייחסו לנגישות וקבלת שירותים אבל גם למניעה.

<ורדה סוסקולני: לכן היה דגש על הגיל הרך.

<ורדה סוסקולני: אני שמחה לשמוע כעת את ההרחבה ואת הטיפול שעשיתם לגבי תחנות לטיפת חלב.

<ורדה סוסקולני: שוב, הראייה שלנו הייתה לנסות להכניס את זה בתוך המרכזים לגיל הרך, שגם טיפות החלב יכולות להיות בתוכם באזורים מסוימים כדי שכל הטיפול יהיה כוללני ולא לחוד בטיפות החלב ושוב לחוד במרכזים לגיל הרך של משרד החינוך.

<ורדה סוסקולני: ההמלצה האחרונה שהייתה לנו ולא עלתה כסף הייתה שמשרד הבריאות יעזור בקידום החלטות הממשלה לגבי צמצום אי-שוויון בבריאות כיעד אסטרטגי ולא רק כאחד מן היעדים של משרד הבריאות אלא כיעד של הממשלה.

<ורדה סוסקולני: בסך הכול לפי מה שאתה מדווח יש כאן בהחלט התקדמות.

<ורדה סוסקולני: כל המקומות החסרים, אני חושבת שצריך לקדם אותם בהרבה.

<ורדה סוסקולני: עוד דבר אני רוצה להזכיר, שהנתונים שאנחנו הסתמכנו עליהם בדוח שהוגש ביוני 2014, ואנחנו עבדנו בחצי הראשון של שנת 2014, הסתמכו על נתונים משנת 2012 פחות או יותר ואולי איפשהו היו לנו גם נתונים מ-2013.

<ורדה סוסקולני: צריך לעדכן אותם.

אלי אלאלוף: בהחלט.

אלי אלאלוף: אני רק רוצה לתת אינפורמציה כללית.

אלי אלאלוף: זה הדיון השלישי שאנחנו מקיימים על דוח העוני.

אלי אלאלוף: הדיון הראשון היה על הרווחה, הדיון השני היה על התעסוקה והדיון השלישי היום הוא על הבריאות, ויש לנו עוד לפני סוף המושב השלמה של עוד שני דיונים על הדיור הציבורי ועל החינוך.

אלי אלאלוף: באמת תודה, משה בר סימן טוב, על הדיווח שנצמד להמלצות הוועדה, זה טוב.

אלי אלאלוף: אני רוצה להוסיף רק נקודה אחת והיא הצורך המתמיד שיש במערכת הבריאות לשוויון בשירות, אבל לא שוויון אלא יש צורך להעדפה בשירות לאזורים מסוימים.

אלי אלאלוף: לא יכול להיות שוויון במקומות שבהם יש פערים אדירים.

אלי אלאלוף: לכן המדיניות הזאת, שגם הקפיטציה אמורה לתקן, גם התקצוב הרגיל של התחומים הנוספים שאתם עושים, תדעו שצריכה להיות קפיצה הרבה יותר גדולה בקרב האוכלוסייה החלשה לעומת האוכלוסייה הרגילה.

אלי אלאלוף: אני בטוח שתיקחו את זה לתשומת לבכם.

אלי אלאלוף: חבר הכנסת עיסאווי פריג', בבקשה.

עיסאווי פריג': שלום, אדוני.

עיסאווי פריג': זו הפעם הראשונה שאני משתתף בדיון על דוח העוני.

עיסאווי פריג': תיארתי לעצמי שנתייחס גם לסוגיית הרווחה אבל הבנתי שההתמודדות היום היא עם הבריאות.

אלי אלאלוף: נכון.

אלי אלאלוף: על הרווחה היה דיון, למרות שבדיון על הרווחה דיברו על כל דוח העוני, אבל לא נורא.

אלי אלאלוף: זכותך להתייחס למה שאתה רוצה.

עיסאווי פריג': אנצל את הימצאות מנכ"ל משרד הבריאות, משה בר סימן טוב, שאני מכיר אותו היטב מעת היותי בוועדת הכספים בקדנציה הקודמת.

עיסאווי פריג': הוא בא ממקום די חזק שמשקיף על כל מה שקורה במשק.

עיסאווי פריג': משה בר סימן טוב, אתה שבאת ממשרד האוצר, השתמשתם תמיד בביטוי win-win, זה הביטוי שמשרד האוצר מפעיל לפיו את המערכת.

עיסאווי פריג': אמנם עכשיו אתה בצד של החמלה ולא בצד הרווח וההפסד, זה שינוי מהותי כי אתה נמצא במקום שאתה חייב להיות איש חמלה ואילו במשרד האוצר אתה צריך להיות איש של שורת רווח והפסד, אבל אני רוצה לקחת אותך ל-win-win של התפיסה במשרד האוצר.

עיסאווי פריג': אנחנו מדברים על דוח העוני שצריך ליישם אותו.

עיסאווי פריג': הוא לא מיושם.

עיסאווי פריג': הוא מיושם בקטעים מסוימים לפי כדאיות תמיכה וכדאיות משקית ולא לפי כדאיות אנושית והומנית, כך אני רואה את הדברים.

עיסאווי פריג': ראשית, אשאל אותך, כמה עולה למדינה בממוצע חולה סוכרת או חולה כרוני כלשהו?

עיסאווי פריג': הוא עולה למדינה המון כסף, כמה מאות אלפי שקלים.

עיסאווי פריג': אני מחזיק בידי נתונים שקיבלתי מג'עפר פרח מארגון "מוסאוא" לגבי החברה הערבית.

עיסאווי פריג': אני מסתכל על הנתונים שמונחים מולי, שלא מפתיעים אותי אבל מדאיגים מאוד, הנתונים על המחלות הכרוניות שהחברה הערבית סובלת מהם.

עיסאווי פריג': אני רוצה לזרוק לחלל האוויר – לא אתייחס לנתונים כי זה ממש מפחיד – נתון אחד על הטיפול הפסיכולוגי.

עיסאווי פריג': מתוך כ-12,000 פסיכולוגים במדינה יש רק 608 פסיכולוגים ערבים, שזה דבר שזועק לשמים.

עיסאווי פריג': אני שואל האם לא חשבתם על תוכנית win-win לגבי הערבים והחרדים שהן האוכלוסיות שסובלות ונמצאות הכי הרבה במעגל העוני?

עיסאווי פריג': בגישה של win-win אתה יכול לעלות על המסלול ולהביא לתוצאות המיוחלות.

עיסאווי פריג': השאלה איפה אתה נמצא בסוגיה הזו.

עיסאווי פריג': זו השאלה הראשונה.

עיסאווי פריג': השאלה השנייה שאני רוצה להתייחס אליה נוגעת לסוגיית לימודי הרפואה בכלל.

עיסאווי פריג': עשרות אלפי סטודנטים יהודים וערבים לומדים בחוץ לארץ כי אין להם מקום ללמוד בארץ.

עיסאווי פריג': תמיד אנחנו מתגאים ויש לנו מודל לשאוף להשתוות אליו, שזה המודל של מדינות ה-OECD.

עיסאווי פריג': אנחנו נמצאים בתחתית הסולם ב-OECD, המדינה שחברה בארגון עם האחוז הגבוה ביותר מאזרחיה שלומדים רפואה מחוץ לגבולותיה.

עיסאווי פריג': זה מדהים.

עיסאווי פריג': אנחנו מקום ראשון, מדינה שאזרחים שלה לומדים רפואה בחוץ לארץ יותר מאשר כל מדינה אחרת.

עיסאווי פריג': רובם חוזרים לארץ ומשתלבים בשוק התעסוקה, אבל על הדרך מוציאים מיליון שקל החוצה, ולפעמים יותר ממיליון שקל, בביקורי משפחות וכל מיני הוצאות, בכדי להשיג את רישיון הרפואה.

עיסאווי פריג': תראה כמה כסף המדינה מפסידה בהוצאת כסף החוצה.

עיסאווי פריג': אני שואל מה התוכנית שלכם.

עיסאווי פריג': אם ממילא אתם מקבלים אותם, עושים להם בחינה ו-90% מהם עוברים אותה – לדוגמה, עשרות אלפי סטודנטים ישראלים ערבים לומדים בירדן.

עיסאווי פריג': 99% מן הסטודנטים הישראלים הערבים שלומדים בירדן עוברים את הבחינה.

עיסאווי פריג': ירדן נמצאת במקום הראשון בקרב הסטודנטים שמסיימים לימודיהם ועוברים את בחינת ההכשרה במדינת ישראל.

עיסאווי פריג': נכון, אדוני?

<משה בר סימן טוב: באוניברסיטת אירביד.

עיסאווי פריג': אירביד היא הטכניון שכל סטודנט שהולך לשם ומשלם- - -

<משה בר סימן טוב: אני לא יודע אם היא מקום ראשון אבל היא בין השלוש הראשונות.

עיסאווי פריג': אירביד נמצאת במקום הראשון.

עיסאווי פריג': אני אבא לסטודנטים.

עיסאווי פריג': התעקשתי שהבת שלי תלמד בארץ בשל סיבות אחרות, בשל האווירה, אני רוצה שתהיה לה הכשרה אחרת, אבל עשרות אלפי סטודנטים לומדים בירדן.

עיסאווי פריג': עלות שכר הלימוד היא 100,000 שקל בשנה.

עיסאווי פריג': משפחות מבקרות פעם בשבוע, מוציאות אלפי דולרים על הביקורים.

עיסאווי פריג': בתקופת לימוד של 6 שנים העלות מגיעה ל-2 מיליון שקל.

עיסאווי פריג': עשרות אלפי סטודנטים מן הארץ הולכים ללמוד שם.

עיסאווי פריג': תראו כמה כסף.

עיסאווי פריג': הם חוזרים לארץ ומייד הם רופאים, עוברים את הבחינה, כי באים עם הכשרה גבוהה.

עיסאווי פריג': מה אגיד לאבא – זה לא רק ערבים, אני מכיר גם הרבה משפחות יהודיות.

עיסאווי פריג': הייתי באיטליה עם סטודנטים שרובם יהודים שלומדים שם, הייתי המום.

עיסאווי פריג': מה המענה שאנחנו צריכים לתת לסטודנטים האלה?

עיסאווי פריג': כי ממילא אנחנו מפסידים כסף והם יוכלו לפתור חלק ניכר מבעיית הרפואה בארץ.

אלי אלאלוף: למרות שזה לא נושא שעלה בדוח העוני.

אלי אלאלוף: עיסאווי פריג', אני רואה שאתה מנצל את הוועדה.

אלי אלאלוף: יש לי על זה הצעה, נתת לי רעיון, אני חייב להגיד, וגם משה בר סימן טוב.

אלי אלאלוף: אקיים דיון פה על ההחלטות לגבי התקציב המיוחד במגזר.

עיסאווי פריג': זה לא רק המגזר.

אלי אלאלוף: אני רוצה להעלות את זה כי זה מעניין מאוד.

אלי אלאלוף: נגענו בזה בוועדה בדיונים נוספים.

אלי אלאלוף: כדי לדון בנושא של הוועדה למלחמה בעוני וההחלטות התקציביות שהוחלטו, אני לא יודע כמה מהן מיושמות, יש לעשות מעקב בשלושת התחומים שקשורים לוועדה ועל התקציב הרב-שנתי שהממשלה אישרה לחברה הערבית.

אלי אלאלוף: אני חושב שזה חשוב מאוד.

<ג'עפר פרח: בתוכנית אין בריאות.

עיסאווי פריג': משה בר סימן טוב ציין שהיא לא נוגעת לבריאות.

אלי אלאלוף: דווקא בגלל שאין, בואו נדבר על האין.

אלי אלאלוף: לדעתי זה טעות בסיסית.

אלי אלאלוף: אני לא יודע מי ניהל בשם החברה הערבית את המשא ומתן.

<ג'עפר פרח: אנחנו העלינו את זה.

אלי אלאלוף: יש לי בקשה.

אלי אלאלוף: בואו נתרכז בהמלצות דוח העוני.

אלי אלאלוף: למרות שזו הפעם הראשונה שלך כאן ובפעם הראשונה אני לא מפריע לחבר כנסת לנאום, אבל בואו נחזור לנושא הדיון.

אלי אלאלוף: לא ציינתי גם שחבר הכנסת ישראל אייכלר הצטרף אלינו.

אלי אלאלוף: יש פה בקשה מיוחדת דווקא מזווית אזורית, מהגליל.

<לב ארן: אדבר בקצרה.

<לב ארן: אני יושב-ראש השותפות של הפורום האזרחי, אולי אחד מגופי המתנדבים הכי גדולים שמתעסקים בנושא.

אלי אלאלוף: אני מבקש שתתייחס לדוח העוני.

<לב ארן: עכשיו אנחנו מדברים על שוויון, בריאות ועוני.

<לב ארן: יש כמה דברים קטנים שאני מבקש לומר.

<לב ארן: רק אגיד ש"שתיל", "הג'וינט", מכללת "תל-חי", יש כמה שותפים ביחד עם יותר מ-250 מתנדבים.

<לב ארן: אחד הדברים שיכולים מאוד לעזור בממשק בין עוני לבין בריאות זה סטנדרטים של זמן ומרחק.

<לב ארן: כאשר אנחנו מסתכלים מי האנשים בגליל – ואני מניח שכך זה גם בנגב אבל אנחנו בדקנו בגליל – שמקבלים תורים ארוכים מאוד לרפואה שניונית ואז נוסעים לתל-אביב כי שם התור הרבה יותר קצר, בדרך כלל זה אנשים מקיבוצים או ממושבים.

<לב ארן: הם כמעט אף פעם לא ממג'ד-אל-כרום או מחצור הגלילית.

<לב ארן: זאת סוגיה קלסית של העוני.

<לב ארן: אם היו סטנדרטים של זמן ומרחק אז באמת גם בתוך הגליל היה ברור יותר שלכולם יש גישה לרפואה שניונית.

<לב ארן: העניין השני הוא שגם רעיונות טובים שהמדינה מביאה, לפעמים יש תחושה שיד ימין לא ממש יודעת מה עושה יד שמאל.

<לב ארן: משרד הפנים נותן רשות למנהל יחידת בריאות עירונית, ואני חושב שברור לכולם ש-MRI זה חשוב ומחלקות חדשות זה חשוב, אבל באמת מה שישנה את הגרפים, בעיקר בנושא של העוני, זה המקום הקהילתי, זה שהבריאות תהיה נוגעת לכל הקהילה.

<לב ארן: ולא רק זה שאנשים חולים יקבלו טיפול שוויוני אלא בכלל שלא נגיע למקום של התחלואה, ששיעורי התחלואה בגליל ירדו.

<לב ארן: לצערי הרב הם גבוהים מאוד.

<לב ארן: למשל מנהל יחידת הבריאות, אומרים לכל רשות מקומית: אתם תממנו את זה בעצמכם.

<לב ארן: אני מסתובב ברשויות מקומיות ואני יכול להגיד שכל עיירות הפיתוח בגליל וכל הרשויות המקומיות הערביות שנפגשתי איתן, שהן כולן באשכולות 1-4, כולן אומרות שאם זה יישאר כך ולא תהיה חשיבה של המדינה איך להנגיש את זה הן פשוט מוותרות על מה שמשרד הפנים מאפשר להן.

<לב ארן: אותו דבר לגבי יוזמות קהילתיות.

<לב ארן: אני מבין שחוק המכרזים מאוד קשוח- - -

אלי אלאלוף: לא, חבר'ה, עד פה.

<לב ארן: זהו, סיימתי.

<לב ארן: תודה.

אלי אלאלוף: תודה לך.

אלי אלאלוף: חבר הכנסת טלב אבו עראר, בבקשה.

טלב אבו עראר: תודה, מכובדי היושב-ראש.

טלב אבו עראר: אתייחס למציאות הכואבת במגזר הערבי-בדואי בנגב.

טלב אבו עראר: אנחנו לא חשים שם שמקבלים שירותי בריאות לישובים הבלתי מוכרים.

טלב אבו עראר: כולנו יודעים ומאמינים שכל אזרח במדינת ישראל זכאי לשירותי בריאות באשר הוא, בכל מקום בארץ.

טלב אבו עראר: עניין הבריאות, עניין חיי אדם לא קשור בשאלה האם הישוב מוכר או לא מוכר, אם הגיעו להסדרה של עניין הקרקעות.

טלב אבו עראר: שר הבריאות אמון על בריאות של כל האזרחים במדינה ללא אפליה.

טלב אבו עראר: אין הנגשה של שירותי בריאות לתושבי הישובים הבלתי מוכרים בנגב, אפילו מרפאות אין.

טלב אבו עראר: אפילו חברינו ב"מוסאוא" ממליצים על מרפאות ניידות.

טלב אבו עראר: אני שואל למה אין שם מרפאות.

טלב אבו עראר: אפילו בישובים שהוכרו ב-10 השנים האחרונות, למשל הישוב ... שנמצא בציר של כביש 31, כביש באר-שבע-ערד, יש שם מרפאה אחת ל-7,000 בני אדם עם רופא אחד והמרפאה פועלת עם גנרטור, ללא חשמל.

טלב אבו עראר: אם הגנרטור לא פועל אז אין רופא ואין מרפאה.

טלב אבו עראר: זה מסכן חיי אדם.

טלב אבו עראר: בית-החולים "סורוקה" מיועד לא רק לתושבי באר-שבע אלא גם ל-230,000 בדואים.

טלב אבו עראר: האם משרד הבריאות לא חשב עד עכשיו להקים בית-חולים?

<משה בר סימן טוב: הוא חשב.

אלי אלאלוף: יש החלטה.

טלב אבו עראר: יש החלטה שנתקבלה לפני 50 שנים.

טלב אבו עראר: אין ביצוע.

טלב אבו עראר: אז מה זה שווה?

<משה בר סימן טוב: אתמול דווקא דנו על זה עם ראש עיריית באר-שבע.

טלב אבו עראר: צריך להזיז דברים.

עיסאווי פריג': את עודפי התקציב תשים לשם.

<משה בר סימן טוב: גם אם לא יהיה עודף.

טלב אבו עראר: יש עוד נושא חשוב, אני מדבר בקצרה, מכובדי היושב-ראש – מצנתרי מוח.

טלב אבו עראר: בכל הארץ יש רק 9 מצנתרי מוח.

טלב אבו עראר: בכל הנגב, בכל הדרום יש מצנתר מוח אחד, אישה שהיא מצנתרת מוח.

טלב אבו עראר: כאשר היא חס וחלילה חולה אין צנתורי מוח שם.

טלב אבו עראר: צריך לחשוב על זה.

טלב אבו עראר: זה חיי אדם, בריאות של בני אדם.

עיסאווי פריג': לא יעזור לך, זה ילך לכיוונים האלה.

אלי אלאלוף: יש לנו הזדמנות לדבר על נושא אחד לעומק.

אלי אלאלוף: מחר יהיה כאן דיון עם שר הבריאות וכל השאלות יוכלו לעלות, על מדיניות המשרד, על קיצור תורים, על תקצוב לשנים 2017-2018.

אלי אלאלוף: אני חושב שזו כמעט הוועדה היחידה שדנה בדברים מהותיים עם השרים, ושהשרים באים, ובמיוחד שר הבריאות.

ישראל אייכלר: באשמת היושב-ראש.

ישראל אייכלר: ..

אלי אלאלוף: אבל מחר יהיה לנו דיון.

טלב אבו עראר: אבל הדברים שהעלינו כאן קשורים לעוני.

עיסאווי פריג': הוא אומר לך שתעלה אותם מחר מול שר הבריאות.

<משה בר סימן טוב: אם יש לך שאלה טובה תשמור אותה למחר...

אלי אלאלוף: היות ואני, כמוך, מהדרום, אני מכיר את המצב בחברה הבדואית קצת יותר מתושב רגיל של באר-שבע.

אלי אלאלוף: לצערי אני לא יכול לתקן ולו דבר אחד ממה שאמרת.

אלי אלאלוף: זה רק אמת.

אלי אלאלוף: אבל ברור, יש דברים שצריך לקדם ברמה אזורית.

טלב אבו עראר: הייתי מבקש שיהיה דיון בוועדה, ישיבה שבה ידונו על המגזר הערבי.

טלב אבו עראר: ביום אחר, לא היום.

אלי אלאלוף: זה משהו אחר.

אלי אלאלוף: אשמח, עם חברי הכנסת, שלא תמיד מעיזים לבוא, לעשות סיור בנגב.

טלב אבו עראר: אני מזמין אותך.

אלי אלאלוף: רשמנו את זה לפנינו.

אלי אלאלוף: אנחנו נקבע לעשות סיור ונדאג להזמין את הגופים הרלוונטיים, כי פה אני לא רואה את נציגי קופות-החולים.

טלב אבו עראר: אני אקבע את לוח הזמנים.

אלי אלאלוף: יש לנו צוות ניהול ועדה מצוין כדי לעשות את זה.

אלי אלאלוף: אבל בואו נחזור ברשותכם לנושא הדיון.

אלי אלאלוף: לא שחס וחלילה זה לא מתאים.

אלי אלאלוף: עבדאללה אבו מערוף, בבקשה.

אלי אלאלוף: פה אני חייב להגיד דוקטור כי הוא רופא, אז זה טוב, מתאים לדיון.

עבדאללה אבו מערוף: נמצא כאן גם ד"ר אידלמן, יושב-ראש ההסתדרות הרפואית.

עבדאללה אבו מערוף: יום טוב, כבוד היושב-ראש.

עבדאללה אבו מערוף: זה דיון חשוב.

עבדאללה אבו מערוף: אין מילים להגיד עד כמה חשוב הדיון הזה.

עבדאללה אבו מערוף: אומר בקיצור כמה מילים.

עבדאללה אבו מערוף: הרפואה צריכה להיות לא רווחית.

עבדאללה אבו מערוף: עדיין זה מדיניות.

עבדאללה אבו מערוף: יש דוח טוב מאוד של הוועדה למלחמה בעוני.

עבדאללה אבו מערוף: אני אומר כרופא, כאזרח וכפוליטיקאי, בשלב ראשון אם משרד הבריאות וקופות-החולים מיישמים 60% מן הדוח הזה אנחנו מתקרבים ליעד.

עבדאללה אבו מערוף: יש כאן הרבה דברים אבל הם עדיין על הנייר.

עבדאללה אבו מערוף: בבריאות אין רווח.

עבדאללה אבו מערוף: מי שחושב שבבריאות יש רווח של שקל, שיחפש לו עסק אחר.

עבדאללה אבו מערוף: בבריאות אין רווח.

עבדאללה אבו מערוף: אנחנו יודעים את המצב הכללי בבריאות בישראל.

עבדאללה אבו מערוף: הרפואה הציבורית צולעת.

עבדאללה אבו מערוף: אנחנו מדברים זמן רב מאוד על הרפואה הציבורית ועדיין לא ננקטו צעדים ממשיים לקידום הרפואה הציבורית ולחיזוקה.

עבדאללה אבו מערוף: צריך להשקיע מיליונים, זה מה שצריך.

עבדאללה אבו מערוף: אז מדברים על עניין ההשתתפות העצמית בצילומים, בביקור רופא, בתרופות.

עבדאללה אבו מערוף: זה עוני.

עבדאללה אבו מערוף: לא כולם משלמים.

עבדאללה אבו מערוף: רוב האנשים לא יכולים לשלם את ההשתתפות העצמית.

עבדאללה אבו מערוף: אני מכיר את זה היטב.

עבדאללה אבו מערוף: שולחים מישהו לבדיקה והוא לא עושה אותה.

עבדאללה אבו מערוף: למה? "לא יכולתי".

עבדאללה אבו מערוף: למה?

עבדאללה אבו מערוף: מתברר שזה עולה 33 שקלים.

עבדאללה אבו מערוף: זה מעגל סגור.

עבדאללה אבו מערוף: עם כל הכבוד למשרד הבריאות, אני מעריך מאוד את העבודה של שר הבריאות, אבל עדיין הרבה דברים חסרים.

עבדאללה אבו מערוף: אז בבקשה אם נמשיך לתת לקבלן משנה, לקופות-החולים – מערכת הבריאות עושה עבודה טובה אבל לא תמיד.

עבדאללה אבו מערוף: וההערה של יושב-ראש הוועדה, מבחינה מהותית, האם יש לנו פידבקים כמשרד הבריאות שכאשר העבודה הועברה לקבלן משנה אנחנו עוקבים אחריהם לראות שהכסף הזה אכן הולך לעניים או לא?

עבדאללה אבו מערוף: איך נעקוב אחרי זה?

עבדאללה אבו מערוף: זה באופן כללי.

עבדאללה אבו מערוף: לא אדבר על קיצור תורים ועל ניתוחים ועל כל הדברים האלה, שלא משקיעים.

עבדאללה אבו מערוף: המצב כבר 3-4 שנים אותו דבר.

עבדאללה אבו מערוף: למה התורים לא מתקצרים?

עבדאללה אבו מערוף: כי אין משרות.

עבדאללה אבו מערוף: למה אין משרות?

עבדאללה אבו מערוף: יש רופאים אבל אין משרות בבתי-החולים.

עבדאללה אבו מערוף: באופן ספציפי לעניין עומק העוני, הוא נמצא יותר בקרב האזרחים הערבים.

עבדאללה אבו מערוף: לא אפרט הרבה.

עבדאללה אבו מערוף: אני מציע לוועדה ולמשרד הבריאות, נעשית עבודה מצוינת, עבודה שהיא לא רק מדעית, עבודת שטח טובה מאוד.

עבדאללה אבו מערוף: מה שנוגע ספציפית לאזרחים הערבים אכן יש להשקיע שם יותר.

עבדאללה אבו מערוף: למשל בדיקות גנטיות – ממחלות גנטיות יכול להיוולד חס וחלילה לעולם ילד או ילדה עם מחלה גנטית שלא הספקנו למנוע.

עבדאללה אבו מערוף: זה עומס על מערכת הבריאות, עומס על הכול.

עבדאללה אבו מערוף: היה צריך להשקיע שקל אחד בבדיקה גנטית.

עבדאללה אבו מערוף: דרך אגב, משרד הבריאות, למה לא נותנים לעשות בדיקה גנטית חינם?

עבדאללה אבו מערוף: זה אפשרי.

<משה בר סימן טוב: עובדים על זה.

עבדאללה אבו מערוף: אתה יודע כמה כסף היה נחסך אילו היו מגלים את המחלה לפני?

אלי אלאלוף: לא רק חיסכון אלא גם מונע סבל.

עבדאללה אבו מערוף: כמובן, מכל המשפחה.

עבדאללה אבו מערוף: על עניין המרפאות והכפרים הבלתי מוכרים הקדים אותי ודיבר חברי טלב אבו עראר.

עבדאללה אבו מערוף: לזכותו של השר ליצמן, בתי-חולים קדמיים יש, יש תוכנית ואני יודע שאנחנו כלולים בתוכנית הזאת.

עבדאללה אבו מערוף: אז יש להמשיך אותה ולא להקפיא אותה.

עבדאללה אבו מערוף: זה טוב, כל הכבוד.

עבדאללה אבו מערוף: מילה טובה צריך להגיד.

עיסאווי פריג': תתייחס לשאלה איך זה הולך לפעול ברמת השטח הקדמי.

<משה בר סימן טוב: זה עובד.

עבדאללה אבו מערוף: זה עובד וזה טוב.

עבדאללה אבו מערוף: לכן על מה שטוב צריך להגיד שהוא טוב.

עבדאללה אבו מערוף: אפשר לחשוב על איזה מוקד של בית-חולים אבל יש בתי-חולים קיימים שמשרתים אוכלוסייה רחבה בגליל, בית-החולים בנצרת.

עבדאללה אבו מערוף: אנחנו דנים על זה הרבה עם השר ונפגשים שוב ושוב אך העניין תקוע בשל כל מיני תירוצים.

עבדאללה אבו מערוף: אני מבין את העניין אבל עדיין זה תקוע.

עבדאללה אבו מערוף: אני לא מדבר עכשיו על הקמת בתי-ספר לרפואה.

עבדאללה אבו מערוף: זה לא יפתור את בעיית העוני.

עבדאללה אבו מערוף: אמנם אני מסכים עם כל נייר העמדה של "מוסאוא", אבל אני סבור שהקמת בית-ספר לרפואה לא תטפל בעוני.

עבדאללה אבו מערוף: שאר הדברים, גיבוש תוכנית לאומית לטיפול במחלות כרוניות: סוכרת, דיאליזה, לחץ דם – אם יש זה טוב – ומחלות ספציפיות כמו קדחת מלטה וכל הדברים האלה, שאכן נמנע.

עבדאללה אבו מערוף: משרד הבריאות ומשרד החקלאות, אם הם מגלים את קדחת מלטה חשוב שמשרד הבריאות ייקח על עצמו את האחריות לראות את המוקדים ולטפל בהם כפי שצריך, והפיצויים שמשרד החקלאות לא משלם – זה גם יהיה חלק מן הטיפול.

עבדאללה אבו מערוף: לא נשאיר לקופות-החולים את עניין המניעה וכל הקמפיינים וכל מה שמצריך כסף.

עבדאללה אבו מערוף: צריך קמפיינים, צריך הרצאות.

עבדאללה אבו מערוף: אני בעצמי השתתפתי בהרבה הרצאות שקידמנו בבתי-ספר.

עבדאללה אבו מערוף: גם זה מצריך השקעה ותקצוב, אבל לא הרבה, זה גרושים.

עבדאללה אבו מערוף: יש קופות-חולים שעושות אבל זה לא מספיק.

עבדאללה אבו מערוף: צריך לקחת גם את זה בחשבון, לראות במה אפשר לעזור ולתרום בזה.

עבדאללה אבו מערוף: יש גם את עניין הפריפריה.

עבדאללה אבו מערוף: דיברנו עליו.

עבדאללה אבו מערוף: זה עניין לא לוועדה הזאת, אבל יש הרבה רופאים, ואני מנצל את ההזדמנות, צריך לחשוב על המקצועות הרפואיים בכלל.

עבדאללה אבו מערוף: יש אפשרויות לא להגביל.

עבדאללה אבו מערוף: אני לא מדבר על מקצועיות.

עבדאללה אבו מערוף: ברור שאני האחרון שאדבר חס וחלילה על דבר שיפחית מן המקצועיות של האחיות ושל הרופאים.

עבדאללה אבו מערוף: צריך לחשוב, יש שם עדיין חסמים לא מוצדקים, מכשולים.

עבדאללה אבו מערוף: עלינו לעבוד על זה ביחד ונחשוב איך להסיר אותם כדי שיהיו יותר רופאים שיעבדו בפריפריה.

אלי אלאלוף: תודה רבה.

אלי אלאלוף: חבר הכנסת אייכלר ואחריו ד"ר אידלמן.

אלי אלאלוף: בבקשה.

ישראל אייכלר: אני רוצה להודות ליושב-ראש על הדיון הזה כי הקשר בינו לבריאות – אחד הדברים שמרוששים את האנשים העניים ואת מעמד הביניים הוא נושא הבריאות, למרות שמאז חוק בריאות ממלכתי הבריאות אמורה להיות כמעט חינם, אבל החינם הזה יקר מאוד.

ישראל אייכלר: אני רוצה לברך את שר הבריאות, גם כבעל המקצוע של משרד הבריאות שעושה את זה בצורה כל-כך מקצועית.

ישראל אייכלר: יש לו מזל שמשרד הבריאות הוא אחד המשרדים היחידים במדינה שאין בו שום אפליה על רקע דעות והשקפות של האנשים אלא הוא נותן שירות לכולם באותה מידה.

ישראל אייכלר: יש זכות גדולה לרב ליצמן שמקדש שם שמים בעניין הזה.

ישראל אייכלר: אני רוצה להיות מאוד ממוקד, אדוני היושב-ראש, בסעיף אחד שמכאיב לי כבר כמה שנים.

ישראל אייכלר: כבר הגשתי הצעת חוק בעניין הזה וכבר הובטח לי לקיים את זה.

ישראל אייכלר: אני מדבר על סעיף שנקרא החזר תשלומים על נסיעות.

ישראל אייכלר: דיברנו על זה.

ישראל אייכלר: כל מי שיש לו רכב אולי זה פחות בעייתי בשבילו.

ישראל אייכלר: דווקא העניים שתלויים באמבולנס, דווקא הקשישים – אתאר לכם בקצרה, אדוני היושב-ראש, אבא זקן שכבר לפני חודש הרגיש לא טוב וחשב שהוא הולך למות.

ישראל אייכלר: לקחו אותו באמבולנס לבית-החולים, בדקו, הוא היה קצת בלחץ, ברוך-השם הוא לא אושפז.

ישראל אייכלר: החשבון הגיע: 800 שקל לאמבולנס, ואם זה מרחוק זה אפילו יותר.

ישראל אייכלר: ואז אחרי 3 שבועות קיבלתי טלפון מהאחות: אבא לא מרגיש טוב.

ישראל אייכלר: תעשי לי טובה, רק לפני 3 שבועות שילמתי 800 שקל.

ישראל אייכלר: תרגיעי אותו.

ישראל אייכלר: לפעמים זה עלול להגיע לפיקוח נפש כי במקרה הזה בפעם השנייה האבא באמת יקבל התקף לב.

ישראל אייכלר: הרב ליצמן הסכים לזה והמנכ"ל הקודם כבר התחייב לעניין הזה.

אלי אלאלוף: חבר הכנסת אייכלר, אני מציע שאתה ואני נגיש הצעת חוק פרטית ואז תראה כמה מהר הממשלה תרוץ ותציע הצעת חוק ממשלתית.

ישראל אייכלר: אדרבה, בוא נעשה את זה.

אלי אלאלוף: אז בוא נעשה את זה.

אלי אלאלוף: גם להצעה המרכזית שם, גם את זה וגם לגבי החזר הוצאות על תרופות.

אלי אלאלוף: אני בעד.

אלי אלאלוף: לפעמים צריך להכות את הממשלה בתחכום מסוים.

אלי אלאלוף: אני בעד.

אלי אלאלוף: בוא נגיש הצעת חוק.

ישראל אייכלר: בשעתו הייתה לי הצעת חוק וביקשו ממני לעכב אותה כי הממשלה כבר הולכת לעשות את זה.

אלי אלאלוף: לא, תעזוב.

אלי אלאלוף: אני לא מכיר "תחכה ואנחנו נעשה".

אלי אלאלוף: אני יודע לעשות, ואחרים יבואו אתנו, ואחר-כך אנחנו נבטל את הצעת החוק הפרטית שלנו אם לא יהיה בה צורך.

ישראל אייכלר: אני מקבל את הצעתך, אדוני היושב-ראש.

ישראל אייכלר: פה כתוב לגבי החזר תשלומים על נסיעות: "לא מתוכנן מהלך".

ישראל אייכלר: זאת אומרת, המשרד לא מוצא לזה תקציב.

ישראל אייכלר: אני מניח שזה מחייב תקציב גדול מאוד.

אלי אלאלוף: אז כאשר כתבנו את ההמלצות לא הייתי איפה שאני עכשיו.

אלי אלאלוף: בוא ננצל את ההזדמנות יחד אתך, נקדם את זה, עם השפעתך על שר הבריאות והשפעתי על שר האוצר.

ישראל אייכלר: יש לי עוד הצעה בתוך ההצעה, אדוני היושב-ראש, שגם בעניין ההסעות – למה זה עולה כל-כך יקר?

ישראל אייכלר: כי תמיד נותנים רק ל"מגן דוד אדום" ולחברות אמבולנסים, שם המחיר יקר.

ישראל אייכלר: לפעמים ילד ששובר רגל או זקן שיש לו בעיה בעין יכול לקחת מונית, זה בסך הכול הוצאה של מונית.

ישראל אייכלר: המדינה לא מכירה בהחזר תשלום כזה.

ישראל אייכלר: אם נעשה החזרי תשלומי נסיעות אפשר להוזיל את העלויות על-ידי הסעות לא באמבולנסים.

ישראל אייכלר: לא תמיד זה חירום כזה שמצריך להביא אמבולנס.

ישראל אייכלר: הנסיעות האלה יכולות לחסוך אמבולנסים.

ישראל אייכלר: למה אני צריך להזמין אמבולנס כשהזקן קיבל מכה ברגל?

ישראל אייכלר: בשביל זה לא צריך אמבולנס, אפשר לקחת אותו במונית או ברכב אחר ואז אם הוא יכול לקבל החזר הוא נוסע.

ישראל אייכלר: אם לא, הוא לא נוסע, אדוני המנכ"ל.

ישראל אייכלר: יש מקרים רבים שאנשים לא נוסעים לבתי-חולים בגלל שהם פוחדים מן התשלום.

ישראל אייכלר: תודה רבה.

אלי אלאלוף: תודה.

אלי אלאלוף: בבקשה ד"ר אידלמן.

אלי אלאלוף: אחר-כך מנכ"ל "מוסאוא".

<ליאוניד אידלמן: תודה רבה, כבוד היושב-ראש, חברי הכנסת הנכבדים.

<ליאוניד אידלמן: אני חושב שהדיון הזה, שמתייחס לפרק הבריאות בדוח של הוועדה למלחמה בעוני, מדגיש עד כמה נושא הבריאות קשור לעוני.

<ליאוניד אידלמן: אנחנו חוזרים ומדגישים בכל הזדמנות שמי שחולה הוא גם עני יותר ומי שעני הוא גם חולה יותר.

<ליאוניד אידלמן: מן הבחינה הזאת טוב עשתה הוועדה, שלמרות שבמקביל ישבה ועדת גרמן היא התייחסה לנושא הבריאות, ויש פרק בריאות בוועדה למלחמה בעוני כי זה חלק בלתי נפרד מן העניין.

<ליאוניד אידלמן: מן הבחינה הזו אני שמח מאוד שהדברים השתנו.

<ליאוניד אידלמן: שמחתי לשמוע את הדיווח של מנכ"ל משרד הבריאות.

<ליאוניד אידלמן: כאשר בשנת 2005 פרופ' אפשטיין במסגרת ההסתדרות הרפואית התחיל עם נושא אי-השוויון בבריאות אף אחד לא הבין על מה הוא דיבר, אף רופא לא הבין, אף אזרח לא הבין איזה אי-שוויון.

<ליאוניד אידלמן: הרי יש לנו חוק שמבטיח לכולם שוויון לכאורה.

<ליאוניד אידלמן: אבל יש אי-שוויון בבריאות ואי אפשר להתעלם ממנו.

<ליאוניד אידלמן: אם משרד הבריאות כבר בשנת 2010 התחיל להתייחס לזה, בפעם הראשונה אני רואה שעכשיו משרד הבריאות מטפל בזה.

<ליאוניד אידלמן: משרד הבריאות לקח את הנושא, וטוב שכך.

<ליאוניד אידלמן: אני בתור רופא חייב להודות שאנחנו הרופאים מאוד פרקטיים, אנחנו אוהבים דברים פרקטיים.

<ליאוניד אידלמן: מן הבחינה הזאת, במסגרת המתווה שהתוותה הוועדה, וכפי שחבר הכנסת אלאלוף, אדוני היושב-ראש, הדגשת, צריכה להיות העדפה בשירות.

<ליאוניד אידלמן: אמרת: איפה העדפה בשירות?

<ליאוניד אידלמן: אני מציע ברוח של הוועדה לבדוק שלוש העדפות ובאמת לעבוד על סל הבריאות שהוא מותאם לאוכלוסייה המוחלשת.

<ליאוניד אידלמן: בנוסף לזה, יש לקדם עכשיו תוכנית קיצור תורים עם העדפה לאוכלוסייה המוחלשת, לניתוחים ולפעולות.

<ליאוניד אידלמן: האנשים האלה, כפי שאדוני היושב-ראש אמר, לא מצליחים לממש את הזכויות שלהם.

<ליאוניד אידלמן: הם לא יודעים להגיע לאותן אפשרויות שהמערכת מציעה להם.

<ליאוניד אידלמן: אם תהיה תוכנית קיצור תורים לפעולות ולניתוחים לאותה אוכלוסייה נעשה דבר גדול.

<ליאוניד אידלמן: אם מישהו שהוא עני יעבור מהר יותר ניתוח קטרקט נצליח למנוע את תהליך ההידרדרות והפיכה של אותו עני לסיעודי.

<ליאוניד אידלמן: נלך על זה, נלך מעשית, על דברים מעשיים.

<ליאוניד אידלמן: הדבר השלישי הוא העדפה בשירות לפריפריה.

<ליאוניד אידלמן: אמרתי: בסל הבריאות, בקיצור תורים ובפריפריה.

<ליאוניד אידלמן: ללכת באמת עם העדפה בשירות ברוח של הוועדה.

<ליאוניד אידלמן: אני מאוד-מאוד מחזק את כל אלה שמטפלים בנושא אי-השוויון ובמלחמה בעוני באמצעות חיזוק הבריאות.

<ליאוניד אידלמן: תודה רבה.

אלי אלאלוף: תודה.

אלי אלאלוף: אני ממש מתנצל, יש לנו רק 13 דקות.

אלי אלאלוף: מעכשיו לכל אחד יהיו בין דקה לדקה וחצי.

אלי אלאלוף: בבקשה, מנכ"ל "מוסאוא".

<ג'עפר פרח: אני מנהל מרכז "מוסאוא".

<ג'עפר פרח: דוח אי-השוויון והתוכנית שאתם מוציאים הייתה אמורה להיות מתוקצבת בלפחות 20 מיליון שקל בשנת 2016 לתוכנית צמצום פערים רב-שנתית.

<ג'עפר פרח: 20 מיליון שקל כדי לבצע את המשימה הזאת זה פחות- - -

אלי אלאלוף: 20 מיליון שקל בתחום הבריאות.

<ג'עפר פרח: יש דוח של משרד הבריאות.

<ג'עפר פרח: יש מטה שעוסק בצמצום פערים.

<ג'עפר פרח: היו אמורים להוציא קול קורא לקופות-החולים כדי לחלק את הכסף הזה.

<ג'עפר פרח: אשמח לשמוע מה קורה עם זה, כמה כסף חוּלק והאם באמת זה 20 מיליון שקל לשנת 2016 ומה אתם דורשים לשנת 2017.

אלי אלאלוף: אני לא מכיר את הסכום.

אלי אלאלוף: זה הדוח שלכם?

<שלומית אבני: לא, זה מבחני תמיכה בקופות-החולים שהתפרסמו כבר בשנת 2015.

<שלומית אבני: הם רלוונטיים לשנים 2015-2016.

<שלומית אבני: בכל שנה מתוקצבים 20 מיליוני שקלים.

<שלומית אבני: הכסף של 2015 עוד לא חוּלק.

<שלומית אבני: אנחנו בשלבי סיום של הערכה.

<ג'עפר פרח: כלומר את התקציב לשנת 2016 עדיין לא חילקתם.

<שלומית אבני: אנחנו לא יכולים לחלק.

<שלומית אבני: זה כנגד דיווח רטרואקטיבי.

<שלומית אבני: הם צריכים להגיד לנו מה הם עשו, אנחנו צריכים לבחון אם הם עמדו בקריטריונים, ואם הם עומדים בקריטריונים הם מקבלים את התקציב.

<ג'עפר פרח: היות ואנחנו עברנו על הדוחות האלה, אני מציע להסתכל על כמה דברים.

<ג'עפר פרח: קודם כול אני מציע לוועדה לא להסתפק ב-20 מיליון שקל.

<ג'עפר פרח: אם כבר אנחנו מדברים על פנייה לשר- - -

אלי אלאלוף: אני לא מכיר את הסכום וגם לא את ההמלצה הזאת.

<ג'עפר פרח: יש דוח של משרד הבריאות על אי-שוויון בשירותי בריאות.

<ג'עפר פרח: הדוח הזה הקצה 20 מיליון שקל לקריטריונים לחלוקה.

<ג'עפר פרח: אנחנו מציעים, אנחנו חושבים שראוי להגדיל את הסכום הזה ולאפשר באמת טיפול בצמצום פערים.

אלי אלאלוף: אתה צנוע.

אלי אלאלוף: לבקש שב-20 מיליון שקל יהיה צמצום פערים?

<ג'עפר פרח: לא, אני לא מבקש.

<ג'עפר פרח: זה מה שהמשרד מבקש.

אלי אלאלוף: אני לא מכיר את ההמלצה.

אלי אלאלוף: המשרד יכול לאמץ הרבה המלצות.

אלי אלאלוף: 20 מיליון שקל זה לא הפנייה שלנו.

<ג'עפר פרח: אני לא מדבר על הפנייה שלכם.

<ג'עפר פרח: למשרד הבריאות יש תקציב לצמצום אי-שוויון בבריאות.

<ג'עפר פרח: התקציב הזה עומד, שמעת עכשיו – לשנת 2015 עוד לא חולק, לשנת 2016 זה רק יצא לדרך.

<ג'עפר פרח: צריך להגדיל את הסכום הזה כי אתה יודע ש-20 מיליון שקל לא עושים את מה שאתם המלצתם בפרק הבריאות.

<ג'עפר פרח: לגבי יעדים ספציפיים, צריך לקבוע יעד של הורדת שיעורי התמותה אצל תינוקות ערבים.

<ג'עפר פרח: בישראל בכלל שיעור התמותה בקרב תינוקות עומד על 2.4% ואילו השיעור באוכלוסייה הערבית הוא 6.3%.

<ג'עפר פרח: הגיע הזמן שתקבעו יעדים, תגידו איזה יעד אתם מאחלים לאוכלוסייה הערבית כדי שתהיה פחות תמותה, כי השיעור לא יורד.

<ג'עפר פרח: אגב, תוחלת החיים של גבר ערבי יורדת, ובעיקר של גברים ערבים שחיים מתחת לקו העוני.

<ג'עפר פרח: אתם מכירים את הקורלציה, אתם מכירים את הקשר בין תוחלת החיים של אנשים לבין היותם חיים מתחת לקו העוני.

<ג'עפר פרח: במקרה הזה תוחלת החיים של גברים ערבים יורדת.

<קריאה: הם מעשנים יותר.

<ג'עפר פרח: מ-78 שנים בשנת 2013 ל-76.9 שנים בשנת 2014, כלומר ירדה כמעט שנה בתוחלת החיים של גברים ערבים.

<ג'עפר פרח: אגב, אלה נתונים של משרד הבריאות.

<ג'עפר פרח: לא צריך פה יותר מדי "לחפור".

<ג'עפר פרח: לגבי העתירה שהגשנו בנושא בדיקות גנטיות, כולנו מסכימים שזה עולה יותר למשרד הבריאות.

<ג'עפר פרח: יש עתירה תלויה ועומדת.

<ג'עפר פרח: שופטים אמרו לכם בבית-המשפט הגבוה לצדק: תלכו, תחשבו.

<ג'עפר פרח: זה לא עולה המון כסף.

<ג'עפר פרח: על מיפוי של מחלות גנטיות, של נישואי קרובים במיוחד.

<ג'עפר פרח: במקום לענות תשובה מיידית ולצמצם את הנזק שקורה, זה "נמרח".

<ג'עפר פרח: אתם יודעים שהן המשפחות הכי עניות, שלא מצליחות לעשות את המיפוי הגנטי ובסופו של דבר כל המדינה הזאת, כל מערכת הבריאות משלמת את המחיר.

<ג'עפר פרח: אני מבקש התייחסות, האם אתם מתכוונים לטפל בבעיה הזאת.

<ג'עפר פרח: זה נסיגה ממה שהיה.

<ג'עפר פרח: מדיניות המשרד הייתה לעשות בדיקות גנטיות.

<ג'עפר פרח: אתם חזרתם בכם והתוצאה היא שהיום יש יותר בעיות גנטיות.

אלי אלאלוף: משה בר סימן טוב יתייחס.

<ג'עפר פרח: דבר נוסף, לגבי מחלות ייחודיות.

<ג'עפר פרח: יש את מחלת קדחת מלטה, יש סוכרת, יש דברים שאפשר למנוע דרך קמפיינים.

<ג'עפר פרח: אני לא יודע אם בדקתם פעם, אבל אני מניח שיש כאן מישהו מקופת-חולים כללית.

<ג'עפר פרח: יצא לי להסתכל על המכרז של קופת-חולים כללית לקמפיין המוּדעות.

<ג'עפר פרח: יש להם תקציב לא קטן.

<ג'עפר פרח: אני מניח שאתם יודעים מה תקציב קופות-החולים לקמפיינים.

<ג'עפר פרח: אבל כשמדובר בהעלאת המודעות של חולים, במיוחד של חולים עניים שלא מסוגלים לדאוג לאיסוף כל המידע שדרוש, מוקצה התקציב הכי קטן של קופת-חולים כללית.

<ג'עפר פרח: אנחנו בדקנו את הנתונים ושקלנו עתירה לבג"ץ בנושא הזה, שיוציאו אותו למכרז למשרד פרסום, לגבי האוכלוסייה הערבית.

<ג'עפר פרח: כשפנינו למשרד הבריאות ואמרנו:

<ג'עפר פרח: גם קידום רופאים בכירים בקופת-חולים כללית, גם קמפיינים להעלאת מודעות – אנחנו זוכים להתעלמות של משרד הבריאות.

<ג'עפר פרח: אגב, התוכנית הרב-שנתית שאושרה רק ב-30 בדצמבר, ורן רידניק, הרפרנט של משרד האוצר, יושב פה, ניהלנו אתו משא ומתן.

<ג'עפר פרח: אחד הנושאים שכן עלו לאורך כל הדרך הוא נושא הבריאות.

<ג'עפר פרח: העלינו את נושא הבריאות וה-win-win situation גם בנושא הבריאות.

<ג'עפר פרח: אין תעסוקה מבריאות אז אמרו: לא, כי כל התוכנית הזאת מתייחסת רק לתעסוקה.

<ג'עפר פרח: אני חושב שצריך לקחת את המסמך הזה ולכמת אותו.

<ג'עפר פרח: אציג לך דוגמה.

<ג'עפר פרח: יש מחסור בפסיכולוגים.

<ג'עפר פרח: אפשר לפנות למועצה להשכלה גבוהה, לאחת האוניברסיטאות כדי להכשיר פסיכולוגים.

<ג'עפר פרח: למה לא עושים את זה?

אלי אלאלוף: אתה בא לפגישה אתנו?

<ג'עפר פרח: אבוא להיכן שאתה רוצה.

אלי אלאלוף: בשבוע הבא תתקיים פגישה שלי עם חברת הכנסת חנין זועבי אצל מנכ"ל הוות"ת כדי לדון בזה.

<ג'עפר פרח: אגיע לשם, בשמחה.

<ג'עפר פרח: הם יגידו לך שהם רוצים עוד כסף ממשרד האוצר.

אלי אלאלוף: עכשיו אהיה ממש חוצפן.

אלי אלאלוף: מי שיעבור את הדקה אעצור אותו.

אלי אלאלוף: בבקשה, בואו נתחיל לפי הסדר ומה שנספיק נספיק.

<נורית ויסברג נקאש: אני ממשרד הרווחה והשירותים החברתיים.

<נורית ויסברג נקאש: אני רוצה לברך על השותפות שנבנית עם היחידה לאי-שוויון חברתי בבריאות ביחד אתנו.

<נורית ויסברג נקאש: השיח מתחיל להתהוות, ותודה.

<נורית ויסברג נקאש: אנחנו מוצאים הלימה בין המצבים של הבריאות והחולי של משפחות לתפקוד הכללי שלהן.

<נורית ויסברג נקאש: זה נע בשני צירים.

<נורית ויסברג נקאש: ציר אחד הוא החסך.

<נורית ויסברג נקאש: לאנשים עניים יש חסך חומרי, קרי: במימון הטיפולים וכולי.

<נורית ויסברג נקאש: הציר השני, והוא לא פחות חשוב, וכיוון לזה כאן אחד הדוברים, הוא הציר של חסך בהזדמנויות.

<נורית ויסברג נקאש: אין להם שום אפשרות להשיג את הרופא בשום צורה ואופן, בשום קיצור דרך שלי יש בדרך כלל.

<נורית ויסברג נקאש: הציר השלישי הוא הציר הסימבולי, איך שהם נתפסים אל מול אנשי מערכת הבריאות ומה חושבים עליהם.

<נורית ויסברג נקאש: אני מקווה מאוד שהנושאים האלה ימצאו מענה בשיח המשותף.

<נורית ויסברג נקאש: אני רוצה להדגיש שני דברים.

<נורית ויסברג נקאש: אחד זה בעיית הנגישות הקשה מאוד של האוכלוסייה הפריפריאלית, יהודים וערבים, לצריכת שירותי הבריאות.

<נורית ויסברג נקאש: זה מגיע לפתחנו בלי יכולת לתת לזה מענה.

<נורית ויסברג נקאש: הדבר השני הוא הצורך בהשתתפות של לקוחות בקנייה ובמימון של אביזרים רפואיים כאלה או אחרים.

<נורית ויסברג נקאש: הסוגיה השלישית היא טיפולי השיניים.

<נורית ויסברג נקאש: אנחנו רואים אנשים במצוקה רגשית, נפשית ותפקודית, כולל תפקוד הורי, מאוד-מאוד קשה, שאין להם שום פתרון.

<נורית ויסברג נקאש: לראות אישה במצב ירוד עם 5-6 ילדים כשהשיניים שלה בוערות מכאבים ואין לה שום יכולת לעשות שום טיפול מרגיע- - -

אלי אלאלוף: אהיה חוצפן.

אלי אלאלוף: הטיפול בשיניים זה בעיה רפואית, אבל זה אוכלוסייה שנמצאת בטיפול שלכם.

אלי אלאלוף: למה אתם לא מוצאים לזה תקציבים?

אלי אלאלוף: למה אתם מגלגלים תמיד על המשרד האחר את האחריות שלכם?

אלי אלאלוף: אני חושב שבתקציב של 5-6 מיליארד שקלים שיש לכם אפשר לעשות העדפה מתאימה.

אלי אלאלוף: כל דבר הוא רפואי אבל לא כל דבר תקציבית חייב להיות במסגרת רפואית.

אלי אלאלוף: חבר הכנסת גטאס הגיע להשתתף אתנו בישיבה.

אלי אלאלוף: סליחה שלא ציינתי את זה.

<רוני גאגין: אני עובדת סוציאלית, מייצגת כאן את איגוד העובדים הסוציאליים וגם מנהלת את השירות הסוציאלי בבית-החולים רמב"ם.

<רוני גאגין: אני גם חברה במועצת הבריאות.

אלי אלאלוף: זה מספיק, אנחנו כבר יודעים מי את.

אלי אלאלוף: עכשיו "תכלס".

<רוני גאגין: אני רוצה להזמין את האנשים שרוצים לפרסם ולעשות קמפיין ייעודי לאוכלוסייה הערבית במקום שרואים אותה חסרה, דע לך, יש עוד כתובת וזה מועצת הבריאות.

<רוני גאגין: תפנה בבקשה, אם יש לכם הצעה ואם זה קשור לחוק ביטוח בריאות ממלכתי.

<רוני גאגין: בסדר?

אלי אלאלוף: טוב מאוד, יופי, הצעה טובה.

<רוני גאגין: אני רוצה לדבר על החלק של העובדים הסוציאליים.

<רוני גאגין: דיבר המנכ"ל על מקצועות במצוקה ואני רוצה להציע לו מקצוע בהעדפה, וזה את העבודה הסוציאלית, בקטע של מימוש ומיצוי זכויות וליידע את הציבור.

<רוני גאגין: אנחנו יודעים להיות ה-case manager, אנחנו יודעים לעשות את המימוש.

<רוני גאגין: אנחנו צריכים את האמצעים ואת הכלים, גם הטכנולוגיים וגם התקציביים.

<רוני גאגין: תודה.

<עדי פכטר-אלט: אני גם עובדת סוציאלית וגם אני עובדת בבית-חולים רמב"ם.

<עדי פכטר-אלט: אני רוצה להצטרף לכל הדברים שדיברו עליהם כאן ותכלל אותם להצעה אחת שנראית לי מאוד-מאוד חשובה, וזה נושא של ילדים חולים וההורים שלהם.

<עדי פכטר-אלט: כבר שמענו גם את פרופ' סוסקולני שמדברת על הקשר בין עוני לבריאות ובין בריאות לעוני, בטח במשפחות שיש בהן ילדים.

<עדי פכטר-אלט: אחד הנושאים שהיום עולה חזק מאוד הוא נושא של פיצוי להורים לילדים חולים, ילדים שהם לא חולים כרוניים, כאלה שלא יפוצו בסופו של דבר דרך הביטוח הלאומי אבל מאושפזים לתקופה של יותר מחודש או חודשיים ימים.

<עדי פכטר-אלט: אלה שבדרך כלל הגיעו מאוחר לטיפול ועל כן הטיפול מתמשך בבית-החולים הם משפחות קשות-יום.

<עדי פכטר-אלט: שתי דוגמאות ממש מן החודש האחרון.

<עדי פכטר-אלט: אחד הוא ילד שהגיע באיחור ניכר מאזור הצפון הרחוק עם מפרצת, עבר צנתור, היה מאושפז תקופה ארוכה של יותר מחודשיים.

<עדי פכטר-אלט: האמא עבדה בעבודה מזדמנת.

<עדי פכטר-אלט: כמובן שלא הייתה דרך לפצות אותה.

<עדי פכטר-אלט: מקרה אחר של ילד שהגיע עם מחלת ריאות, האמא הייתה עסוקה מאוד בעבודה, האבא אותו דבר.

<עדי פכטר-אלט: צריך למצוא איזה פיצוי להורים שילדיהם מאושפזים לתקופה ארוכה.

אלי אלאלוף: יש הצעת חוק בעניין הזה, היא כבר מטופלת.

<בקי כהן קשת: אני מ"רבנים לזכויות אדם".

<בקי כהן קשת: שתי שאלות.

<בקי כהן קשת: גם הכסף התוספתי לתקציב 2017-2018 ילך למשרד הבריאות עבור התמודדות עם העוני?

<בקי כהן קשת: זו שאלה ראשונה.

<בקי כהן קשת: שאלה שנייה, לגבי הקפיטציה, רציתי לדעת האם הכסף צבוע בתוך קופות-החולים.

<בקי כהן קשת: האם יש נתונים על השימוש בפועל בכספים האלה עבור פריפריה, עבור אנשים החיים בעוני וכולי?

אלי אלאלוף: לשאלה הראשונה תרשו לי לענות תשובה.

אלי אלאלוף: בנובמבר יתקיים פה דיון עם מנהל אגף התקציבים, אנחנו נדון בכל התקציבים שקשורים לדוח העוני בצורה ספציפית, על פי התקציב שאושר על-ידי הממשלה.

אלי אלאלוף: כך זה "נסגר".

אלי אלאלוף: אז נוכל לענות תשובות.

אלי אלאלוף: תיאורטית היום אין מסגרת תקציבית שאפשר לשים עליה אצבע שזה יטופל.

אלי אלאלוף: זה הסיכום שלי עם אמיר לוי.

אלי אלאלוף: בנובמבר יתקיים דיון רוחבי על התקציב שילך לתחומי צמצום העוני למיניהם.

<לב ארן: הייתה שאלה אם כספי הקפיטציה צבועים או שעושים איתם מה שהם רוצים.

<בקי כהן קשת: רגע, יש תשובה?

<משה בר סימן טוב: כספי הקפיטציה לא צבועים.

<משה בר סימן טוב: קופות-החולים מקבלות משאבים וצריכות לתת שירותים.

<בקי כהן קשת: אין פיקוח ואין נתונים.

<משה בר סימן טוב: יש פיקוח ויש נתונים.

באסל גטאס: אדוני היושב-ראש, שאלתי וחשבתי שאספיק לשמוע את קופת-חולים כללית, בתור ספק הבריאות העיקרי by far עם כ-80% מן המבוטחים הערבים, הם בעצם משרד הבריאות שלהם.

באסל גטאס: הם היו חייבים להיות כאן ולספק תשובות, לפחות לתת את הדעת על הרבה בעיות רפואיות שאנחנו סובלים מהן.

באסל גטאס: אני יכול להגיד, אולי זה ה-insight המרכזי שלי, הייתי מנכ"ל אגודת הגליל שעסקה בענייני בריאות ואיכות הסביבה במשך שנים רבות מאוד, 13 שנים.

באסל גטאס: עשינו גם קמפיינים, גם מחקרים על נישואי קרובים ומחלות תורשתיות, גם על האיידס, כל מה שארגון בריאות התנדבותי אמור לעשות במצב של מיעוט שסובל, גם בשל היותו פריפריה וגם על רקע לאומי.

באסל גטאס: אבל אולי האבחנה המרכזית שלי, שלמרות המצב הבריאותי הנחוּת בכל סטנדרט אפשרי שאפשר למדוד, סוג בעיות הבריאות שאנחנו סובלים מהן הוא בתחום של המניעה, לא של הטיפול.

באסל גטאס: כלומר, אנחנו אוכלוסייה צעירה.

באסל גטאס: קופת-חולים כללית מרוויחה מן העובדה ש-80% מן הערבים מבוטחים בה כי הם לא עולים לה כפי שעולה משפחה יהודית ממוצעת.

באסל גטאס: היא צעירה, בריאה באופן כללי מבחינת המזון שהיא צורכת.

באסל גטאס: היום מידרדרים בכל המדדים בגלל השינוי שאנחנו עוברים במטרליזציה של החברה המודרנית.

באסל גטאס: לכן השאלה כמה מושקע, במיוחד במצב הסוציו-אקונומי הנתון שלנו, בחינוך לבריאות, במניעת מחלות, בסגנון חיים ובאורח חיים, מבחינת רווח והפסד.

באסל גטאס: אם היו משקיעים בחינוך לבריאות, בתחום של המניעה, ההוצאה הייתה פחותה בהרבה, הייתה הרבה יותר תועלת פר דולר או פר שקל מאשר אם היו משקיעים בקרב היהודים.

באסל גטאס: מחקרים הראו את זה בארצות-הברית, גם בקרב שחורים, גם בקרב מהגרים.

באסל גטאס: אני זוכר שהייתי אורח של מדינת מישיגן.

באסל גטאס: מדהימים ההבדלים בין ישראל לבין העולם המערבי בחלוקת התקציבים בתחום הבריאות בין התחום הרפואי לבין התחום של המניעה.

באסל גטאס: לפחות להקדיש, בהמשך למה שאמר ג'עפר פרח, בתחום הזה של חינוך לבריאות וקמפיינים, התוצאה שהמדינה תפיק מזה תהיה הרבה יותר טובה.

אלי אלאלוף: אני מזמין אותך מחר לדיון עם שר הבריאות בנושאים הרחבים האלה.

אלי אלאלוף: אני מתנצל, אני חייב לסיים את הישיבה.

<משה בר: רק משפט אחד, אם אפשר, משפט חשוב.

<משה בר: אני יושב-ראש עמותת "תנו יד לחירש נכים למען נכים".

<משה בר: אני רוצה להעלות דבר שלא שמעתי אותו בכל הישיבות.

<משה בר: אנחנו הנכים מגיעים על כיסאות גלגלים לחדרי המיון.

<משה בר: אין מי שירים אותנו מהכיסא למיטה, אין מי שיעזור לנו.

<משה בר: אנחנו יושבים לפעמים 4-5 שעות ולא ניגשים אלינו, לא מדברים אתנו.

<משה בר: כשאני בא לרופא ואומר לו שאני מחכה על כיסא גלגלים והם לא מטפלים בי אז הוא אומר לי: תתחיל לצעוק, אחרת לא נטפל בך.

<משה בר: האם זה היחס לנכים במדינת ישראל?

אלי אלאלוף: אני מכיר, לצערי לפעמים זה קורה.

<משה בר: זה קורה הרבה.

אלי אלאלוף: בואו נהיה מאוזנים.

אלי אלאלוף: אני מכיר גם מקרים אחרים.

<משה בר: צריך להיות מנוף בכל חדר מיון.

אלי אלאלוף: אני מתנצל בפני כולם.

אלי אלאלוף: אולי הייתי צריך לאפשר לנציגה היחידה של קופות-חולים להתייחס.

<טלי קניג: אם תיתן לי דקה.

<טלי קניג: אני אחראית על השוויון בקופת-חולים "מכבי".

<טלי קניג: אנחנו עובדים באופן צמוד עם שלומית אבני ובשיתוף פעולה יפה מאוד.

<טלי קניג: יש לנו תוכנית שוויון משנת 2010, ומבחני התמיכה שהוזכרו כאן, שבהחלט לא מספיקים.

<טלי קניג: שלוש נקודות בקצרה.

<טלי קניג: אחת, שיתוף הפעולה עם הביטוח הלאומי, שאנחנו לא מצליחים להשיג נתונים על המטופלים שלנו.

<טלי קניג: זה דבר שיכול מאוד לעזור לנו לקדם את הבריאות של החולים העניים שלנו.

<טלי קניג: שתי נקודות נוספות שהוזכרו כאן, שהידיים שלנו קשורות בכל הנוגע להשתתפות עצמית, שזה חסם כלכלי לאנשים מסוימים ואנחנו לא יכולים להוריד את ההשתתפות העצמית, גם אם זה בתרופות.

<טלי קניג: וההסעות שהוזכרו כאן בצורה מאוד חזקה, הסעות חולים, שאפילו שיש לנו תקציב אנחנו לא יכולים להשתמש בו לצורך הזה.

<טלי קניג: זה באמת פוגע באנשים הכי חלשים.

<טלי קניג: מאוד היינו רוצים לראות פתרון שיאפשר לנו לתת את הכסף לצורך זה.

אלי אלאלוף: רן מלמד, תסלח לי, מחברים תמיד אני דורש יותר, אני "מעניש" את החברים שלי.

<רן מלמד: אני מקבל באהבה.

אלי אלאלוף: הצעת חוק פרטית שלי עלתה אתמול ואושרה בוועדת השרים לענייני חקיקה בנושא מרכזים למיצוי זכויות.

אלי אלאלוף: באמת זה הולך להיות כפי שאתה אומר, כל משרד יקים מרכז למיצוי זכויות.

אלי אלאלוף: הביטוח הלאומי במצב לא הכי נוח כי יש לו רק שני מרכזים ל"יד מכוונת", אחד בצפון ואחד בדרום, זה לא הכתובת האופטימלית.

אלי אלאלוף: אני חושב שכדאי שתחשבו על זה.

אלי אלאלוף: אם אתם רוצים את העזרה שלי, אשמח לעזור, כי זה באמת נקודה מרכזית מאוד בדוח הזה.

אלי אלאלוף: ברשותך, אני רוצה שתסכם את החלק שלך ואז אני אסכם את הדיון.

אלי אלאלוף: אני מתנצל על לחץ הזמן אבל זה לא תלוי בי.

<משה בר סימן טוב: הקשבתי ורשמתי ובהחלט היה דיון חשוב, שגם האיר לי הרבה פינות, ויש לנו גם הרבה שיעורי בית.

<משה בר סימן טוב: אם אני רוצה לסכם את זה בשני משפטים, הדבר הראשון שהוא הכי חשוב בעיניי הוא השיח, השיח שבו אנחנו מאירים את הפינות הפחות מוארות במערכת הבריאות ואיפה אנחנו נדרשים לתקן, אם זה פסיכולוגים במגזר הערבי והשתתפויות עצמיות בחולים כרוניים ודברים אחרים.

<משה בר סימן טוב: בסוף כל הדברים האלה הם הבעיות של מערכת הבריאות שפשוט באות לידי ביטוי בעוצמה גדולה יותר בקרב האוכלוסיות החלשות, אבל השיח הזה הוא מנוף אדיר לשיפור.

<משה בר סימן טוב: כפי שהיום אנחנו נמצאים במקום טוב יותר, אנחנו נמשיך ונשתפר אם יהיה השיח הזה.

<משה בר סימן טוב: הדבר השני הוא לראות איך בתוכניות הלאומיות שאנחנו עושים, אם זה קיצור תורים ואורח חיים בריא וטיפול בחדרי מיון ומוקדים קדמיים, יודעים לתת את התעדוף היכן שנדרש.

<משה בר סימן טוב: אנחנו עושים את זה ונמשיך במבחני תמיכה ודברים אחרים.

<משה בר סימן טוב: זה בעיני הכיוון.

<משה בר סימן טוב: אני חוזר שוב, השיח הזה והמעקב שלך והוועדה שבראשה אתה עומד הוא כלי מצוין לשיפור.

אלי אלאלוף: תודה.

אלי אלאלוף: אני באמת מודה לכולם.

אלי אלאלוף: תודה על ההשתתפות הפעילה של חברי הכנסת.

אלי אלאלוף: אני חושב שזה מדרבן ומחייב.

אלי אלאלוף: אין נושא שעולה פה בוועדה שלא מקשרים אותו באופן שיטתי לדוח העוני.

אלי אלאלוף: ומה שלא נידון בוועדה הזאת, בוועדת החינוך לשמחתי החבר שלי יעקב מרגי עושה את העבודה.

אלי אלאלוף: אנחנו נמשיך בדיונים האלה בתדירות בהתאם ליכולות שלנו, כי זו באמת ועדה שיש עליה עומס, אבל אנחנו נעשה את זה, כפי שאמרתי, גם בסיכום של כל התחומים בנובמבר עם אגף התקציבים, ונמשיך לדון.

אלי אלאלוף: תעלו את הנושאים, תעבירו לנו נושאים ספציפיים שקשורים לדוח ושאתם רוצים שנעשה עליהם מעקב.

אלי אלאלוף: אני מודה לכולם.

אלי אלאלוף: הישיבה נעולה.