ועדת הכנסת, כנסת 20, פרוטוקול מספר 143, 2016-07-12 14:00

יואב קיש: אני פותח את ישיבת ועדת הכנסת, אנחנו נתחיל בהצעת חוק שידורי הטלוויזיה מהכנסת, הכנה לקריאה ראשונה.

יואב קיש: לפני שנתחיל את ההקראה נראה מי מהח"כים רוצה לדבר, אחרי מפגשים שהיו לנו, יתכן ועדיין יש ח"כים שרוצים לדבר.

יואב קיש: זו גם בעצם הפגישה הראשונה לאחר שהוצג הנוסח החדש עם השינויים, בעקבות דיון על הנוסח שהיה ביני לבין מיקי רוזנטל.

יואב קיש: התהליך, אני יכול להגיד לכם, היה פשוט.

יואב קיש: אני כן ניסיתי להגיע להסכמות – אי אפשר להגיד עם כל חברי הוועדה כי לא ניתן להגיע, קשה מאוד להתנהל כך, בטח לא במסגרת לוחות הזמנים – אבל לפחות לקחתי את מיקי, שייצג מבחינתי תפיסה שונה לתפיסה שלי אולי, הצלחנו להגיע לניסוחים.

יואב קיש: חבל שמיקי עוד לא פה, הוא תכף יגיע, גם הוא ידבר בעניין.

יואב קיש: בכל מקרה, מה שאני רוצה לציין שחשוב שיידעו גם חברי הוועדה – ואני אשמח לשמוע את ההתייחסות של ד"ר יפעת בן חי שגב בנושא, יו"ר המועצה לשידורי כבלים ולוויין – שאנחנו כן פועלים תחת סד זמנים, שהמכרז למפעיל הבא בעצם מתעכב עקב כך שהכנסת לא השלימה את תיקוני החקיקה שהיא רוצה להשלים.

יואב קיש: ולכן, בשביל שנוכל לפחות לא לפגוע יותר בלוחות הזמנים, היעד שאני מציב לפנינו בעניין הזה – ואני מקווה שנצליח – הוא להשלים את כל הליכי החקיקה עד קריאה שלישית בסוף הכנס הזה.

יואב קיש: המשמעות היא שאנחנו היום ומחר נעסוק בהקראה, הצבעות והכנה לקריאה ראשונה, ואני אבקש את ועדת הכנסת גם לתת פטור מחובת הנחה לקריאה ראשונה - - -

שלי יחימוביץ': למה?

שלי יחימוביץ': מה קרה?

שלי יחימוביץ': מה זה?

יואב קיש: אני מסביר – עבדנו על לוחות הזמנים, יש שבועיים וחצי בערך עד סוף המושב.

שלי יחימוביץ': אני יכולה להבין - - -

יואב קיש: תתייחסי אחר כך, אני אתן לך את זכות הדיבור אחר כך.

שלי יחימוביץ': לא, זו לא זכות הדיבור, זו זכות השאלה.

יואב קיש: אני אמרתי לך.

שלי יחימוביץ': אני רוצה להבין את הזיקה בין החקיקה הזאת למכרז?

יואב קיש: שלי, את לא הקשבת למה שאמרתי וחבל - - -

שלי יחימוביץ': הקשבתי לכל מילה.

יואב קיש: אני אמרתי בצורה הכי ברורה בתחילת דברי שיושבת אתנו ד"ר יפעת בן חי שגב, יו"ר המועצה לכבלים ולוויין, כך התחלתי, ואמרתי לה שאני מאוד אבקש את התייחסותה לבעיה בלוחות הזמנים והאם יש קשר בין המכרז לבין הצעת החוק.

יואב קיש: זה מה שנאמר אז חבל שנחזור על זה.

יואב קיש: היא תקבל את האפשרות להגיב על כך אחר כך.

יואב קיש: ולכן, זו היתה הסיבה, לפחות להבנתי, ואם טעיתי נשמע אותה ואת התייחסותה.

יואב קיש: שלום, חבר הכנסת מיקי רוזנטל, אני בדיוק חוזר שוב על דברי, שמונח לפנינו בעצם הנוסח עם מספר השינויים שהכנסנו בעבודה משותפת יחד.

יואב קיש: ברור לכולם שאף אחד לא מתיימר לייצג אף אחד אחר חוץ מאשר את עצמו בעניין הזה.

יואב קיש: אני בחרתי במיקי גם בגלל הניסיון שלו בתחום, גם בגלל העניין שהוא הראה בנושא הזה וגם בגלל השונות בדעות מהדעות שלי, השילוב הזה זה מה שבעיני היה חשוב.

יואב קיש: הגענו לנוסח מוסכם, אני חייב להגיד שלנוסח הזה – ומיקי, אתה בטח תסכים אתי – חלק מהדברים היה לי יותר קשה לקבל וחלק מהדברים לך היה יותר קשה לקבל, אבל לטובת העניין הגענו להסכמות הנדרשות וזו תמצית השינויים כפי שמופיעים בניסוח החדש.

יואב קיש: אני יכול בקצרה לסקור אותם כדי שכולם יידעו במה מדובר, הנושאים שהיו במחלוקת ועליהם דיברנו הם: סעיף הביזוי – אני מקצר אותו – סעיף 3א נמחק וירד, במקומו סעיף 12 קצת שודרג והוכנסו לתוכו שני סעיפים, אחד מדבר על תוכן שידור אמין, הוגן ומקצועי, והשני, זה המקום שבו התייחסנו לפגיעה חמורה בכבוד הכנסת.

יואב קיש: אני מניח שנדבר עליו כשנקריא את החוק ונדון בסעיף עצמו, אני רק מראה לאנשים איפה השינויים שהיו.

יואב קיש: שינוי נוסף שעשינו - - -

רועי פולקמן: יש לי כמה נוסחים ובכל אחד מהם גרסה אחרת, הנוסח המרכזי הוא הנוסח המשולב?

יואב קיש: אני מציע להסתכל על הנוסח המשולב, גרסה מעודכנת ל-11 ביולי 2016.

יואב קיש: שם, כפי שאמרתי, סעיף 3א בוטל וסעיף 12 מחליף אותו.

יואב קיש: שינוי נוסף משמעותי בנושא המשדרים המוספים, בעמוד הראשון, סעיף 2 לחוק: ההגדרה היתה "והכל בזיקה למגוון היבטי עבודת הכנסת" והוספנו שני דברים שאני חושב שפתרו הרבה סימני שאלה – "לפעילות חברי הכנסת או לפעילות פוליטית".

יואב קיש: ברור לכולם שלא מדובר בערוץ חדשות ואין כוונה לעשות מזה ערוץ חדשות, אך, מצד שני, צריך חופש עיתונאי בסקירה הפוליטית ובפעילות הכנסת, זה נכנס.

יואב קיש: השינוי השלישי שעשינו הוא שינוי בנוגע לחברי המועצה.

יואב קיש: אם אתם זוכרים, בהצעה המקורית דובר על מינוי של ארבעה חברים נוספים לעניין חוק זה למועצה לכבלים ולוויין, שניים שימנה היושב-ראש ושניים שימנה יושב-ראש האופוזיציה.

יואב קיש: בדיון שעשינו – ושם, אני חייב להגיד לכם שהיה הרבה עשן עד שהגענו לעניין הזה – צמצמנו את זה לחבר אחד ליושב-ראש וחבר אחד ליושב-ראש האופוזיציה, וכדי להקל או למנוע ככל האפשר ניגודי עניינים אמרנו שהם לא יצביעו בנושא קבלת הזכיין החדש, חשוב לי לחדד את זה.

יואב קיש: בכל מה שקשור למכרז וקבלתו הם יהיו נוכחים כמובן ויוכלו לדבר, אבל לא יצביעו ולא יהיו שותפים להצבעה.

שלי יחימוביץ': זה לא כתוב כך.

יואב קיש: אז נדבר על הניסוח, אני אומר לך מה היה התוכן, אני חושב שזו היתה הכוונה.

יואב קיש: גם לאחר מכן, שלא יהיה מצב שבהצבעות לאורך התקופה לאחר מכן הם יהוו את הרוב, זאת אומרת, הם יכריעו בהחלטות המועצה.

יואב קיש: ברור לי שיהיו אנשים שיהיו פחות מרוצים מזה, אני גם יכול להגיד שאני פחות מרוצה מזה, זו הצעה שאני ומיקי, לאחר שיחות ודיונים ארוכים, הגענו אליה כנוסח פשרה.

יואב קיש: אז, מיקי, אני קודם כל רוצה להודות לך באמת על זה שהתגייסת ואני מאוד מעריך את שיתוף הפעולה בעניין הזה.

יואב קיש: אני חושב, כמו שאמרנו מההתחלה, שהחוק הזה הוא חוק בשביל כל חברי הכנסת וכל עם ישראל ואין פה עניין של קואליציה-אופוזיציה, יש גישות שונות.

יואב קיש: אני חושב שבמהות – ואני חושב שהנוסח שהבאנו משקף את המהות – המהות היתה די דומה ויכול להיות שהניסוחים היו צריכים באמת שנתייחס אליהם בצורה אחרת, כך עשינו, שמרנו על העקרונות החשובים ממגוון הדברים, בוודאי ובוודאי החופש העיתונאי של ערוץ הכנסת.

יואב קיש: אז תודה רבה.

יואב קיש: אנחנו נתחיל, ברשותכם, לפני חברי הכנסת, עם יושבת-ראש המועצה שתתייחס לנושא שהעליתי בהתחלה לגבי לוחות הזמנים ומה הקשר בין המכרז והחקיקה.

יואב קיש: תודה.

<יפעת בן חי-שגב: לגבי לוחות הזמנים – אני אתן לכולנו איזושהי תזכורת לגבי ההליך שעברנו עד פה, שבתוצאתו בעצם הזיכיון של המפעיל הנוכחי, "חדשות 2", מסתיים במאי 2017, לפיכך, ככל שהיינו רוצים לנהל מכרז כהלכתו, היינו צריכים כבר במאי שעבר, 2016, להיות באוויר עם מכרז וזה כבר כנראה לא יקרה.

שלי יחימוביץ': למה לא עשיתם את זה?

<יפעת בן חי-שגב: מפני שעל פי החוק הקיים היום יכולנו לצאת למכרז אחר שהוא שונה מהתוצאה הסופית שמונחת פה היום לפנינו.

שלי יחימוביץ': אבל למה?

שלי יחימוביץ': אתם הייתם מחויבים - - -

<יפעת בן חי-שגב: מפני שהיתה פנייה מהכנסת, פשוט מאוד, היתה פנייה מהכנסת.

שלי יחימוביץ': ואם לא היתה פנייה מהכנסת ולא היה החוק הזה מונח לפנינו, הייתם יוצאים למכרז, מן הסתם.

<יפעת בן חי-שגב: היינו יוצאים למכרז והיינו מעדכנים אותו באמצעות כללים, כללי מכרז, רישיונות וכיוצא באלה, כראות עינינו המקצועית בחלוף עשור מאז המכרז האחרון.

<יפעת בן חי-שגב: אבל היתה פנייה של יושב-ראש הכנסת, המועצה נענתה לפנייה, לא בקלות וגם לאחר מעורבות והתייעצות עם היועץ המשפטי לממשלה, כי דובר פה בעצם בחוק המכרזים שכידוע לכם הוא חוק מקודש, ונתנה דחייה של חצי שנה.

<יפעת בן חי-שגב: יושב פה לימיני היועץ המשפטי של המועצה שסבור שהמועצה הגיעה לקצה גבול היכולת שלה וכל דחייה מעבר לזה צריכה להיעשות, ככל שתהיה, בהוראת שעה או באיזשהו כלי חקיקתי אחר.

<יפעת בן חי-שגב: ולכן בעצם מפה סד הזמנים לשאלתך, חברת הכנסת יחימוביץ, כי אנחנו נמצאים כבר ביולי.

שלי יחימוביץ': כלומר זה סד זמנים שנכפה עליכם?

<יפעת בן חי-שגב: נכון.

שלי יחימוביץ': כי אלמלא הפנייה המיוחדת, שגם נאלצתם לפנות בעניינה ליועץ המשפטי לממשלה, הייתם פשוט יוצאים למכרז.

<יפעת בן חי-שגב: היינו כבר בעיצומו של המכרז.

שלי יחימוביץ': זה לא שאתם יושבים ומחכים בקוצר רוח לחוק שיראה לכם את הדרך ויאיר את עיניכם.

<יפעת בן חי-שגב: לא, אנחנו גם מוכנים למדי ליציאה למכרז, עבדנו במקביל כי להכנה של מכרז יש הרבה פנים.

יואב קיש: אז אם אני מסכם את העניין: כמו שאמרה חברת הכנסת יחימוביץ, עקב בקשת יושב-ראש הכנסת להמתין עם המכרז אתם נאלצתם להמתין ובעצם ההמתנה נעשתה לטובת מסקנות הוועדה הציבורית וכל התהליך שהונח לפתחנו, וכמו שאת אומרת את דעתו של היועץ המשפטי שלכם, אתם כבר לא יכולים להמתין יותר אלא אם זה יהיה בחקיקה או בצו כזה או אחר.

יואב קיש: הבנתי, בהחלט מקובל ותודה רבה על ההבהרה.

יואב קיש: אני אבקש מחברי הכנסת, מי שרוצה להתייחס.

רוברט אילטוב: יש לי שאלת הבהרה.

יואב קיש: בקצרה, רוברט.

רוברט אילטוב: בעצם לפי מה שקורה היום, רק גופים שכן משדרים חדשות יכולים לגשת למכרז, זאת אומרת, התחרות היא מאוד מוגבלת בין שתי קבוצות.

יואב קיש: זה נכון?

<יפעת בן חי-שגב: שהתחרות מוגבלת?

<יפעת בן חי-שגב: לא, ככל שאני יודעת.

יואב קיש: לפני התיקונים של החוק הזה?

<יפעת בן חי-שגב: לא, ממש לא.

מיקי רוזנטל: בעניין הזה לא חלו שום שינויים.

יואב קיש: מה ששאל חבר הכנסת רוברט אילטוב הוא האם במכרז הקודם לצורך העניין– אני לא מכיר אותו – חייבתם שרק גופים שמשדרים חדשות יוכלו להתמודד?

<דודו קובסניאנו: התיקונים פה בחוק כרגע בנוסח לא מעלים ולא מורידים לעניין מי רשאי או לא רשאי להשתתף.

יואב קיש: ומהניסיון שלכם ומכוונת

יואב קיש: כם במכרז – מי רשאי יהיה להשתתף במכרז?

יואב קיש: מה יהיו דרישות הסף שלכם?

<דודו קובסניאנו: אותן דרישות, מי שרשאי לשדר חדשות, כמו שכתוב פה בסעיף 8.

<אתי בנדלר: סעיף 8 לחוק.

רוברט אילטוב: רק ערוצים 2 ו-10.

<אתי בנדלר: לא, זה ממש לא נכון.

רוברט אילטוב: אני שואל.

<אתי בנדלר: בואו תקראו את סעיף 8.

יואב קיש: "כל אחד מאלה", תקרא את הסעיף.

יואב קיש: "במכרז יהיה רשאי להשתתף כל אחד מאלה.

יואב קיש: .." – השאלה אם "כל אחד מאלה" מחייב את כולם או שאחד מהם מספיק?

<אתי בנדלר: אחד מאלה, או (1) או (2).

יואב קיש: אז אם הוא משדר תוכניות חדשות הוא כבר רשאי, ברור, ואם הוא (2), שזה הסעיף שיכול לפתוח את זה למתחרים נוספים, אז הוא צריך להיות תאגיד ישראלי, דירקטורים ישראליים, שליטה ישראלית, משתתף שאין לו רשות אחרת, מפלגה לא קשורה, בוא נראה מה עוד.

שלי יחימוביץ': זאת אומרת, זה לא גם וגם וגם, אלא או או ואו.

יואב קיש: יש את סעיף (1), שזה סעיף שפותח לחברות החדשות, סעיף (2) - - -

מיקי רוזנטל: בסעיף (א) זה שני התנאים המצטברים, (1) שיש לו אישור לשדר - - -

שלי יחימוביץ': אבל לא כתוב מצטבר.

<אתי בנדלר: כן, זה מצטבר, "שמתקיימים בו תנאים אלה".

יואב קיש: בסעיף (2) כל הסעיפים מצטברים, כן.

מיקי רוזנטל: סעיף (א)– (1) ו-(2) מצטברים, זה חייב להיות תאגיד ישראלי והוא חייב שיהיה לו רישיון לשדר חדשות.

<דודו קובסניאנו: לא.

<אתי בנדלר: לא, לא.

<אתי בנדלר: אולי תרשו לי בכל זאת כמי שמכירה את החוק הזה היטב?

יואב קיש: בבקשה, אתי.

<אתי בנדלר: יש שני סוגי תאגידים שיכולים לגשת למכרז: סוג אחד הוא "תאגיד הרשאי על פי דין להפיק ולשדר תכניות חדשות בטלוויזיה בישראל".

<אתי בנדלר: אם הוא כזה, אם הוא עונה לתנאי הזה, הוא רשאי להגיש את מועמדותו למכרז, הוא לא צריך להוכיח כשירויות נוספות או שהוא עונה לתנאים נוספים.

<אתי בנדלר: אם הוא איננו תאגיד הרשאי להפיק ולשדר חדשות אנחנו עוברים לפסקה (2) ואז מדובר בכל תאגיד, בין תאגיד קיים ובין תאגיד שיוקם במיוחד לצורך המכרז, אבל לגבי תאגיד כזה, צריכים להתקיים בו תנאי כשירויות בדומה לתנאי כשירויות שקיימים בחוק הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו, או בחוק התקשורת (בזק ושידורים), שקובעים תנאים בעיקר בעניין בעלויות צולבות שיתקיימו בתאגיד חדשות.

יואב קיש: או קשר למפלגות.

<אתי בנדלר: או קשה למפלגות, או כל התנאים האחרים, אלה תנאים שקיימים לגבי תאגידי חדשות.

יואב קיש: יש שם הרבה מגבלות.

שלי יחימוביץ': לא כל כך הרבה.

<אתי בנדלר: אז אם הוא לא תאגיד חדשות בודקים את התנאים האלה מכוח החוק הזה, זה הכול.

שלי יחימוביץ': מצטרפים פתאום המון גופים.

<אתי בנדלר: כן, הם תמיד היו רשאים.

<אתי בנדלר: בחלק הזה אין שום שינוי לעומת החוק בנוסחו כפי שהתקבל במקור.

<אתי בנדלר: ההבדל היחידי שעכשיו מוסיפים זה סעיף קטן (ב), שהוא לא רלוונטי, זה לעניין מערכת חשבונאית נפרדת, או, אם תקבע כך המועצה במכרז, היא תוכל לדרוש הקמת תאגיד נפרד.

<זיו מאור: היושב-ראש, לפני שעוברים נושא אני יכול רגע להתייחס?

יואב קיש: אני מבקש רגע המתנה.

יואב קיש: כן, רוברט, בבקשה.

רוברט אילטוב: הנושא הזה הוא מאוד חשוב כי אנחנו מדברים בסוף על תחרות ואם יש תחרות.

רוברט אילטוב: אנחנו זוכרים את הוויכוח והמלחמה של "ערוץ 2" ו"ערוץ 10" על "רשת", "קשת" וכל הסיפור מסביב.

רוברט אילטוב: הסוגיה של הקמת תאגיד כזה עולה קרוב ל-100 מיליון שקל, אנחנו זוכרים את הוויכוח, הדיונים והמלחמות אצל מי יהיה "חדשות 2", אצל מי יהיה המותג ואיך זה יהיה.

רוברט אילטוב: בסופו של דבר, בישראל קיימות שתי חברות שיכולות לעמוד באותם התנאים שרשומים פה, זה המצב.

<יפעת בן חי-שגב: סליחה, זה לא מדויק.

רועי פולקמן: לפחות שלוש, תאגיד השידור הציבורי.

שלי יחימוביץ': רגע, יפעת אומרת שזה לא מדויק.

יואב קיש: בואו ניתן רגע לרוברט לסיים, אחרי זה יתייחסו, אני מבקש לשמור על תרבות.

רוברט אילטוב: יכול להיות שאני טועה איפשהו, אולי במספרים, אולי אני לא מדייק, אבל כמות הגופים, גם לפני התנאים האלה, אפשר לספור אותם בשלוש אצבעות.

שלי יחימוביץ': תגיד את הגופים.

רוברט אילטוב: יש את "חדשות 2", יש "חדשות 10" וסה טו.

מיקי רוזנטל: וערוץ 1 וערוץ 9.

<יפעת בן חי-שגב: גם ערוץ 9 משדר חדשות, הערוץ הערבי משדר חדשות.

רוברט אילטוב: ערוץ 20 גם?

<יפעת בן חי-שגב: לערוץ 20 יש ברישיון אפשרות לשדר חדשות וככל שעד למועד זה המועצה תאשר לו הוא יוכל, לכן אני מניתי כרגע חמישה פוטנציאליים.

שלי יחימוביץ': אבל הוא לא צריך, הוא יכול גם לפי (2), יפעת, את לא מדייקת.

שלי יחימוביץ': גם אם אין לו היום רישיון – אני חשבתי שאפשר לסדר לו כמובן את הרישיון לשדר חדשות אבל כאן אפילו לא צריך את הרישיון לשדר חדשות כי בא לך סעיף (2) שמייצר כללים חדשים.

<יפעת בן חי-שגב: את צודקת.

יואב קיש: מה זה "בא"?

יואב קיש: הוא היה תמיד, הוא היה שם.

מיקי רוזנטל: אני רוצה לשאול אותך שאלה בעניין הזה: יכול תאגיד לקבל רישיון לשדר חדשות במדינת ישראל אם הבעלים העיקריים שלו הוא לא ישראלי?

<יפעת בן חי-שגב: לא, יש הגבלה בחוק.

מיקי רוזנטל: יש הגבלה בחוק, לכן זה כן מצרפי.

<זיו מאור: לא, ההבדל הוא התאגיד, חבר הכנסת רוזנטל, בפסקה (2) יש התייחסות לזה שהמדינה אינה בעלת עניין בו, זה פוסל את התאגיד.

מיקי רוזנטל: אני לא שאלתי אותך, שאלתי אותה.

מיקי רוזנטל: אתם נותנים רישיונות לשדר חדשות, או אתם או הרשות השנייה, נכון?

<דודו קובסניאנו: כן.

מיקי רוזנטל: יופי.

מיקי רוזנטל: בשני החוקים, גם בחוק של הרשות השנייה וגם בחוק של הלוויין והכבלים, יש במפורש איסור לתת רישיון לשדר חדשות לתאגיד שלא נשלט על ידי ישראלים תושבי מדינת ישראל – נכון או לא נכון?

<דודו קובסניאנו: נכון.

מיקי רוזנטל: יפה.

מיקי רוזנטל: לפיכך, העניין הזה הוא מצרפי, אתה לא יכול לקבל רישיון לתאגיד אלא אם כן אתה אזרח ישראלי.

מיקי רוזנטל: אז רק את הנקודה הזאת נבהיר, אתי.

יואב קיש: רוברט, קיבלת תשובה לשאלתך?

יואב קיש: תקרא את הסעיף לעומק שם.

רוברט אילטוב: בסופו של דבר, כמה גופים יכולים להתמודד בתחרות?

מיקי רוזנטל: כרגע חמישה לפחות.

יואב קיש: בואו נשמע את תשובת מועצת הכבלים לשאלה של רוברט.

<יפעת בן חי-שגב: אני רק רוצה לומר, תראו, אני לא נכחתי במכרז הקודם שנוהל לפני למעלה מעשור אבל כבר אז, כשעוד לא היה "ערוץ 10" באוויר ולא ערוץ 9 למיטב ידיעתי, היו חמישה מתמודדים, כבר אז, לפני 11 שנים.

<יפעת בן חי-שגב: היום, כשיש כבר הרבה יותר גופים, יש לצפות שזה יהיה מינימום חמישה.

רועי פולקמן: אני מניח שאז זה היה גם ב"ערוץ 2", בטח "רשת" ו"קשת".

<יפעת בן חי-שגב: לא, לא גופים ייעודיים למטרה הזאת.

רועי פולקמן: אז רק אולי צריך לציין שאלה שני תנאים מצטברים כי עכשיו אפשר לפרש את זה אחרת.

שלי יחימוביץ': הם לא מצטברים.

מיקי רוזנטל: אנחנו רוצים שהם יהיו מצטברים.

מיקי רוזנטל: אני לא רוצה שאל-ג'זירה תיגש למכרז הזה, בסדר?

מיקי רוזנטל: לא רוצה.

יואב קיש: זה ברור, היא לא יכולה.

מיקי רוזנטל: זה לא ברור, אם יש ספק - - -

<דודו קובסניאנו: אבל היא לא יכולה, היא לא תאגיד ישראלי.

מיקי רוזנטל: לא משנה, הבעלים של אל-ג'זירה, לא חשוב, גורם עוין למדינה - - -

יואב קיש: אתה רוצה להביא לזה שרק מי שיש לו אפשרות לשדר חדשות יתמודד?

יואב קיש: רק מי שכבר קיבל?

מיקי רוזנטל: אני רוצה שרק מי שיש לו רישיון לשדר חדשות.

יואב קיש: למה?

יואב קיש: למה?

<דודו קובסניאנו: אפשר שנייה להפיס את דעתו של חבר הכנסת רוזנטל?

יואב קיש: אני רוצה להבין, יש פה הצעה של חבר הכנסת רוזנטל בנושא שרק מי שיש לו אישור לשדר תוכניות חדשות יתמודד.

יואב קיש: אני יכול להגיד לך, מיקי, בעיני זו פגיעה קשה בתחרות – למה אתה מחייב שיהיו חייבים לשדר חדשות?

יואב קיש: תחייב אותם לכל המגבלות, אבל אולי הם לא ניגשו להקים עדיין ערוץ חדשות?

יואב קיש: אולי הם לא השקיעו 100 מיליון שקל?

מיקי רוזנטל: בעיני זה הכרחי, זה הכרחי משלושה טעמים: הראשון, מיומנות וניסיון – תאגיד שלא שידר בחיים שלו חדשות ואין לו אישור לשדר חדשות, אין לו גם את הניסיון הרלוונטי ואני לא רוצה, זה תנאי סף - - -

יואב בן צור: הוא כמובן לא יבוא מהשמיים - - -

מיקי רוזנטל: שנייה, תן לי להגיד, תגיד את דעתך אחרי.

מיקי רוזנטל: זה תנאי סף הכרחי למכרז, זה כמו שהיית אומר:

מיקי רוזנטל: בואו נפרסם - - -

יואב קיש: אבל זה לא מכרז.

מיקי רוזנטל: רק שנייה, תן להגיד.

מיקי רוזנטל: הרי לא היית מפרסם עכשיו מכרז למנתח כירורגי והיית אומר: כל אחד יכול לגשת, גם שיננית יכולה לגשת, גם אני יכול לגשת, היית אומר: יש תנאי סף – למה אתה דורש תנאי סף?

מיקי רוזנטל: כי אתה אומר: אני רוצה את האנשים הרלוונטיים לדבר הזה.

מיקי רוזנטל: שידור חדשות זה מקצוע, אם אתם לא יודעים, זה מקצוע וזה מקצוע חשוב.

מיקי רוזנטל: עבדתי בו הרבה שנים ואני קצת מתמצה בו.

מיקי רוזנטל: לא יכול להיות שכל אחד יוכל לגשת למכרז הזה.

מיקי רוזנטל: אז מה יהיה הסף, כמה כסף הוא יציע?

מיקי רוזנטל: איך נבחר אותו?

מיקי רוזנטל: ברור שזה צריך להיות תנאי סף.

מיקי רוזנטל: זה נימוק אחד רציני, יסודי וחשוב.

מיקי רוזנטל: הוא גם היה התנאי בחוק הקודם.

יואב קיש: החוק הקודם זה מה שהיה פה.

מיקי רוזנטל: אני רוצה להסביר לכם את החוק הקודם, שאני מכיר אותו היטב.

רועי פולקמן: את המכרז, לא החוק.

מיקי רוזנטל: לא, את החוק הקודם שעליו התבסס ערוץ הכנסת.

מיקי רוזנטל: החוק לא אמר את שני הדברים במצרפי, אמר:

מיקי רוזנטל: קודם כל אתה חייב להיות או בעל רישיון לשדר חדשות, כי זה תנאי, או, תאגיד שבעליו ישראלי.

רועי פולקמן: רק להבין, במכרז הקודם זו היתה דרישת סף?

<דודו קובסניאנו: זה בדיוק אותם תנאים כמו שמופיעים בסעיף 8.

מיקי רוזנטל: אני אסביר למה זה נוסח כך – כי בחוק הלוויין והכבלים ובחוק הרשות השנייה מופיע במפורש, במפורש, שלא יקבל שום תאגיד רישיון לשדר חדשות במדינת ישראל אלא אם כן הוא אזרח ישראלי.

<אתי בנדלר: אבל זה מופיע כאן.

מיקי רוזנטל: לכן אני אומר ששני התנאים הם הכרחיים ומצרפיים.

יואב קיש: מיקי, ברשותך, אני רק רוצה לשאול שאלה אחת דווקא בעניין הזה ברמה המקצועית כי המכרז יצא ומן הסתם תהיה איזו דרישה לניסיון כזו או אחרת.

יואב קיש: אני אשמח לשמוע את התייחסות

יואב קיש: כם האם אנחנו מונעים משחקן שלא שידר חדשות להתמודד במכרז, האם אתם במקום הזה או לא?

<דודו קובסניאנו: אני לא יודע מה יהיה במכרז הזה, אבל במכרז הקודם שהיה, ב-2005, חלק מהפרמטרים של הניקוד היה ניסיון מקצועי ועסקי – כאשר איך בדקת את הניסיון המקצועי?

<דודו קובסניאנו: אתה דרשת שיהיה ניסיון מקצועי רלוונטי לשלושת בעלי המשרה הרלוונטיים והבכירים, שזה המנכ"ל, עורך התוכן.

<דודו קובסניאנו: הרי בסופו של דבר מה מרכיב את הגוף?

<דודו קובסניאנו: נניח שיקימו חברה חדשה, יהיה בה מנכ"ל "חדשות 2", העורך הראשי וכדו' – אז יגידו שהגוף הזה לא יידע להפיק חדשות?

<דודו קובסניאנו: אני לא נכנס לוויכוח הזה אבל זה נראה לי הך הגיוני.

שלי יחימוביץ': והיום זה יתקיים במכרז החדש?

יואב קיש: יואב בן צור, בבקשה.

<יפעת בן חי-שגב: אני לא רואה שיש אופציה שלא.

יואב קיש: סליחה, עכשיו חבר הכנסת יואב בן צור.

<דודו קובסניאנו: אין אופציה, זה לא הגיוני - - -

יואב קיש: סליחה, אנחנו ננהל את הדיון הזה לפי מה שאני אומר, עכשיו חבר הכנסת יואב בן צור.

יואב בן צור: אי אפשר להגביל זוכה במכרז רק בגלל שהוא חברת חדשות ולהגיד: רק אם הוא חברת חדשות הוא יכול לגשת למכרז.

יואב בן צור: כל תאגיד עסקי, כמו שאמר היועץ המשפטי, יכול לקחת את אנשי המקצוע הרלוונטיים, לקבל אותם לתוך התאגיד העסקי שלו, בטח אם הוא משדר בערוצי תוכן אחרים, הוא יכול לקחת אנשים רלוונטיים שינהלו לו את מערכת החדשות, הוא יכול לקחת את האנשים הטובים ביותר, להציג אותם אצלו בתוך המערכת ולהשתתף במכרז.

יואב בן צור: זה מה שנמצא בחוק ואין שום סיבה לשנות את זה, זה מה שנמצא במכרז ואין שום סיבה לשנות את זה.

יואב קיש: מה שחשוב לי, כמו שציינתם, שהמכרז עצמו חייב לתת את החשיבות לזה.

רועי פולקמן: רק להבין, יואב, כי זה בכל זאת ערוץ הכנסת, זה ערוץ ממלכתי, אז יגיע לכאן כל תאגיד שיגיד: מחר אני אקים איזה עסק – אני לא מבין.

יואב קיש: לא, הם אומרים לך: יבוא יזם שהוא ישראלי, הוא יגייס אליו לשירות את אורי נגיד, שעשה את פה כבר 10-12 שנה, זה יהיה תאגיד חדש והוא יכניס את האנשים עם הניסיון - - -

מיקי רוזנטל: אבל למה שהכנסת "תתגלח" על מישהו שבא לנסות עליה?

מיקי רוזנטל: למה שנתנסה?

יואב קיש: אבל היא לא "מתגלחת", זה התפקיד של המועצה.

מיקי רוזנטל: יש חמישה תאגידים לפחות שיכולים כרגע להתמודד?

יואב קיש: אבל גם הם יקימו תאגיד חדש.

יואב קיש: זה התפקיד של המועצה.

יואב קיש: הוא חייב להיות מופרד, דרך אגב.

יואב קיש: זה התפקיד של המועצה לנקד את זה.

רועי פולקמן: רק שאלה – מה התנאים היום כדי לקבל רישיון לשידור חדשות?

רועי פולקמן: מה התנאים?

רועי פולקמן: אני עכשיו רוצה על אותו משקל - - -

יואב קיש: לא, רועי, סליחה, אנחנו לא ניכנס לזה כי זה דיון בפני עצמו, אני לא הולך לבחון את זה עכשיו, זה בוועדת הכלכלה לדעתי.

רועי פולקמן: אבל על אותו משקל שאתה אומר:

רועי פולקמן: אני רוצה לתת לכל תאגיד שיוקם, לא משנה איזה, להפוך אותו - - -

יואב קיש: לא, אני לא מנהל את זה, יש מכרז.

יואב בן צור: אבל יש את מועצת הכבלים קובעת, היא קובעת מקצועית מי יהיה.

יואב קיש: יש מכרז, אם אנחנו נתחיל להיכנס לפנים המכרז אנחנו עושים טעות, אין לנו את הידע המקצועי – אולי לחלקנו יש - - -

שלי יחימוביץ': זה מה שאנחנו עושים בחוק הזה.

יואב קיש: לא, לא, זה לא נכון.

שלי יחימוביץ': הם יוכלו לצאת למכרז בלעדינו, עם הקריטריונים המקצועיים שלהם.

יואב קיש: יש לנו יכולות שמתאימות לחקיקה, שאסור להן לתפיסתי להיכנס יותר מדי לניקוד, לדברים ולסעיפים.

יואב קיש: אפשר לדבר ברמה הערכית והעקרונית ולשמוע באמת את ההתייחסות שלהם, אבל הם אנשי המקצוע.

יואב קיש: אנחנו הובלנו פה שינויים.

יואב קיש: דרך אגב, אנחנו מדברים על סעיף שבכלל היה קיים בחוק הקודם, זה בכלל סעיף שלא נגענו בו לצורך העניין.

יואב קיש: אני מבקש לעבור עכשיו לח"כים שרוצים להתבטא.

<זיו מאור: אדוני היושב-ראש, אפשר רק להתייחס לנקודה הזאת לפני שעוברים לנושא הבא?

יואב קיש: לא, עכשיו רק הח"כים מדברים.

מיקי רוזנטל: זה נושא חשוב.

יואב קיש: אז הח"כים ידברו, אתה תקבל זכות דיבור.

יואב קיש: הח"כים, מי שרוצה לדבר נא לדבר ולהתייחס.

יואב קיש: אני מבקש למצות את הדיון ולעבור להקראה.

יואב קיש: אם תהיינה נקודות פתוחות שעליהן נצטרך לקיים דיון מורחב יותר נעשה את זה מחר.

מיקי רוזנטל: אני חוזר לנקודה הזאת כי היא נקודה מהותית.

מיקי רוזנטל: הסברתי את זה בדוגמה של רופאים ואני יכול להסביר את זה בעשרות דוגמאות אחרות.

מיקי רוזנטל: הסף המקצועי חייב להישמר והסף המקצועי הוא מתן אישור לשדר חדשות, אחרת כל תאגיד עסקי שירצה להשפיע על פוליטיקאים, ויש המון כאלה – גם אתה חושש מזה, גם אתה חושש מזה – ויש לו ממון רב, הוא יבוא ויגיד: תראו, בואו ניגש לערוץ הכנסת, ניקח את האנשים הכי טובים, נשקיע בזה, נפסיד המון כסף - - -

יואב קיש: אי אפשר להפסיד.

שלי יחימוביץ': למה?

מיקי רוזנטל: אני אסביר לך איך אפשר להפסיד.

מיקי רוזנטל: אני אקנה את אבי וייס, ואני אקנה את אורי פז, ואני אקנה את העורך של ערוץ ,10 ואת העורך של ערוץ 9 וכו', אני אשים לי את האנשים הכי טובים, אני אשלם להם הון תועפות – זה לא רנטבילי.

שלי יחימוביץ': יש לי הרגשה שזה לא יקרה, יש לי הרגשה שאנשי המקצוע הטובים לא יילקחו לטובת המכרז הזה.

יואב קיש: אבל לפי החוק הוא לא יכול להביא מימון עצמי לדבר הזה.

מיקי רוזנטל: אני רוצה להסביר לך, הרי אתה לא יכול להתערב לו כמה הוא ישלם לעורך הראשי שלו ולעורך החדשות שלו וכו', אתה לא יכול להתערב לו.

מיקי רוזנטל: הוא שם "ביפ", הוא מגיש לוח תוכניות והוא מחליט בהחלטה אסטרטגית להפסיד כסף פי שניים יותר.

יואב קיש: אני מבקש את ההתייחסות היועצת המשפטית לזה.

מיקי רוזנטל: שניה, אני רוצה להסביר את הקושי הרב שאנחנו נייצר פה אם חלילה אנחנו לא נעשה רף מקצועי.

מיקי רוזנטל: ואז תאגיד גדול, שיש לו אינטרסים אחרים בכלל להשפיע על הכנסת וחברי הכנסת, יבוא ויעשה את המעשה הזה והתוצאה תהיה שהוא יזכה במכרז.

מיקי רוזנטל: חברי הכנסת מאוד מאוד רוצים להופיע בערוץ הכנסת ואתה מייצר פה משהו שהוא פתח לדברים איומים ונוראיים.

מיקי רוזנטל: לפיכך, אני חושב שבכל מכרז נהוג לשים תנאי סף, מי עובר אותם ומי לא.

מיקי רוזנטל: לא יכול להיות מצב שפה יבואו אנשים שאין להם שום ניסיון קודם בעניין הזה, אין להם רישיון לשדר חדשות, יש להם כסף, אמצעים, והם רוצים להשתלט על כלי התקשורת הזה, שהוא רגיש מאוד לדעת כולנו.

מיקי רוזנטל: ולכן אנחנו לא יכולים להשאיר את זה ככה, אי אפשר.

יואב קיש: טוב, אני מבקש מהיועצת המשפטית להתייחס לנושא של מימון עצמי לערוץ הכנסת, בבקשה.

<אתי בנדלר: יש שני נושאים שחבר הכנסת רוזנטל העלה עכשיו בדבריו: אחד, תאגיד עסקי; שניים, מימון עצמי.

<אתי בנדלר: אז לגבי השאלה האם תאגיד עסקי ברמה העקרונית יכול לענות לתנאים שבפסקה (2), על כל פסקאות המשנה שבה, התשובה היא חיובית.

<אתי בנדלר: אכן תאגיד עסקי יכול לעמוד בתנאים האלה, לשכור את אנשי המקצוע כפי שצריך והוא יכול בהחלט לעבור את תנאי הסף ולקבל ניקוד גבוה אפילו בהקשר של ניסיון רלוונטי של אנשי המקצוע.

<אתי בנדלר: באשר לשאלה האם הוא יכול להביא כסף מהבית, יהיה לו שווה להפסיד והעיקר שתהיה לו כניסת רגל להיכל הדמוקרטיה, התשובה היא שלילית.

<אתי בנדלר: בהקשר של הכסף מהבית אני מפנה אתכם לסעיף 19 שעיקרו במקורות מימון שאומר – ואנחנו אפילו מציעים לשפר את הנוסח שלו כדי שלא יהיה ספק כלשהו בדבר המשמעות – הסעיף הזה דן במקורות המימון של ערוץ הכנסת וקובע בפירוש ששידורי הערוץ, לרבות התמורה שתשולם לגוף המשדר, ימומנו מהמקורות האלה, והוספנו את המילה "בלבד" כדי שלא יהיה רעיון כלשהו למאן דהוא: אחד, סכום שהוקצה לכך בתקציבה המאושר של הכנסת; שניים, שידור תשדירי שירות.

<אתי בנדלר: אגב, שידור תשדירי שירות זה היה רעיון יפה שלא יצא אל הפועל כך שבפועל אין תשדירי שירות בערוץ הכנסת ואין הכנסות כלשהן.

רועי פולקמן: רק שאלה, אדוני היושב-ראש, רק להבין משהו קטן – על מה המכרז?

רועי פולקמן: המכרז הוא לא על כסף?

רועי פולקמן: אני מנסה להבין.

<אתי בנדלר: אז אני אענה לך בדיוק.

רועי פולקמן: יהיה כאן עניין של עלויות?

רועי פולקמן: כלומר, אם אתם מנטרלים ואומרים: תקשיבו, המכרז הוא לא על כסף - - -

יואב קיש: רועי, אני אגיד לך, לא היית פה, דיברנו על זה ארוכות, אנחנו עשינו את זה בזהירות.

יואב קיש: הדבר שאמרנו כרוח הוועדה הוא כזה: בשום פנים ואופן לא ניתן לממן את זה מהכיס, מימון עצמי, כמו שאמר מיקי, לבוא עם כסף ולקחת את זה כי אז ברור שיש פה אינטרסים זרים וזה לא יהיה.

יואב קיש: מצד שני, כן יש חשיבות להתייעלות, להיות מסוגל לעשות את זה כי זה כספי ציבור בסופו של דבר, תקציב הכנסת זה כספי ציבור.

יואב קיש: אז אמרנו שאם יתנו ניקוד – נגיד התקציב יהיה 20 מיליון, לא בהכרח, אני רק אומר, אפשר יהיה להגיד שאם מישהו יעשה את אותו תוכן ב-5%-10% יותר זול אז מן הסתם ראוי שייקח, אם הוא עושה את זה ב-50% יותר זול מן הסתם זה לא הגיוני.

שלי יחימוביץ': איפה זה כתוב?

יואב קיש: זה לא כתוב.

<אתי בנדלר: יש סעיף שמתייחס לתקציב.

שלי יחימוביץ': איפה הסעיף הזה?

רועי פולקמן: שאלה: המכרז הקודם, מרכיב הכסף – אם אני הייתי מציע ב-10 מיליון והוא היה מציע ב-20 מיליון, אני הייתי זוכה?

<דודו קובסניאנו: המכרז הקודם היה כל כולו beauty contest.

<דודו קובסניאנו: גם היום, להבנתי, למרות התיקון שמבקשים להכניס, המועצה רשאית לעשות מכרז שהוא רק התמחרות, רק beauty contest, או שילוב.

רועי פולקמן: beauty contest אומר בלי מחיר?

יואב קיש: תוכן.

<דודו קובסניאנו: בלי מחיר.

רועי פולקמן: אוקיי, גם יתרון, אם זה תקציב ערוץ הכנסת אז שהתחרות תהיה על איכות.

שלי יחימוביץ': כן, אבל זה לא תקציב מינימלי, זה תקציב מקסימלי.

רועי פולקמן: אז אני אומר, בואו נגדיר שהמכרז הוא לא על מחיר, מנטרלים את המחיר.

יואב קיש: אבל יש חשיבות גם להתייעלות בכסף ציבורי, כל עוד היא ברמה סבירה.

רועי פולקמן: אבל אז אתה יכול לעשות את זה אחרי, לא במכרז.

רועי פולקמן: תבוא לערוץ, תגיד - - -

<אתי בנדלר: לא, אין דבר כזה.

רועי פולקמן: רגע.

רועי פולקמן: המימון הוא לא במכרז אז אחר כך אפשר יהיה לנהל דיון ולהגיד: את המכרז שלו אפשר לעשות עד 10% תיקון מהתקציב.

<אתי בנדלר: חבר הכנסת פולקמן, תרשה לי, יש אולי עוד דבר שאתם צריכים להביא בחשבון לצורך העניין הזה – זה אחד הסעיפים בהמשך, אנחנו קצת רצים קדימה – המועצה שבאמת מומחית בפרסום מכרזים ובבחינת הצעות יודעת גם לבחון את נאותות ההפקה.

<אתי בנדלר: זאת אומרת, אם מציעים למשל תוכניות תחקיר לצורך העניין הזה והם צריכים לפרט במכרז מה התקציב שהם חושבים שרלוונטי לעניין הזה, אם הסכום של המציע יהיה נמוך הם יבינו שזה לא רציני.

רועי פולקמן: גם בתאגיד השידור הציבורי מדינת ישראל אמרה: 650 מיליון שקל תקציב - - -

יואב בן צור: זו דוגמה לא טובה.

רועי פולקמן: רגע.

רועי פולקמן: אפשר לבוא ולהגיד שבערוץ של הכנסת המכרז בפירוש הוא לא על מחיר.

רועי פולקמן: התקציב הוא 40 מיליון - - -

<אתי בנדלר: השאלה אם יש לך סיבה טובה לעשות את זה.

רועי פולקמן: יש, יש סיבה מאוד טובה, הסיבה המאוד טובה היא שיש לנו היום בתקשורת הישראלית הרבה מאוד כוחות שיש להם אינטרס להכניס כספים כדי להשפיע, אנחנו יודעים את זה, ופה מכרז ערוץ הכנסת בלי כסף.

יואב קיש: רועי, אבל אמרו לך בצורה הכי ברורה – ותקרא את סעיף 19 – שלא ניתן להכניס כספים ממימון עצמי, זה הדבר הכי חשוב.

שלי יחימוביץ': אבל זו לא התשובה לשאלה.

רועי פולקמן: אבל הוא יוכל להתחרות, להגיד: תקשיבו, חברים, 20 מיליון זה תקציב ערוץ הכנסת, אני עושה ב-15, אז אני אזכה במכרז.

יואב קיש: אם אתה נותן את אותו תוכן?

רועי פולקמן: כן, כן.

שלי יחימוביץ': כן, ואז לא אכפת לך להפסיד כסף כי יש לך המון כסף.

רועי פולקמן: אני אעסיק מישהו בחצי משרה - - -

מיקי רוזנטל: זו בדיוק הבעיה.

יואב קיש: זה לא להפסיד, אתה לא יכול להפסיד, אתה לא יכול להביא כסף מהבית.

רועי פולקמן: אבל זו לא בעיה לסדר את זה, אתה לא תפסיד.

רועי פולקמן: השדרן מקבל משכורת מפה ומשם, אז אני אעסיק את העובד בשני מקומות.

<אתי בנדלר: אני יכולה לספר לכם שאחת ההצעות במכרז הקודם שנפסלה נפסלה בגלל שכנשאל נציג שלהם: ואם התקציב לא יספיק לכם להצעות הפנטסטיות שלכם?

<אתי בנדלר: אז הוא אמר: אז בעלי המניות יביאו.

רועי פולקמן: אתי, זו לא בעיה לסדר את זה.

מיקי רוזנטל: היא הנותנת, אתי, היא הנותנת.

מיקי רוזנטל: בפעם הבאה שיבוא הנציג הבא הוא יגיד: לא, לא, אנחנו לא נביא כסף מהבית – נו, אז מה?

<אתי בנדלר: אבל אם נותנים את אותה הצעה - - -

מיקי רוזנטל: הכול בסדר, בחיים זה קצת יותר מורכב.

שלי יחימוביץ': אפשר במילה להסביר את העניין הזה?

יואב קיש: אני יכול להגיד לך שברגע שהוא יביא כסף מהבית הוא מפר את ההסכם, מפר את המכרז.

שלי יחימוביץ': אבל זה לא רלוונטי, יביא כסף מהבית.

שלי יחימוביץ': הרי למה אנשים רוצים לגשת?

שלי יחימוביץ': אתה הרי חי ונושם את הערכים של העולם העסקי – למה שמישהו ירצה להתמודד למכרז הזה?

שלי יחימוביץ': כדי להרוויח כסף, ולו במשהו.

שלי יחימוביץ': למה נוחי דנקנר רכש את "מעריב" למרות שהוא ידע שהוא יפסיד כסף, הוא ידע שהוא מקריב את כספי המשקיעים?

יואב קיש: שלי, אנחנו לא עושים את המודל הזה פה, זה בדיוק העניין, למה את הולכת - - -

שלי יחימוביץ': יואב, אני מבקשת שתקשיב לי עד הסוף כי אני באמת בטוחה שאתה תבין מה אני אומרת.

שלי יחימוביץ': למה הוא רכש את "מעריב"?

שלי יחימוביץ': הוא ידע שהוא יפסיד כסף, לא היה לו עניין להרוויח כסף, הוא רכש את זה בתור רכישה הפסדית מראש, הוא ידע שאין לו יכולת לכסות על ההפסדים, כי הוא רצה את הכלי הזה כדי למנף אינטרסים אחרים וזרים לחלוטין לרוח האינטרסים של "מעריב" או של ציבור בעלי המניות, שזה כבר סיפור אחר.

שלי יחימוביץ': למה הוא רכש אותו?

שלי יחימוביץ': הוא רכש אותו ככלי משחק, ככלי השפעה, ככלי לסחוט פוליטיקאים, לאיים עליהם, לצ'פר אותם וכן הלאה ולא עניין אותו הכסף.

שלי יחימוביץ': כך גם כאן, יש סבירות גבוהה - - -

יואב קיש: אין בינינו אי הסכמה, זו כל הנקודה.

שלי יחימוביץ': אבל כאילו אתה לא מבין מה אומרת, רגע, אני רוצה שתבין מה אני אומרת לך.

שלי יחימוביץ': יכול להיות שבן אדם יגיד באמת: לא 20 מיליון, אני נותן לכם 15 מיליון, הוא גם יזכה כי הוא יביא את המחיר הזול והוא לא יביא כסף מהבית, אבל גם לא יהיה לו עניין שלא לתת מחיר הפסדי כי הכסף לא מעניין אותו, מעניינת אותו רק השליטה והאחיזה בגורמים נוספים שאינם רלוונטיים לטובת הערוץ, לטובת צופי הערוץ, לטובת הכנסת וזה תרחיש מאוד מאוד מסוכן.

יואב קיש: ברור, נכון.

רועי פולקמן: אז נתקן את זה, נגדיר שהמכרז, כמו שהיה במכרז הקודם בסעיף הזה, יהיה על פי המחיר ולא - - -

יואב קיש: אני אשמח לשמוע את חוות דעתכם לגבי האם זה צריך להיות רק beauty contest או לא – מה אתם חושבים?

<יפעת בן חי-שגב: תראו, אני רוצה לומר משהו עקרוני לנוכח הדיון שמתנהל פה: אין עוד ערוצים – למיטב ידיעתי, יתקן אותי דודו – שהמחוקק כל כך מעורב באופיים ובמכרזיהם.

<יפעת בן חי-שגב: ולכן, אתה שואל אותנו למרות שאתם לקחתם מידנו את זכות הניהול אז - - -

יואב קיש: לא ממש, לא ממש.

שלי יחימוביץ': ממש.

יואב קיש: אני לא חושב כך.

שלי יחימוביץ': לא נתנו להם לצאת למכרז.

<יפעת בן חי-שגב: אז תחליטו, אתם מחליטים הרבה דברים פה, אתם יכולים להחליט.

רועי פולקמן: אנחנו שואלים אם אפשר שאתם תשפטו תוכן ובערוץ הכנסת לא יהיה מכרז על מחיר, לא תקבל ניקוד - - -

<יפעת בן חי-שגב: האם זה אפשרי?

<יפעת בן חי-שגב: ודאי שזה אפשרי.

<אתי בנדלר: האם זה נכון לדעתך?

<יפעת בן חי-שגב: תראו, בהינתן העובדה שהתקציב קבוע מראש התשובה היא שכן, אפשר לאמץ את המודל הזה כי בסופו של דבר מי שקובע את התקציב זו הכנסת בכבודה ובעצמה.

שלי יחימוביץ': אבל זו לא השאלה.

שלי יחימוביץ': גם אם אנחנו נקבע את התקציב והוא יהיה 30 מיליון או 20 מיליון, עדיין יכול לבוא אליך המתמודד שייתן לך הצעה מאוד זולה וכדאית, היא תנקד אותו גבוה במכרז כיוון שהוא מביא הצעה יותר זולה, שלא יהיה לו עניין מלכתחילה להרוויח כסף, יהיו לו עניינים אחרים.

רועי פולקמן: שלי, אז נגדיר שזה לא יהיה, שזה רק נוסח שאומר שהמכרז הוא לא תלוי ההצעה במחיר.

שלי יחימוביץ': לא תלוי מחיר, שאין ניקוד על ההצעה במחיר.

יואב קיש: אני חייב להגיד לכם, יש פה הסכמה מכול חברי הכנסת סביב השולחן.

יואב קיש: אנחנו מדברים באותה שפה, זה בדיוק מה שבכוונתנו לעשות.

יואב קיש: אני מציע שכשנקריא את החוק, אם יהיה צורך לנסח ננסח.

יואב קיש: אין לנו ויכוח על הדבר הזה, שלי, כל מה שאמרת, לצורך העניין, לסנריו שנתת על נוחי דנקנר – אני לא שופט שלו ואני לא נכנס לענייניו – אבל בואו נגיד שיש לזה חשש סביר מסוים, בוודאי ובוודאי שאנחנו לא רוצים שכך יהיה בערוץ הכנסת.

רועי פולקמן: אז נתקן את סעיף 7.

יואב קיש: אני רוצה לעבור להקראה.

יואב קיש: לפני זה רצית לדבר, שלי, נכון?

שלי יחימוביץ': כן, עדיין לא דיברתי בכל הדיונים האלה.

יואב קיש: שלי יחימוביץ, בבקשה.

שלי יחימוביץ': קודם כל, אני חושבת שלא היינו צריכים לשבת כאן מלכתחילה והחוק הזה נולד בחטא.

שלי יחימוביץ': הם יכלו לצאת למכרז במועד, על פי הכללים המקצועיים שיש בידיהם וכמיטב ניסיונם המקצועי.

שלי יחימוביץ': כבר אמרה יפעת שהיא לא ראתה שום ערוץ שידור שנשלט באופן כל כך מדוקדק ובמיקרו-מנג'מנט כזה, מופרע אפילו, של המכרז.

שלי יחימוביץ': בעצם אנחנו אמרנו להם: אל תצאו למכרז כחוק, אנחנו רוצים לשנות לכם את המכרז ולכפות עליכם בחקיקה שתצטרכו לשנות את תנאי המכרז.

שלי יחימוביץ': אם היו כאן כוונות טובות, לעשות מכרז שהוא יותר מקצועי, שהוא יותר נכון, שהוא יותר שקוף, שהוא יותר משרת את הציבור, הייתי אומרת ניחא, אבל לא היו כאן כוונות טובות ואי אפשר אף פעם לשבת סביב השולחן ולחוקק חוק בהתעלם – אני מרגישה שאתה לא מקשיב לי.

יואב קיש: כבר אתך, רגע, אבל שמעתי הכול.

שלי יחימוביץ': לא נכון, אני אבחן אותך.

יואב קיש: אני מזכיר לך מי לא הקשיבה בפתיחת דברי.

שלי יחימוביץ': אני הקשבתי.

שלי יחימוביץ': אף פעם אי אפשר לשבת סביב השולחן ולחוקק כאילו בעצימת עיניים ובתום לב מדומה, חוק שכאילו עכשיו אנחנו נדבר על כל סעיף ונדבר לגופו של עניין.

שלי יחימוביץ': זה בכלל לא לגופו של עניין כי הוועדה הזאת הוקמה מלכתחילה לא בגלל גופו של עניין.

שלי יחימוביץ': היא הוקמה מתוך רצון לייצר ערוץ בית מאוד ממושמע, שנכנע לתכתיבים, כולל הוראות בימוי, כולל הכול.

שלי יחימוביץ': חברי הוועדה הזאת נבחרו בקפידה רבה מאוד ומסקנות הוועדה נכתבו עוד לפני שהוועדה התיישבה.

שלי יחימוביץ': ראיתי כאן שהשופטת מאוד כעסה ודיברה כמה חברי הוועדה היו מקצועיים ועיתונאיים ונטולי כל פניות, אז באותו יום במקרה מישהו שלח לי תמונות של עיתונאי חסר פניות לחלוטין ואובייקטיבי לחלוטין, צביקה ברוט, שישב בוועדה, אבל מצולם מחובק בקמפיין לראשות עיריית נצרת עלית עם רונן פלוט, מנכ"ל הכנסת, ומסתבר שהיה יועץ התקשורת שלו במהלך הקמפיין שהתנהל במקביל למינוי הוועדה – זה ממש מינוי מקצועי.

שלי יחימוביץ': זה פשוט היה כל כך זועק לשמיים, הניגוד הזה בין העמדת הפנים שמדובר בוועדה אובייקטיבית ולא מטעם, לבין החיבוקים על הבמה עם יועץ התקשורת הפרטי שלו בקמפיין פוליטי שהוא מנהל אותו עוד מתוך הכנסת.

שלי יחימוביץ': ואני יכולה לעבור שם שם, יואב – סליחה, אל תעשה - - -

יואב קיש: אנשים לא פה, זה קצת חורה לי.

שלי יחימוביץ': נכון, לכן אני נתתי רק דוגמה אחת, אבל האמן לי שאני יכולה לעבור אתך שם שם ולהראות לך איך הוא מונה מטעם, שלא בתום לב וכדי לקבל תכתיבים מרונן פלוט ומיו"ר הכנסת יולי אדלשטיין.

יואב קיש: אני חושב שהאשמה הזאת תצטרך בסוף – זה נראה לי קצת לא מכובד.

שלי יחימוביץ': אני יודעת, וכיוון שאני נהנית מחסינות מהותית, וכיוון שתפקידי לגונן על הציבור ולא על יולי אדלשטיין ולא על רונן פלוט אז אני כן אשתמש בחסינותי המהותית כדי להגיד את מה שאני חושבת ואת מה שהיה שם באמת ובתמים מעבר לכסות המיותרת של הנימוס, כי מה שנעשה בוועדה הזאת הוא מאוד מאוד לא מנומס.

שלי יחימוביץ': השמועות גונבו לאוזני מאנשים שהיו בוועדה הזאת, אותו קומץ שנקלע לשם כמעט בטעות.

יואב קיש: אמרת שכולם היו שם לא בטעות.

שלי יחימוביץ': לא, מתוך – כמה חברים היו בוועדה הזאת?

יואב קיש: אין לי את הדוח פה עכשיו, דנו בזה בישיבה הראשונה.

שלי יחימוביץ': אני יכולה להגיד שהיו לפחות שני אנשים שבאמת מצאו את עצמם שם בתום לא ולא הוכתבו להם דברים מראש, כל האחרים כן.

שלי יחימוביץ': אגב, גם עשיתי שיחות אישיות, כיוון שחלק מאלה שהוכתבו להם דברים מראש הם גם אנשים שאני מכירה היטב אז יש לי אינדיקציה לדעת את הדברים האלה.

שלי יחימוביץ': כיוון שגונבו לאוזני השמועות האלה ביקשתי באופן פעיל, יואב, ביקשתי באופן פעיל מהוועדה לבוא ולהופיע בפניה.

שלי יחימוביץ': ישבתי בפני הוועדה יותר משעתיים ואני חייבת להגיד לך שאני בטוחה שגם אתה היית נחרד אם היית יושב שם במקומי כי השאלות והאמירות והניתוחים שנזרקו לחלל האוויר היו הרבה יותר חמורים מהחשדות שחשדתי מלכתחילה.

שלי יחימוביץ': היה שם ניסיון להטיל דופי מתמשך בערוץ הכנסת וכל פעם ששאלתי: אבל, רגע, למה אתם מתכוונים?

שלי יחימוביץ': דיברו אתי על שחיתויות, אמרתי: מה?

שלי יחימוביץ': תנו לי דוגמה לשחיתות, אז אמרו לי: לא, לא שמצאנו שחיתות ספציפית אבל.

שלי יחימוביץ': דיברו אתי על איך אפשר לעלות על הדעת שיהיו חשיפות עיתונאיות בערוץ כנסת, אמרתי: מה זאת אומרת?

שלי יחימוביץ': מה אתם מצפים מכתב שעובד בערוץ הכנסת ויש לו אינסטינקטים עיתונאיים טובים ומגיע אליו סיפור – שלא יחשוף את הסיפור העיתונאי?

שלי יחימוביץ': שאלו אותי: למה בעצם לעשות את התוכניות האלה שלועגות לפוליטיקאים וגם נתנו לי דוגמאות, ושאלו אותי:

שלי יחימוביץ': למה בעצם לא לשדר בלופ את ההקלטות שנעשות בחדרי הוועדות במקום כל התוכניות האלה שצוחקות על פוליטיקאים, אז שאלתי: רגע, מישהו התלונן שצחקו עליו? – לא.

שלי יחימוביץ': היה ניסיון באמת כאילו להשחיר את הערוץ ואני חושבת שאחרי המציאות טפחה בפניהם והתברר שאין על מה, כי, מה לעשות, לפעמים קורה, יואב, לפעמים קורה שמקימים ערוץ, זה תינוק קטן שצולע, לא יודעים לאן הוא יתפתח והדבר הזה התפתח לערוץ מאוד מאוד מפואר שמשרת את הדמוקרטיה - - -

יואב קיש: אני מבקש רק לסיים, בבקשה, שלי.

שלי יחימוביץ': למה?

יואב קיש: למה?

יואב קיש: כי את כבר חמש דקות מדברת ואנחנו צריכים להמשיך, יש לנו חוק לחוקק.

שלי יחימוביץ': אז מה?

שלי יחימוביץ': אז מה אם אני מדברת חמש דקות?

יואב קיש: את יודעת, שלוש דקות זה הזמן שבדרך כלל נותנים בתקופה שלחוצה, אני נותן לך חמש דקות.

יואב קיש: כבר דיברת גם בפעמים הקודמות, אמרת לי שלא דיברת אז נתתי לך את זכות הדיבור.

יואב קיש: אני מבקש לסיים, זה הכול, יש לנו לוחות זמנים.

שלי יחימוביץ': סליחה, יואב, אני לא מקבלת את זה.

יואב קיש: אז אל תקבלי, זה מה שיהיה.

שלי יחימוביץ': אני חושבת שמה שאתה עושה הוא לא הגון.

שלי יחימוביץ': אני חושבת שאין כאן שום – פטור מחובת הנחה, איזו היסטריה, יושבים כאן אנשים ואומרים לך שהם בכלל לא רוצים את החוק הזה.

יואב קיש: שלי, פטור מחובת הנחה זה לא היסטריה, אני מבקש ממך להתארגן לקראת סיום דבריך, תודה.

שלי יחימוביץ': חשוב לי שהדברים האלה ירשמו בפרוטוקול.

יואב קיש: בבקשה, את כבר חמש דקות מדברת.

שלי יחימוביץ': אז מה?

שלי יחימוביץ': אז מה?

יואב קיש: אז מה?

יואב קיש: ככה מנהלים את הוועדה הזאת, בסדר?

יואב קיש: מה את רוצה שאני אגיד לך?

שלי יחימוביץ': "חמש דקות מדברת בוועדה"?

שלי יחימוביץ': כבר חוקקתי כמה חוקים בחיי.

יואב קיש: אם זו הגישה, אם כך תגיבי לכל דבר שאני אומר לך, אז אני אגיד לך: עוד שלוש דקות את מסיימת לדבר וזה מה שיהיה.

יואב קיש: אני מבקש ממך להתחיל להתארגן לקראת סיום דבריך, תודה.

שלי יחימוביץ': קודם כל, אני מביעה את מחאתי על סד הזמנים.

שלי יחימוביץ': אני חושבת שמדובר בחוק מאוד משמעותי ויש קשר למה שאני אומרת.

שלי יחימוביץ': נולד ערוץ שבאמת עושה עבודה מדהימה – אני חושבת שאין מי שחולק עלי – עבודה שהיא הרבה מעבר למה שחשבנו.

שלי יחימוביץ': מה קרה?

שלי יחימוביץ': פתאום אנשים התחילו להתבונן על עבודת הכנסת.

שלי יחימוביץ': אני לא יודעת אם אתה מודע לזה, אבל פעם – אני מניחה שאתה פחות מודע לזה, אבל זה לא מובן מאליו – "ערוץ 99", שהיה מונח אי שם ואף אחד לא צפה בו, גם גרם עוול לנו.

שלי יחימוביץ': אגב, פחות לאנשים כמוני שהם יותר נגישים לתקשורת, אבל בוודאי שחשף לעין הציבור אנשים שאין להם נגישות לתקשורת ועושים כאן עבודה נהדרת, ואנחנו יודעים שיש כאן הרבה אנשים שעושים עבודה מצוינת ולא יודעים לעבוד מול תקשורת.

שלי יחימוביץ': והנה, בא הערוץ הזה, אינו מפלה בין שמאל, ימין ומרכז, נותן פתחון פה לכולם בלא משוא פנים, כולל לחברי כנסת שהם לא אנשים תקשורתיים, חושף את עבודת הכנסת, בין היתר הוא חושף את עבודת הכנסת וגורם לאנשים להסתכל גם על השידורים של המליאה וגם על מה שקורה בוועדות כיוון שהוא יודע לייצר עוגני שידור – עוגני השידור אלה התוכניות הספציפיות הייחודיות לו שהוא השכיל לפתח במשך השנים.

שלי יחימוביץ': אם היית אומר: הקמנו ערוץ, הקמנו מפלצת, זוועה מה שקורה שם, הציבור מתלונן, הח"כים מתלוננים, חייבים לבחון את העניין הזה מחדש, לחוקק חוק חדש ולצאת למכרז אחר כי הדבר הזה לא עובד – יצא לך דבר נפלא שהוא מעל ומעבר לכל מחלוקת.

שלי יחימוביץ': יש לו רק בעיה קטנה אחת לערוץ הזה – הוא עושה עבודה בעיוורון, ללא פניות, ללא משוא פנים, מצד אחד בכבוד לנושאי הסיקור שלו, מצד שני לא ביראה, לא במורך לב ולא בחנופה.

שלי יחימוביץ': יש להם סוג של עצמאות עיתונאית פנימית שהיא לא מתריסה ולא קוראת תיגר אלא באמת מין ענייניות שכזאת והענייניות הזאת היתה לצנינים בעיני אנשים, בעיני מי שרצו ערוץ מטעם שכפוף אליהם.

שלי יחימוביץ': סעיף הביזוי – אני במקרה התראיינתי אחריך אתמול - - -

יואב קיש: קודם התנתקת.

יואב קיש: רציתי לשמוע אותך ואז התנתקת, אז אמרתי: טוב, מה אני אעשה?

שלי יחימוביץ': כן, התנתקתי ואחר כך חזרתי לשידור והקשבתי לך.

שלי יחימוביץ': אתה אמרת שנפטרנו, הורדנו את סעיף הביזוי הזה ובסף הכול אנחנו מסכימים על העיקרון אבל היו בינינו הבדלים בעניין הגישה לנוסח.

שלי יחימוביץ': אז אני חושבת, קודם כל, שסעיף הביזוי הוא לא איזה קישוט קטן שנפטרנו ממנו אלא הוא באמת מבטא את רוח החוק.

יואב קיש: שלי, אני מבקש לסיים.

שלי יחימוביץ': אותו סעיף ביזוי הרי לא היה נולד מלכתחילה, הוא מעיד על הכשל העיתונאי, על היעדר ההבנה מה זו תקשורת.

שלי יחימוביץ': אם האנשים שאמורים להיות מבוקרים יותר מכול אדם אחר – וזה אנחנו, בדין, כי אנחנו שליחי ציבור – מכניסים סעיף כזה, זה מראה על המגמה.

שלי יחימוביץ': אני חושבת שהחוק הזה נועד אך ורק כדי להשיג שתי מטרות: אחת, מטרה זמנית – לדכא אותם ולהפחיד אותם בתקופת הביניים.

שלי יחימוביץ': אני חושבת שהדברים שסיפר כאן אורי פז, לא בישיבה הקודמת אלא זאת שלפניה – אני יכולה להגיד, אני מכירה את אורי, אורי הוא איש תמים וישר דרך - - -

יואב קיש: הוא פה אתנו.

שלי יחימוביץ': אני יודעת.

שלי יחימוביץ': באמת, אין הרבה אנשים בתקשורת שנשארים אחרי כל כך הרבה שנים בתקשורת כל כך תמימים וישרים וחפים מכול - - -

מיקי רוזנטל: לא דבק בו שום דבר.

שלי יחימוביץ': שום דבר, באמת הבן אדם תמים ובר לבב, ובטח לא איש - - -

יואב בן צור: תמים היום זו השמצה.

מיקי רוזנטל: כן, אני רציתי להגיד את זה: זו כמעט השמצה, להגיד על מישהו תמים זה כמו להגיד עליו שהוא צנוע.

שלי יחימוביץ': מעבר לזה שהוא איש מקצוע מעולה, שלא יהיו אי הבנות, אבל באמת מדובר באדם שגם - - -

יואב בן צור: אתה איש טוב, אתה לא תבין.

שלי יחימוביץ': הנה, תראה איך הוא מסמיק, מי מסמיק ככה אחרי כל כך הרבה שנים?

יואב קיש: את זה צריך לשדר בערוץ הכנסת.

שלי יחימוביץ': אתה רואה את ההסמקה הזאת – אין דברים כאלה.

יואב קיש: שלי, נא לסיים.

יואב קיש: בכל זאת אני מבקש, דקה ולסיים, אני אקטע את זה אחרי זה.

יואב בן צור: שלי, תמשיכי את הפסוק: "תמים ובר לבב אשר לא נשא לשווא נפשי ולא נשמע למרמה".

יואב קיש: יואב, תן לשלי לסיים.

מיקי רוזנטל: תן לשלי את הזמן שלי, תן לה לדבר.

יואב קיש: אז אתה לא תדבר.

מיקי רוזנטל: לא אדבר.

יואב קיש: אוקיי, אז קיבלת עוד שלוש דקות.

שלי יחימוביץ': הוא גם לא איש ריב ומדון, הוא נזהר בכבודם של אנשים, בין מאחורי הקלעים ובין מלפני הקלעים.

שלי יחימוביץ': אם הוא יושב לך כאן בוועדה ומספר לך, יואב, מספר לך על ניסיונות לפתוח כתבות קיימות ולהכניס לתוכן סינקים מעודכנים מהשלטון הנוכחי, כי יש הנצחה של ההיסטוריה אבל לשכתב את ההיסטוריה כך שלא יהיו מי שיצרו כאן כל מיני דברים, שלא יהיה להם זכר, למחוק אותם מהסינקים, להשאיר את הכתבה ולהכניס סינקים מעודכנים – זה דבר שהוא אורווליאני, באמת.

רועי פולקמן: בקרוב זה יהיה עם CGI, עם גרפיקה ממוחשבת, יהיה אותן תוכניות וישבצו רק את - - -

שלי יחימוביץ': כן, ממש "חוות החיות" – שתי רגלים רע, שתי רגלים טוב.

יואב קיש: תודה, שלי.

שלי יחימוביץ': רגע, שנייה.

יואב קיש: אז נא לסיים.

שלי יחימוביץ': אז אני אומרת, היו יש כאן שתי מטרות: אחת, למנוע מהם לצאת למכרז רגיל, ענייני ומקצועי – ולא היתה שום סיבה לשנות את תנאי המכרז, למה?

שלי יחימוביץ': כי הכול בסדר, לא השתנה כלום והם מספיק מקצועיים כדי להכניס שידורי אינטרנט, בשביל זה לא צריך חוק.

יואב בן צור: אבל מדברים על סעיף שזה היה פעם שעברה במכרז, היה אותו סעיף 8 בתנאים של המכרז, זה היה פעם שעברה.

יואב קיש: יואב, אתה גוזל את הזמן של שלי, יש לה עוד דקה וחצי לסיים ובזה גמרנו, אני מצטער, כולל הזמן של מיקי.

יואב קיש: זה עוד מעט רבע שעה ברציפות.

שלי יחימוביץ': לא נכון.

יואב קיש: רוצה לראות?

יואב קיש: אני לקחתי זמן.

שלי יחימוביץ': אני עומדת על זכותו של מיקי לדבר.

שלי יחימוביץ': היו כאן שתי מטרות בהקמת הוועדה הזאת - - -

יואב קיש: אחת שמענו, מה השנייה?

שלי יחימוביץ': אחת, לדכא אותם בינתיים ולהפחיד אותם, ואני חושבת שהוא סיפר כאן רק דוגמה אחת כי אני הייתי עדה לדוגמה אחרת.

יואב קיש: מה השנייה?

שלי יחימוביץ': רגע, אני רוצה להגיד את הדוגמה השנייה.

יואב קיש: לא, שלי, יש לך דקה לסיים, אני מתנצל, אני אקטע אותך בעוד דקה.

שלי יחימוביץ': השנייה, אם הם ישובו לסורם ויהיו ענייניים אז להעיף אותם ולהביא מישהו אחר שהוא יותר טוב לשלטון הנוכחי.

שלי יחימוביץ': אין שום סיבה אחרת.

שלי יחימוביץ': הוועדה הזאת היא תפורה, המסקנות שלה ידועות מראש.

שלי יחימוביץ': החוק הזה תפור, לא היינו צריכים לשבת כאן ולחוקק אותו, ואתה, כאיש חופש הביטוי וכליברל אמיתי – ואני יודעת שאתה ליברל אמיתי – היית צריך לשאול: מה זה הדבר הזה ששמו לי ביד?

שלי יחימוביץ': אני מבינה שיש לך מחויבויות פוליטיות, יואב, אבל זה לא מתאים לך.

שלי יחימוביץ': החוק הזה לא מתאים לך.

שלי יחימוביץ': אני חייבת לומר, מיקי הוא חבר שלי, אני אוהבת אותו, הוא מבין תקשורת, אנחנו קרובים זה לזה - - -

יואב קיש: הוא נתן לך את זמן הדיבור שלו.

שלי יחימוביץ': הוא נתן לי את זמן הדיבור שלו.

שלי יחימוביץ': אתה אמרת שלא נחוקק את החוק בלי הסכמות - - -

יואב קיש: לא אמרתי עם כולם, הסכמה רחבה אמרתי.

שלי יחימוביץ': רק בחרת במיקי להגיע להסכמות.

יואב קיש: נכון, הייתי צריך לבחור במישהו, מה לעשות?

שלי יחימוביץ': תודה רבה.

שלי יחימוביץ': איזה מין הסכמות רחבות אלה?

שלי יחימוביץ': לצורך העניין, ההסכמות שהגעת - - -

יואב קיש: שלי, תודה רבה.

שלי יחימוביץ': אני רוצה שהדברים יאמרו.

יואב קיש: משפט סיום.

שלי יחימוביץ': ההסכמות שהגעת אליהן עם מיקי לא מספקות אותי.

יואב קיש: בסדר.

שלי יחימוביץ': יש כאן סימני קריאה וסימני שאלה רבים.

יואב קיש: מאה אחוז.

יואב קיש: יכול להיות שגם לי ולמיקי יהיו דברים, מאה אחוז, אנחנו נעבור להקראה ונשמע את הנושא.

שלי יחימוביץ': אני חושבת שהחוק הזה צריך להיגנז ולא להיות מחוקק כלל ועיקר.

יואב קיש: תודה.

שלי יחימוביץ': אין לו שמץ של תועלת, יש בו אך ורק נזק וכניעה לכוחות שאנחנו לא אמורים להיכנע להם.

יואב קיש: תודה, תודה רבה, קיבלת באמת את הבמה הכי רחבה.

שלי יחימוביץ': אוי, נו, באמת, מה, אני אמורה להגיד תודה שנתנו לי להגיד את העמדה שלי?

שלי יחימוביץ': באמת, יואב.

יואב קיש: לא, אני מציין את זה, יותר מכול חבר כנסת אחרת בוועדה הזאת.

שלי יחימוביץ': וואו, אני אסירת תודה.

יואב קיש: את לא צריכה, אני מציין את זה.

יואב קיש: אני רוצה להגיד כמה מילים.

יואב קיש: אני לא נציג היושב-ראש ולא ישבתי בוועדה הזאת אבל אמרת מילים מאוד חריפות, השתמשת בחסינות שלך - - -

שלי יחימוביץ': עוד לא אמרתי כלום, תאמין לי.

יואב קיש: היו שמונה חברים בוועדה, אני יכול להגיד לך ממה שאני הכרתי את הוועדה – ולא הכרתי את הוועדה בעבודתה אלא רק קראתי את המסקנות – שמעתי אנשים שהיו שם והציגו שם, כולל, דרך אגב, אתי פה לצדי שיכולה להגיד את התרשמותה כיועצת המשפטית שליוותה את הוועדה, אני יכול להגיד לך, בניגוד אליך, שהתרשמתי שבוועדה אנשים עשו כמיטב אמונתם.

יואב קיש: יכול להיות שיש גישות שונות.

יואב קיש: דרך אגב, יש גישה בסיסית שאומרת שערוץ כנסת צריך להיות רק ערוץ שמצלם ועדות ומליאה ושום דבר אחר, הגישה הזאת כנראה, מן הסתם, לא מקובלת עליך, היא גם לא מקובלת עלי אבל מי שמאמין בגישה הזאת - - -

שלי יחימוביץ': אפשר, אבל אף אחד לא יצפה בו.

יואב קיש: מי שמאמין בגישה הזאת יכול לבוא עם האג'נדה שלו ואת לא יכולה לטעון שיש פה איזו מזימה שטנית ונעלמת שאני לא יודע של מי – בעיני זה לא נכון.

יואב קיש: אני שותף להערכה הרבה שלך ל"ערוץ 99", אני אוהב את הערוץ, אני חושב שהוא עושה עבודה טובה, כל התיקונים לתפיסתי הם לא בהכרח כלקחים מ-99 אלא כי אנחנו לא יודעים מי יהיה הזכיין הבא ואנחנו יוצאים למכרז.

שלי יחימוביץ': יש לי הרגשה שאני יודעת מי יהיה.

יואב קיש: הדבר הזה נאמר לא מעט פעמים ולבוא עכשיו ולהאשים באופן גורף את הוועדה – בעיני זה לא נכון.

יואב קיש: אני אומר לך, מההתרשמות שלי, לא כך המצב ומותר, שלי, שלאנשים יהיו גם דעות שונות.

יואב קיש: אז מתוך שמונה שניים חשבו כמוך, את יודעת מה?

יואב קיש: הסטטיסטיקה בסדר.

יואב קיש: זה הכול, אנחנו נעבור להקראה.

<זיו מאור: היושב-ראש, אפשר לומר כמה מילים?

יואב קיש: אתה דיברת בוועדה הקודמת לדעתי, אני לא פותח את הדיון.

יואב קיש: היום אנחנו עוסקים בהקראה והצבעות, לא מתעסקים בזה.

יואב קיש: אתי, בבקשה.

<אתי בנדלר: תראו, אני לא יודעת אם היו דברים מאחורי הקלעים שאני לא מודעת אליהם, אני יכולה לומר בדיוני הוועדה – קודם כל, אותי, באופן אישי, איש לא הנחה, ואני אומרת את זה במלוא היושר - - -

שלי יחימוביץ': אני לא חושבת שמישהו הנחה אותך אבל אני חושבת שגם את ראית שם דברים שלא מצאו חן בעיניך אז אין צורך לקפוץ להגן.

יואב קיש: היא אומרת מה דעתה, מה את רוצה שהיא תגיד?

יואב קיש: זה עוד פעם לא מתאים, אז אי אפשר לשמוע?

שלי יחימוביץ': לא, לא.

<אתי בנדלר: אני יודעת שנשאלו לא פעם שאלות פרובוקטיביות ואפילו אני הייתי שותפה למספר שאלות שאם מישהו לא היה יודע מה הרקע שלהן יכול היה לחשוב שזה מייצג עמדה שלי וזה היה סוג שלdevil's advocate.

<אתי בנדלר: כיוון ששמעתי עמדות מסוימות רציתי לדעת דווקא מאנשים – אפילו יתכן שהפניתי אליך שאלות מהסוג הזה, אינני זוכרת, אפילו ליו"ר הפניתי שאלות שמבחינתי היו שאלות של devil's advocate, אני אומרת את זה בכנות, כדי לשמוע דווקא את התשובה - - -

שלי יחימוביץ': אבל אני לא מדברת עליך, סליחה, למה את - - -

<אתי בנדלר: אני אומרת מה שאני יודעת.

שלי יחימוביץ': את ישבת שם כיועצת משפטית, לא כחברת ועדה.

<אתי בנדלר: נכון.

יואב קיש: היא אומרת שהיא לא ראתה שום דבר ממה שהיא ראתה.

שלי יחימוביץ': היא לא אומרת את זה.

יואב קיש: אז מה את אומרת?

יואב קיש: בואי תגידי.

שלי יחימוביץ': היא לא אומרת שהיא לא ראתה שום דבר.

יואב קיש: בואי נשמע אותה.

<אתי בנדלר: אני לא הייתי מודעת – אני לא אומרת שלא היו – אני לא הייתי מודעת, הדברים לא היו לפני, שדיברו עם מישהו והכווינו אותו וכו'.

<אתי בנדלר: גם בבחירת חברי הוועדה – אני מוכרחה לומר שכשאמרו לי שממנים ועדה אמרתי:

<אתי בנדלר: אני מציעה שיהיה שם לפחות אדם אחד מהאקדמיה, ואז שאלו אותי אם יש לי רעיון למי אפשר לפנות, אמרתי: תשמעו, לפני קרוב ל-20 שנה עבדתי מול פרופ' שכטר, כשהוא היה יועץ משפטי של רשות השידור, אני יודעת שהוא איש אקדמיה מוערך, אני יודעת שגלעד ארדן מינה אותו לעמוד בראש ועדה, לא היה לי קשר אתו המון שנים, אינני יודעת אם הוא מתאים, לא מתאים, אבל זה השם שאני זרקתי והוא אכן מונה כחבר ועדה.

יואב קיש: בואו לא ניכנס לעניין הזה, תודה על הגישה שלך.

יואב קיש: רועי, מילה ואני רוצה לעבור להקראה.

רועי פולקמן: רק דבר אחד, אדוני היושב-ראש, קודם כל, אני מברך על תהליך ההדברות שהתחיל עם חברי הכנסת כי באמת אחד האתגרים הגדולים שעומדים בפניך כאן בוועדה הזאת, בטח בסיטואציה של ערוץ הכנסת אבל בכלל, הוא לייצר כאן דברים בהסכמות רחבות כיוון שאנחנו בתקופה שרוב הזמן כאן אנחנו מייצרים מחלוקת סביב הרבה מאוד חוקים ויש אתגרים, בטח בסוגיות הממלכתיות האלה, שקשורות לערוץ הכנסת, לדמותה של הכנסת, היא לא שייכת הרי לצד אחד פוליטי, היא לא שייכת לקואליציה אופוזיציה, ולכן האתגר הזה.

רועי פולקמן: דיברנו על זה בפעם הקודמת והכיוון הוא נכון.

רועי פולקמן: אני מבין את לוח הזמנים.

רועי פולקמן: אני חושב שבחוק, בנוסח שמוצע כאן, יש התקדמויות מאוד גדולות אבל חשוב שגם בדיונים יהיו נציגים – בעיני צריך לדרוש את זה – מכול סיעות הבית הזה.

רועי פולקמן: בסוף, שינויים מהותיים כאלה, כמו שאנחנו עושים עכשיו גם – דרך אגב, לבקשתך עם נושא מימון תעמולת בחירות, בגלל התהליך שאתה התחלת להניע ביום חמישי אני נוסע בשם סיעת כולנו לוועדת בייניש להציג עמדות כחלק מתהליך של המלצות שבטח גם יגיעו לכאן בנושא תעמולת הבחירות.

יואב קיש: לא, הם מגישים ישירות את החקיקה שלהם.

רועי פולקמן: הם מגישים ישירות?

רועי פולקמן: זה לא יעבור דרך ועדת הכנסת?

יואב קיש: לא.

רועי פולקמן: בכל מקרה, בתהליכים האלה, אני חושב שהמחויבות שלנו בעת הזאת היא לייצר הסכמות רחבות.

רועי פולקמן: לכן, גם בעניין של הערוץ – שאני חושב שעד עכשיו עבד טוב – אנחנו צריכים לייצר כאן הסכמות.

רועי פולקמן: יש כאן התקדמות, אני חושב שאנחנו כבר 60% או 70% שם.

רועי פולקמן: אנחנו צריכים להגיע למצב שבו – אני לא אומר ש-100% יסכימו, אבל להגיע למצב שסיעות הבית, אופוזיציה-קואליציה, אומרות: אנחנו בעד.

יואב קיש: אז כמו שאתה יודע, אני לא יכול להכריח ח"כים לבוא לדיונים, וגם לא סיעות.

יואב קיש: אני אומר בפירוש שמה שנעשה עכשיו יהיה הקראה, שבה מה שתהיה לגביו הסכמה סביב השולחן נאשר, ומה שלא תהיה הסכמה יחכה למחר, לדיון של מחר.

יואב קיש: בדיון של מחר אנחנו נבקש ונודיע שרוב, כמו שאתה מבקש, יגיעו ויביעו את דעתם והמטרה היא להתחיל להתקדם, באמת למפות ולראות מה הנקודות שעליהן יש אולי עדיין איזושהי מחלוקת.

רועי פולקמן: ההצעה היחידה שלי – מה שנגיע אליו היום ומחר, אני מציע שנעביר לכל סיעות הבית לדיוני סיעה בשבוע הבא.

יואב קיש: רועי, זה לא עובד ככה.

רועי פולקמן: אני מאוד הייתי שמח, למשל, להציג את זה לסיעה שלי ביום שני.

יואב קיש: זו קריאה ראשונה, היא חייבת לעלות ולעבור, בין קריאה ראשונה לשנייה ושלישית נעשה את הסיבוב שאתה מדבר עליו.

רועי פולקמן: הבנתי, אוקיי, אפשר לדבר על זה.

רועי פולקמן: אבל אני עדיין אומר, נראה שאנחנו מסכימים כי יש עוד סעיפים שצריך לתקן.

יואב קיש: בסדר, אותם אני דוחה למחר, למשל נושא הניסיון שדיברנו עליו, נדון בו מחר ומחר יבואו אולי יותר נציגים, אבל אני כן רוצה שנתחיל עם ההקראה ונגיע להסכמות.

יואב קיש: בבקשה, את ההקראה תבצע היועצת המשפטית של הוועדה.

שלי יחימוביץ': אני לא מבינה אבל עדיין איפה הקונצנזוס וההסכמות פה?

שלי יחימוביץ': אני לא רואה קונצנזוס, אני רואה דיקטטור.

יואב קיש: אז בואי נראה, בואו נקרא: "חוק שידורי טלוויזיה, במקום זה - - -

שלי יחימוביץ': מבקש ממך חבר קואליציה להביא את זה לסיעה שלו.

יואב קיש: אז אמרתי לו שאחרי קריאה ראשונה מצדי שכולם יעבירו את זה לסיעות ונראה לאן זה מתכנס משם.

שלי יחימוביץ': זה הסכמות?

שלי יחימוביץ': זה לא נקרא הסכמות.

יואב קיש: בבקשה.

<אתי בנדלר: "הצעת חוק שידורי טלוויזיה מהכנסת (תיקון מס' __), התשע"ו–2016 תיקון שם החוק 1.

<אתי בנדלר: בחוק שידורי טלוויזיה מהכנסת, התשס"ד–2003 (להלן – החוק העיקרי), בשם החוק, במקום "שידורי טלוויזיה" יבוא "שידורים".

<אתי בנדלר: כפי שהוסבר בישיבה הראשונה שבה הצגתי את עיקרי הצעת החוק, מוצע עכשיו שערוץ הכנסת יהיה לא רק ערוץ טלוויזיוני אלא גם באינטרנט, זאת אומרת שיהיו פלטפורמות שידור נוספות ולכן המילים "שידורי טלוויזיה" נמחקות ובמקום זה "שידורים".

יואב קיש: מתי את רוצה להצביע על הסעיף?

<אתי בנדלר: אני אשמח אם עכשיו תהיה הצבעה.

יואב קיש: סעיפים שאני לא חושב שיש בהם איזושהי מחלוקת אני אציע להצבעה.

יואב קיש: אני שואל: מישהו רוצה להתייחס – מיקי, שלי?

יואב קיש: אנחנו במחיקה של "שידורי טלוויזיה" ו"שידורים".

יואב קיש: שלי, את רוצה להתייחס?

יואב קיש: בואו נתייחס אם יש שאלות.

שלי יחימוביץ': ההתייחסות שלי היא שהסעיף הזה מיותר לחלוטין כיוון שהוא קיים בתנאי המכרז הנוכחיים וגם המילה "אינטרנט", שלכאורה - - -

<אתי בנדלר: אנחנו בתיקון שם החוק.

יואב קיש: אנחנו לפני כן, בשורה של שם החוק, במקום "חוק שידורי טלוויזיה" – "חוק שידורים".

שלי יחימוביץ': בסדר.

יואב קיש: זה נראה לי פשוט.

יואב קיש: מי שבעד הסעיף ירים את ידו.

שלי יחימוביץ': אני לא יכולה להצביע בעד סעיף של חוק שאני לא מסכימה עם תוכנו.

יואב קיש: אז את לא מצביעה על כלום בעד?

שלי יחימוביץ': לא, אני אצביע נגד.

יואב קיש: אוקיי.

יואב קיש: מי נגד?

יואב קיש: בעד – 4

יואב קיש: נמנעים – אין

יואב קיש: שלי נגד, עבר ברוב של ארבעה נגד אחד.

יואב קיש: אז על כל דבר את תצביעי נגד?

שלי יחימוביץ': כן.

יואב קיש: בסדר.

יואב קיש: מה שאני מבקש, שלי, אם יש נושא שאת רוצה שיבוא לדיון מחר תגידי לי אותו כי אני לא רוצה - - -

שלי יחימוביץ': אני אביא לידי ביטוי.

יואב קיש: את תביאי לידי ביטוי בדיון, בסדר.

שלי יחימוביץ': גם חוק ההסדרים, שאני מצביעה נגדו באופן קבוע, יש בו לפעמים סעיפים טובים ואני מתנגדת לחוק ההסדרים – כך גם החוק הזה.

יואב קיש: אוקיי.

יואב קיש: בבקשה, תמשיכי בהקראה.

רועי פולקמן: רק שאלה: אין פה סיכון שבגלל השם, מחר בא ערוץ אחר, משדר מהכנסת והוא יגיד – כי מה זה "חוק שידורים"?

רועי פולקמן: יש פה הרבה ערוצים שמשדרים מהכנסת.

<אתי בנדלר: נו?

רועי פולקמן: אז החוק, בכותרת שלו "חוק שידורים מהכנסת", כאילו חל על שידורים.

רועי פולקמן: בא מחר "ערוץ 10", משדר מהכנסת אז הוא יגיד: יש חוק - - -

יואב קיש: דרך אגב, זה לא משנה, באים לשדר טלוויזיה היום מהכנסת?

יואב קיש: זה גם.

רועי פולקמן: אבל כל התנאים של החוק - - -

יואב קיש: גם בשם הקודם.

יואב קיש: היום לחוק קוראים "חוק שידורי טלוויזיה מהכנסת", לצורך העניין, לפי מה שאתה אומר, בא "ערוץ 10" לשדר מפה – הוא נופל גם לקטגוריה הזאת.

יואב קיש: עזוב, אתה מעלה פה משהו שהוא כבר - - -

רועי פולקמן: השאלה אם אין פה פרשנות - - -

שלי יחימוביץ': למה לא שיסדיר את שידורי ערוץ הכנסת?

רועי פולקמן: כן, למה לא "שידורי ערוץ הכנסת" פשוט?

רועי פולקמן: לכאורה, כל ערוץ שבא לכאן כאילו גם משדר מהכנסת, מחר יגידו שהוא גם כפוף לנוהל - - -

<אתי בנדלר: אין לי בעיה שייכתב "חוק שידורי ערוץ הכנסת".

מיקי רוזנטל: אפשר לכתוב "חוק שידורי ערוץ הכנסת".

רועי פולקמן: יאללה, "חוק שידורי ערוץ הכנסת".

יואב קיש: אוקיי.

יואב קיש: הנה, אתה רואה, יזמנו תיקון לחוק – "חוק שידורי ערוץ הכנסת".

יואב קיש: אז אנחנו נקריא מחדש את סעיף 1 לתיקון שם החוק: "תיקון שם החוק 1.

יואב קיש: בחוק שידורי טלוויזיה מהכנסת, התשס"ד–2003 (להלן – החוק העיקרי), בשם החוק, במקום "שידורי טלוויזיה" יבוא "שידורי ערוץ הכנסת".

יואב קיש: מי בעד? מי נגד?

יואב קיש: מי נמנע?

יואב קיש: בעד – 4

יואב קיש: נמנעים – אין

יואב קיש: ארבעה בעד, עבר.

<אתי בנדלר: אני מבקשת רק הערה פרוצדורלית – אני מאוד מבקשת להגיד את ההערות לפני ההצבעה משום שברגע שיש הצבעה, לכאורה צריך להגיש בקשה לדיון מחדש, רביזיה, וכו', זה לא תקין ההליך הזה.

מיקי רוזנטל: תבקש רביזיה ועוד חצי שעה תצביע על זה עוד פעם.

יואב קיש: את רוצה שנעשה את זה כך, רביזיה?

<אתי בנדלר: אני חושבת שכדאי.

מיקי רוזנטל: תבקש רביזיה, אם לא, אני אבקש רביזיה, מה הבעיה?

מיקי רוזנטל: אני ביקשתי רביזיה על שם החוק.

יואב קיש: רביזיה, ב-15:30 נצביע על שם החוק.

יואב קיש: בבקשה, בואו נמשיך.

<אתי בנדלר: "תיקון סעיף 1 2.

<אתי בנדלר: בסעיף 1 לחוק העיקרי, במקום "שידורי טלוויזיה מן הכנסת" יבוא "שידורים מהכנסת באמצעות טלוויזיה ואינטרנט", במקום "מישדרים אחרים" יבוא "מישדרים מוספים", במקום "ולעבודתה" יבוא "ולמגוון היבטי עבודתה" ובסופו יבוא "ובכללם את מעמד הכנסת כבית הנבחרים של המדינה, והכול בזיקה לעבודת הכנסת ובדרך שתבטיח שקיפות לגבי עבודתה".

<אתי בנדלר: התרגום של הסעיף הזה בא לידי ביטוי בנוסח המשולב שבו אתם תוכלו לראות כיצד הסעיף הזה יקרא ככל שהנוסח המוצע בסעיף שקראתי יתקבל.

<אתי בנדלר: הנוסח שיהיה הוא - - -

יואב קיש: את צריכה להקריא כל פעם גם את הנוסח המקורי?

<אתי בנדלר: אלא אם כן זה ברור לכולם.

רועי פולקמן: עדיף לקרוא פעם אחת את הנוסח עם התיקונים ולא לקרוא רק תיקון אחד.

<אתי בנדלר: אני לא יכולה, כשאני מצביעה אני מקריאה את הצעת החוק.

יואב קיש: היא לא יכולה, היא חייבת להקריא את החוק.

יואב קיש: אני דווקא אומר: מול כולנו מונח הנוסח הזה, כל אחד יכול לקרוא את זה, תקריאי את נוסח החוק כפי שהוא פה.

רועי פולקמן: אז רק תיקון אחד: "מטרתו של חוק זה להסדיר את שידורי ערוץ מהכנסת באמצעות טלוויזיה והאינטרנט", לא את "שידורים מהכנסת" כי זה מחיל את זה על עוד ערוצים, להסדיר את שידורי ערוץ הכנסת.

<אתי בנדלר: "את שידורי הכנסת", אז לא צריכים אולי את המילים "באמצעות" – "בטלוויזיה ובאינטרנט".

<אתי בנדלר: על כל פנים, זה עניין של נוסח, אנחנו נבדוק את זה אחר כך.

יואב קיש: מאה אחוז.

יואב קיש: מישהו עוד רוצה להתייחס או שאנחנו נצביע על הסעיף?

יואב קיש: אוקיי, מי בעד?

יואב קיש: מי נגד?

יואב קיש: מי נמנע?

יואב קיש: בעד – 4

יואב קיש: נמנעים – אין

יואב קיש: עבר בארבעה קולות.

<אתי בנדלר: סעיף 3, תיקון סעיף 2 – סעיף 2, עניינו בהגדרות וכאן מתקנים מספר הגדרות.

<אתי בנדלר: "תיקון סעיף 2 3.

<אתי בנדלר: בסעיף 2 לחוק העיקרי – (1) בהגדרה "הגוף המשדר", במקום הסיפה החל במילה "לביצוע" יבוא "לשידורים לפי חוק זה"; (2) בהגדרה ""הערוץ", "ערוץ הכנסת"", בסופה יבוא "בטלוויזיה ובאינטרנט"; (3) בהגדרה "מישדרים מוספים", במקום "מישדרי טלוויזיה," יבוא "מישדרים", ובסופה יבוא "והכול בזיקה למגוון היבטי עבודת הכנסת, לפעילות חברי הכנסת או לפעילות פוליטית.

<אתי בנדלר: ";"

שלי יחימוביץ': פיגוע מתגלגל בשידור חי – איך זה נופל לקריטריונים האלה?

<אתי בנדלר: אולי אני אזכיר כאן, "משדרים" אנחנו יודעים מה זה – אלה תוכניות, בין אם זה שידורי הכנסת ובין אם זה משדרים נוספים – אבל יש עוד דברים שאינם נכנסים להגדרה הזאת, כמו למשל מבזקים, באנרים, סקרולים וכיוצא באלה.

<אתי בנדלר: אחת מהמלצות הוועדה הציבורית היתה לגרום לכך שהגוף המשדר ישלב בשידורי הטלוויזיה – כמובן גם באינטרנט אבל אני מתמקדת כרגע בשידורי הטלוויזיה – סקרולים שיוכלו לרוץ במהלך כל השידורים, גם שידורי הכנסת שהם שידורי מליאה, ועדות ואירועים ממלכתיים, סקרולים שבהם ניתן יהיה להעביר חדשות כלליות.

שלי יחימוביץ': מה זה "סקרולים" – אם יש שריפה בכרמל?

יואב קיש: זה לא ערוץ חדשות.

יואב קיש: אם יש רעידת אדמה בתאילנד?

מיקי רוזנטל: זה לא אותו דבר כמו שריפה בכרמל.

יואב קיש: בסדר, אני אומר, אנחנו הגדרנו שהערוץ הזה הוא לא ערוץ חדשות.

יואב קיש: אם מישהו חושב שהערוץ הזה צריך להיות ערוץ חדשות – אני לא מסכים עם זה.

יואב קיש: אם יהיה תוך שנייה דיון בכנסת על שריפה בכרמל ברור שזה יהיה בלב העניין.

יואב קיש: גם אין בעיה שהערוץ יודיע שיש שריפה בכרמל, אבל שלא יפסיק שידורים.

יואב קיש: תשאלי אותו, זה מה שהוא עושה היום, הוא לא מפסיק שידורים – תקן אותי אם אני טועה – אתה מפסיק שידורים בגלל שריפה בכרמל?

<אורי פז: מעולם לא הפסקנו, אני רק רוצה להבהיר, מעולם לא הפסקנו – 12 שנה שידור – על שריפה וגם לא על פיגוע.

<אורי פז: המצב שאני רוצה לכוון אליו שקורה במציאות הוא שבזמן שידור חי, אולפן פתוח, מהדורת חדשות מרכזית, כשאנחנו בשידור חי, אקטואליה של פוליטיקה וכנסת, יש פיגוע בשרונה – רעידת אדמה באקוודור מעולם לא שידרנו, אבל לא נשדר, זה גם לא מעניין – אבל יש פיגוע תוך כדי שידור חי, אנחנו מדווחים על ועדת הכנסת שעוסקת בחוק מסוים ופיגוע מטלטל את כל המדינה.

<אורי פז: אנחנו בתוך שידור חי היום, בתוך השידור החי בלבד חייבים לדווח על זה, אחרת אנחנו לא אמינים כלפי הציבור ומנותקים מההוויה שמתרחשת פה.

שלי יחימוביץ': תוך שנייה גם כולם עפים ממך ולא צופים בך.

<אורי פז: אנחנו לא פותחים שידור חי, מעולם לא פתחנו שידור חי ומעולם לא הורדנו שידור מוקלט לטובת פיגוע או אירוע אחר.

יואב קיש: זה משהו שאפשר להגדיר במכרז, את הדברים האלה?

שלי יחימוביץ': לא, אפשר להוסיף את המילה "אקטואליה".

<אתי בנדלר: תרשה לי להרחיב בנושא המלצת הוועדה.

<אתי בנדלר: הנושא הזה של הסקרולים מרחיב את הדיווחים של דברים כלליים שקורים הן במדינה והן מחוץ - - -

שלי יחימוביץ': מה זה "סקרולים" – אורית לביא-נשיאל יכולה להפסיק כרגע שידור ולפנות לכתב או מישהו, עד בשטח, שיספר שעיר שלמה בוערת?

<דודו קובסניאנו: היום, לפי הרישיון, יש סעיף שמתייחס לזה, הוא בא ואומר שאם מתקיים אירוע מיוחד או חריג שיש בו עניין מהותי לציבור, רשאי יושב-ראש המועצה לאשר לבעל הרישיון לקטוע שידור של דיוני ועדות הכנסת או של משדרים נוספים לצורך שידור חי של האירוע.

<אורי פז: זה מדבר על פריצה, שבירה.

<אורי פז: מעולם לא עשינו את זה, אגב, מעולם לא רצינו לעשות את זה.

יואב קיש: מיקי, בבקשה.

מיקי רוזנטל: אני רוצה לעשות סדר: יש להבדיל בין שני סוגי שידורים – שידורים מהמליאה או מהוועדות, שידורים מהכנסת, לבין השידורים המוספים.

מיקי רוזנטל: השידורים מהמליאה והוועדות – עד היום לא קטעו אותם, למרות שיש בחוק אפשרות לפנות כאמור - - -

שלי יחימוביץ': בחוק הזה?

מיקי רוזנטל: בחוק היסודי.

<אורי פז: הרישיון התיר לנו.

שלי יחימוביץ': והחוק הזה לא מאיין את - - -

מיקי רוזנטל: לא, ממש לא.

<דודו קובסניאנו: זה כן, הסעיף - - -

<אלידור בליטנר: אם זה יהיה קבוע בחוק אז גם תנאי הרישיון כפופים כמובן להוראות החוק.

<דודו קובסניאנו: אם הסעיף הזה יהיה, לא ניתן יהיה להכניס לרישיון את הסעיף שעכשיו הקראתי.

מיקי רוזנטל: אז אני רוצה לומר – שזה יהיה גם לפרוטוקול ויכול להיות שצריך אפילו להוסיף את הסעיף הזה במפורש – כדי לא להפוך באמת את הערוץ הזה לערוץ חדשות מחד, ומאידך לא להפוך אותו לערוץ מנותק מהמציאות, אנחנו צריכים לעשות את הדבר הבא: באמת רק במקרים חריגים וקיצוניים בזמן שידורים מהמליאה או מהוועדות, שידורים מהכנסת, בכל אופן יש אירוע יוצא דופן, זה צריך להיות בחוק, להוסיף את זה, רשאי מנהל הערוץ לפנות לוועדה ולבקש אישור, והוא יקבל גם, אני מניח, אישור מידי לעשות את זה וכו'.

שלי יחימוביץ': מה לגבי שידורים חיים?

מיקי רוזנטל: עכשיו לגבי השידורים החיים.

מיקי רוזנטל: פה בחוק נכתב, וזה ברור, שברגע שיש אירוע יוצא דופן כל מה שמעסיק את חברי הכנסת הוא גם מושא לסיקור הערוץ, כל מה שמעסיק את חברי הכנסת וכל מה שמתעסקים אתו.

מיקי רוזנטל: אם יש פיגוע יוצא דופן, שריפה בהיקף ענק או כל אירוע חריג אחר, זה מעסיק את חברי הכנסת, ולפיכך - - -

רועי פולקמן: אם פורטוגל מנצחת ביורו למשל.

מיקי רוזנטל: שניה, אני יודע מה אני אומר וכך ניסחנו את זה.

<דודו קובסניאנו: זה גם אירוע חריג.

רועי פולקמן: אין ספק, בגלל זה אמרתי את זה.

יואב קיש: גמר היורו.

רועי פולקמן: זה אירוע חריג שמעסיק פה חברי כנסת.

שלי יחימוביץ': לא את כולן.

מיקי רוזנטל: לא לזה התכוון המשורר.

מיקי רוזנטל: זה מאפשר לעורך האחראי לקבוע שהנושא האקטואלי הוא נושא שראוי לכלול אותו בשידורים המוספים ולהתייחס אליו בשידור.

מיקי רוזנטל: זה מאזן בין זה שלא יהפכו את זה באמת לערוץ חדשות לבין זה שזה לא מיותם, אחד.

יואב קיש: לי מאוד קשה איך זה לא יהפוך להיות פרצה שאנחנו עכשיו לא מוצאים את עצמנו - - -

שלי יחימוביץ': נמצא דרך – "אירועים משמעותיים בחיי המדינה".

רועי פולקמן: אחד, לגבי הפריצה לשידורים – יש עכשיו שידור של המליאה אז צריך להכניס את הנוהל שהיה ברישיון שבתנאים מיוחדים אפשר לפנות למועצה, ז סעיף פשוט.

שלי יחימוביץ': כי מה שקורה עכשיו – אתה מחמיר את המצב.

מיקי רוזנטל: המועצה הרי לא תיתן אישור כזה על כל שטות.

רועי פולקמן: לגבי אקטואליה, שלי, יכול להיות שהנוסח שרשום כאן, שאומר "לפעילות חברי הכנסת" - - -

שלי יחימוביץ': אבל זו פרשנות.

רועי פולקמן: נכון.

מיקי רוזנטל: לכן אמרתי שאני אומר את זה גם לפרוטוקול עכשיו.

שלי יחימוביץ': הפרוטוקול לא יעזור לך כשהחוק יחוקק.

מיקי רוזנטל: תציעי ניסוח אחר, אין לי בעיה.

יואב קיש: מיקי, אני דווקא חושב שלפעמים יש מצבים שעדיף לא לנסות להגדיר אלא להשאיר את זה טיפה רחב כדי שבאמת יפעילו שיקול דעת.

יואב קיש: אני חושב שהסעיף הזה כן מאפשר שיקול דעת במקום שהוא נמצא.

שלי יחימוביץ': אתה יכול לקוות.

יואב קיש: לא, הוא רק מרחיב על מה שהיה קודם, ואם הוא כבר ממילא משתמש בגמישות, כמו ששמענו, שהיא לגיטימית ומה שהוא עושה זה בסדר, אני לא רואה סיבה עכשיו להתחיל לדקדק.

מיקי רוזנטל: רק צריך להוסיף, לטעמי, את מה שהיה כבר ברישיון הקודם.

שלי יחימוביץ': מה שהיה כבר, לא להחמיר.

יואב קיש: זה לא מחמיר אבל.

שלי יחימוביץ': זה כן.

מיקי רוזנטל: עכשיו זה מאיין את הזכות הזאת כי הזכות הזאת צריכה להיות כלולה בחוק – שבמידה ויש שידור מהכנסת, לא בשידורים המוספים, ויש אירוע חריג, רשאי מנהל הערוץ, או העורך הראשי, מי שזה לא יהיה, לפנות למועצת הכבלים ולקבל אישור לפריצה מיוחדת.

מיקי רוזנטל: אני חושב שזה לטובת כולם.

מיקי רוזנטל: תחשוב על זה, יש 9/11 ואנחנו מתעסקים פה ביום לציון – אני לא רוצה להעליב אף אחד.

יואב קיש: בואו נשמע את יפעת.

<יפעת בן חי-שגב: אני רוצה להציע פה איזושהי פשרה.

<יפעת בן חי-שגב: תראו, הנוסח הקיים היום בהצעת החוק הוא מצמצם ביחס לרישיון ואני אתן דוגמה, ברישיון של הערוץ הקיים היום יש להם אפשרות למשל לשדר תוכניות מיוחדות לרגל ימים ממלכתיים, יום האישה, כנס קיסריה, כנס שדרות וכן הלאה וכן הלאה, מועדי ישראל.

רועי פולקמן: זה כבר היום כי זה "פעילות חברי הכנסת", זה גם בחוק הזה לדעתי.

<יפעת בן חי-שגב: לא בהכרח.

<יפעת בן חי-שגב: כלומר, אם אנחנו - - -

יואב קיש: למה?

יואב קיש: כתוב שיש את זה גם באירועים ממלכתיים, או מחוץ למשכן.

<דודו קובסניאנו: יום האישה זה לא בזיקה לפעילות הכנסת.

<יפעת בן חי-שגב: יום האישה למשל זה אירוע ממלכתי?

<יפעת בן חי-שגב: אני לא חושבת שהוא מוגדר כאירוע ממלכתי אבל הוא מצוין בכנסת, יום האישה הבינלאומי.

<דודו קובסניאנו: הוא לא עונה להגדרה.

<יפעת בן חי-שגב: לכן אני הייתי מציעה – אני מבינה מאין נובע הסעיף הזה, כי כשדובר ודוסקס נושא ערוץ הכנסת, הפריע לכולם תוכניות מוסיקה.

יואב קיש: אבל יש לנו את זה במשדרים - - -

<אתי בנדלר: לא, שם אתה דורש את הזיקה, קודם לא היתה דרישה לזיקה.

מיקי רוזנטל: לא היתה זיקה.

מיקי רוזנטל: תראה, עצם העובדה שלא הפעילו את הסעיף הזה 12 שנים - - -

יואב קיש: רגע, בואו ניתן ליפעת לסיים.

<יפעת בן חי-שגב: אני אומרת שאני מבינה את הרקע שעליו נולד הסעיף הזה, שמצמצם בעצם – הוא לא מרחיב, הוא מצמצם – כי לא היתה נוחה דעתם של רבים מהעובדה שלמשל יש שידורי מוסיקה בערוץ הכנסת.

<יפעת בן חי-שגב: לכן, מה שהייתי מציעה כסוג של פשרה זה להגדיר שרובם המכריע של השידורים יהיה בזיקה ולהשאיר איזשהו מרחב וחופש פעולה גם לעורכים, לעיתונאים, וגם למועצה שמפקחת ביומיום על הערוץ.

מיקי רוזנטל: מקובל עלינו.

שלי יחימוביץ': כן, כן.

מיקי רוזנטל: מקובל עלי, אני חושב שאין שום בעיה עם זה.

<יפעת בן חי-שגב: ואז אתה יכול לאפשר שידור ליום האישה הבינלאומי.

מיקי רוזנטל: זה בסדר גמור.

רועי פולקמן: נכון, זו הגדרה טובה.

יואב קיש: אני לא בטוח, את הסעיף הזה נשאיר למחר.

יואב קיש: בסעיף 2 נעסוק מחר, כולם יוכלו לחשוב אם יש עוד התייחסויות.

יואב קיש: נמשיך לסעיף 3.

יואב קיש: אני משאיר את כל הנושא של תיקון סעיף 2, סעיף 3.

שלי יחימוביץ': ההצעה של יפעת היא?

יואב קיש: "רובם המכריע".

מיקי רוזנטל: לגבי המשדרים המוספים.

יואב קיש: רובם המכריע של המשדרים המוספים, אנחנו נדבר על זה מחר.

שלי יחימוביץ': למה?

שלי יחימוביץ': מה אכפת לך להסכים לזה?

יואב קיש: כי אני לא סגור על זה, אני רוצה שיהיו פה עוד אנשים, נדבר על זה מחר.

מיקי רוזנטל: אם אנחנו דוחים את ההכרעה למחר, אני כן מבקש להוסיף את הסעיף הרלוונטי בעניין הפריצה, אישור הפריצה.

שלי יחימוביץ': שקיים היום.

מיקי רוזנטל: שהיום קיים במכרז לשידורים מיוחדים.

<אתי בנדלר: זה לא קשור להגדרות, עם כל הכבוד, אני רוצה להפנות - - -

שלי יחימוביץ': אבל זה כן קשור, כי הם אומרים גם שברגע שאנחנו מחוקקים את זה זה מאיין את הסמכות שיש להם היום.

<אתי בנדלר: הפתרון לזה, ככל הנראה, הוא באמת לא לחייב שהכול יהיה בזיקה אלא הרוב המכריע.

מיקי רוזנטל: אנחנו מדברים על פריצה בזמן שידורים, אתי, פריצה בזמן שידורים מהכנסת, לא על מוספים.

שלי יחימוביץ': על משהו שהוא לא כאן, הוא לא בסעיף הזה.

רועי פולקמן: זה לא בהגדרות, צריכים למצוא את המקום הנכון.

מיקי רוזנטל: המיקום – אני לא מתווכח, זו הממלכה שלך, אני מדבר על התוכן.

רועי פולקמן: הבקשה היא שבסעיף שמאפשר היום לעורך ערוץ הכנסת לפנות בהליך מיוחד – קרה 9/11 ואומרים: יש לנו שידור מליאה או ועדות, ורוצה ערוץ הכנסת לדווח על זה, לא לדווח אפילו, לנהל פאנל באולפן, להפסיק את שידור המליאה ולנהל פאנל באולפן.

יואב קיש: זה לא בהגדרות, בסדר, זה במקום אחר.

מיקי רוזנטל: תכניסו את זה איפה שאתם רוצים, אני רק מעיר את זה.

מיקי רוזנטל: זה חשוב, פריצות.

<אתי בנדלר: אנחנו נגיע לזה לדעתי כשמדובר בסעיף 11.

<אתי בנדלר: סעיף 11 מדבר מתי אפשר להפסיק את שידורי הכנסת, לקטוע אותם, שידורי הכנסת זה מליאה וועדות בלבד ומכוח זה נקבעו גם תקנות של ועדת הכנסת.

יואב קיש: טוב, בואו נמשיך, אנחנו עוברים לתיקון סעיף 3.

<אתי בנדלר: פסקה (4), כי חברת הכנסת יחימוביץ העירה לפסקה (3) לפני שקראתי את פסקה (4).

יואב קיש: אבל אנחנו ממילא מחר נדון בכל סעיף 2, כל פסקה (3) ידונו בה מחר.

<אתי בנדלר: אבל מה עם פסקאות (1), (2) ו-(4)?

יואב קיש: אתם רוצים לאשר את (1), (2) ו-(4)?

מיקי רוזנטל: כן.

יואב קיש: בסדר, אז אנחנו נאשר את (1), (2) ו-(4).

<אתי בנדלר: רק לקרוא את פסקה (4) שלא קראתי: "(4) בהגדרה "שידורי הכנסת", במקום "שידורי טלוויזיה" יבוא "שידורים", ובסופה יבוא "(בחוק זה – אירועים ממלכתיים)".

<אתי בנדלר: "

יואב קיש: מה שאני רוצה לעשות הוא כך: את פסקה (3), שעליה התחלנו לדבר, נדחה למחר, אני רוצה להביא לאישור הוועדה עכשיו את פסקאות (1), (2) ו-(4).

שלי יחימוביץ': אבל, רגע, אני רוצה להבין את המשמעות של פסקה (4).

יואב קיש: אוקיי, בבקשה, חשבתי שזה ברור.

יואב קיש: בבקשה, אתי, תגידי מהו.

<אתי בנדלר: החוק קובע שני סוגי משדרים: שידורי הכנסת ומשדורים נוספים, שידורי הכנסת אלה שידורי מליאה, ועדות ואירועים ממלכתיים וכל שאר המשדרים מוגדרים כמשדרים מוספים.

<אתי בנדלר: בהגדרה של שידורי הכנסת, היום ההגדרה היתה "שידורי טלוויזיה של ישיבות מליאת הכנסת", כיוון שאמרנו שאנחנו מבקשים שהשידורים יהיו גם באינטרנט וגם בפלטפורמות אחרות ככל שיהיו, אנחנו מציעים להחליף את המילה, כמו בהגדרות הקודמות, במקום "שידורי טלוויזיה" יבוא "שידורים", אז זה יהיה "שידורים של ישיבות מליאת הכנסת".

שלי יחימוביץ': במקום "שידורי הכנסת" צריך להיות "שידורי ערוץ הכנסת" אם אנחנו עקביים בשינוי של השם?

<אתי בנדלר: לא, לא, כרגע אנחנו מדברים על מהם שידורי הכנסת – שידורים של ישיבות מליאת הכנסת, של ישיבות ועדות הכנסת ושל אירועים ממלכתיים הנערכים על ידי הכנסת במשכן הכנסת או מחוץ למשכן.

<אתי בנדלר: כיוון שאנחנו בהמשך מתייחסים לאירועים ממלכתיים אז פשוט הוספנו כאן הגדרה "(בחוק זה – אירועים ממלכתיים)", דהיינו שאלה אירועים ממלכתיים הנערכים על ידי הכנסת במשכן הכנסת או מחוץ למשכן, כל אלה ייחשבו לשידורי הכנסת.

<אתי בנדלר: זו הגדרה טכנית שמשתמשים בה הרבה מאוד בהמשך החוק.

רועי פולקמן: יש לי נוסח משולב והוא לא זהה לנוסח הזה שמונח לפני, אני לא מצליח להבין איזה נוסח אנחנו קוראים כי כל פעם זה נוסח אחר.

<אתי בנדלר: זה לא נוסח אחר, אני אסביר שוב מה זו הצעת החוק ומהו הנוסח המשולב.

<אתי בנדלר: הצעת חוק אומרת – ככל שמדובר בתיקון לחוק קיים – תמיד מתקנים סעיפים בחוק קיים ולכן בהצעת החוק צריכים להגדיר איזה תיקונים יבואו.

<אתי בנדלר: אם אתה תחזיק את הנוסח שכתוב עליו למעלה "מתפרסמת בזה הצעת חוק מטעם ועדת הכנסת" – זו הצעת החוק, כך צריכים להניח הצעת חוק, כך נראית הצעת חוק, כשבסוף הצעת החוק יש גם דברי הסבר.

<אתי בנדלר: כדי שהדברים לא יהיו חסרי משמעות – אם אני כותבת, למשל, בסעיף 1: בחוק שידורי הטלוויזיה מהכנסת, בשם החוק, במקום כך יבוא כך – אז לנוחיות

<אתי בנדלר: כם, הגם שהדבר לא מתחייב, הכנו נוסח משולב שבו תוכלו לראות מה נמחק ומה מוסף במקום זה.

<אתי בנדלר: לכן, אני חייבת להתייחס להצעת החוק אבל מפנה אתכם לנוסח המשולב כדי שתבינו בדיוק איך הנוסח ייראה ככל שהתיקון יתקבל.

רועי פולקמן: בסדר גמור.

<אתי בנדלר: אם כך, אדוני היושב-ראש, תיקון סעיף 2, סעיף 3 להצעת החוק, פסקאות (1), (2) ו-(4).

יואב קיש: שלי, בסדר, הבנו?

שלי יחימוביץ': כן.

יואב קיש: אנחנו מצביעים עכשיו על תיקון סעיף 2, סעיף 3 בהצעת החוק – סעיף 2 לחוק העיקרי.

יואב קיש: אנחנו מצביעים על פסקאות (1), (2) ו-(4).

יואב קיש: על פסקה (3) נצביע מחר ויכול להיות שתתוקן.

יואב קיש: מי בעד פסקאות (1), (2) ו-(4) שירים את ידו, נגד?

יואב קיש: נמנע?

שלי יחימוביץ': אני נמנעת.

שלי יחימוביץ': בעד – 3

שלי יחימוביץ': נמנעים – 1

יואב קיש: שלושה בעד, אחד נמנע, עבר.

יואב קיש: פסקה (3) תדון מחר.

שלי יחימוביץ': אני רק רוצה לבקש ממך משהו – כל פעם כשיש משהו שאתה מרגיש שאין לו רוב, אל תעשה מחר גיוס קואליציוני בשביל להעביר את הדבר שאתה דוחה למחר.

יואב קיש: שלי, אני מחר אביא את כל הנושאים שאנחנו לא נגיע אליהם בהסכמות.

יואב קיש: אנחנו גם עוד מעט מסיימים את הוועדה, אנחנו לא נמשיך יותר, זה אומר שממילא וממילא רוב החוק ידון מחר.

יואב קיש: אני אומר לך עוד פעם בצורה הכי ברורה, ננסה להגיע עם מרב הסכמות עם מרב חברי הוועדה אבל לא כל אחד יקבל את מה שהוא רוצה בדיון הזה, מה לעשות.

שלי יחימוביץ': מה שאני אומרת זה שאם אתה אומר: טוב, לא נצביע היום אלא נצביע מחר, אז שלא נמצא את עצמנו מחר בבליץ של - - -

רועי פולקמן: שיהיה גם אופוזיציה.

רועי פולקמן: יכול להיות שלא על הכול שלי תסכים אבל שלא יהיה רוב קואליציוני.

יואב קיש: אני רואה שיושבים פה עכשיו ארבעה חברי כנסת, אני חושב שראוי שבנושאים היותר כבדים יהיו כולם.

יואב קיש: אם אנחנו נצטרך להשתמש ברוב הקואליציוני – אני מקווה שלא אבל יכול להיות שכן.

יואב קיש: את ראית מה הגישה שלי, הגישה שלי עניינית, אני לא מתכוון לשנות את הגישה שלי, אבל, מצד שני, אני גם לא עכשיו, על ידי כל דעה של מישהו פה, יעצור את התהליך.

שלי יחימוביץ': מה שאני מבקשת, שכשאתה אומר שזה צריך דיון - - -

יואב קיש: שמעתי את בקשתך, אני לא יכול להתחייב.

שלי יחימוביץ': לא, אני לא מדברת על התוצאה, אני אומרת: בואו באמת נדבר על זה מחר, לא שמחר יהיה איזה בליץ של כל הדברים שלא הסכמנו.

יואב קיש: לא, אנחנו נקריא כל נושא, נערוך עליו דיון ונמשיך.

יואב קיש: בבקשה, בואו נמשיך.

<אתי בנדלר: "תיקון סעיף 3 4.

<אתי בנדלר: בסעיף 3 לחוק העיקרי, האמור בו יסומן "(א)" ואחריו יבוא: "(ב) הגוף המשדר יספק תוכן באמצעות טלוויזיה ואינטרנט, וכן שירותים הנלווים להם במישרין, לרבות שירותי חוזי או שמע, שידורים דו-כיווניים והידודיים;"

שלי יחימוביץ': מה זה "חוזי"?

<אתי בנדלר: חוזי זה מה שרואים.

מיקי רוזנטל: ויזואלי בלעז זה חוזי בעברית, מילה נוראית ואיומה, לא נקלטה מעולם אבל זאת המילה.

מיקי רוזנטל: אודיו ויזואלי זה חוזי שמע.

שלי יחימוביץ': אבל מה זה אודיו שמע?

שלי יחימוביץ': זה רק רדיו, אם כך?

<אתי בנדלר: אני רק רוצה לומר שהמונחים האלה, בדיוק בדרך זו מופיעים גם בחוק התקשורת, גם בחוק השידור הציבורי וגם בחוק הרשות השנייה, ולכן לא רצינו לחדש כאן במונחים חדשים.

שלי יחימוביץ': "שמע" זה אומר שהם יכולים גם לעשות רדיו?

<אתי בנדלר: לא, רק אודיו, יש דברים שיהיו רק אודיו.

<אתי בנדלר: אני אתן לך דוגמה, יכול להיות שישתמשו לדברים מסוימים במסך מפוצל ויראו שתי תמונות והשמע יהיה רק לתמונה אחת והתמונה השנייה תהיה בלי שמע.

שלי יחימוביץ': אבל אז זה חוזי, אם שמע זה אודיו אז אודיו זה בכלל חיה אחרת.

<זיו מאור: חוזי זו ההגדרה של האקדמיה ללשון לווידאו.

שלי יחימוביץ': אוקיי, ושמע – הכוונה ששומעים קול או שמע הכוונה לרדיו?

מיקי רוזנטל: אודיו.

שלי יחימוביץ': אבל אודיו זה רדיו, זה לא טלוויזיה.

מיקי רוזנטל: לא, אודיו זה קול.

<אתי בנדלר: כששומעים קול.

<יפעת בן חי-שגב: אודיו ויזואל הכוונה פה.

מיקי רוזנטל: כן, שמיעת קול, יש תמונה ויש קול.

שלי יחימוביץ': העניין הוא שכתוב "חוזי או שמע".

<אתי בנדלר: כך זה מופיע בכל החוקים אבל.

<יפעת בן חי-שגב: זה צריך להיות אבל "חוזי שמע" כי זה התרגום של אודיו ויזואל המקצועי.

שלי יחימוביץ': "חוזי – שמע", לא "חוזי או שמע".

<דודו קובסניאנו: כן, אבל זה מופיע בחוק תאגיד השידור הציבורי.

<אתי בנדלר: כך זה מופיע בכל החוקים, לי אין בעיה לשנות את זה.

יואב קיש: אנחנו רוצים להמציא את הגלגל או לא?

יואב קיש: אני לא מבין.

שלי יחימוביץ': לדעתי זה הומצא בשביל רשות השידור שהיה בה גם רדיו וגם טלוויזיה.

<אורי שלוש: רק צריך לשים לב שההפצה לא מוטלת על הגוף המשדר כי הפצה זה מיליונים ונכון להיום היא לא מוטלת על הגוף המשדר, היא מוטלת על הכנסת בנפרד.

מיקי רוזנטל: זו הערה חשובה, איפה זה?

<אורי שלוש: זהו, שזה לא מופיע.

<אורי שלוש: היות ויש פה מילים חדשות עכשיו – "הידודיים" ו"שידורים דו-כיווניים" – לא לגמרי ברור לי מה זה אז צריך לשים לב שההפצה לא נכללת פה בטעות או במכוון.

מיקי רוזנטל: הכנסת מפיצה את זה לאינטרנט גם?

<אורי פז: לאינטרנט כן.

<אורי שלוש: הכנסת מפיצה את זה לאינטרנט אבל זה לא החלק הגדול, החלק הגדול זו הפצה לכבלים, ללוויין.

מיקי רוזנטל: לכבלים, ללוויין, זה עושה הכנסת.

<אורי שלוש: זה עושה הכנסת וזה מיליונים.

<אורי פז: זה לא מושת עלינו היום, העלויות.

<אתי בנדלר: זה בסעיף 14, בסעיף 14 כתוב שהגוף המשדר יעביר אבל הוא לא משלם בפועל עבור ההפצה.

מיקי רוזנטל: אני לא רואה את זה ב-14.

שלי יחימוביץ': מה זה "שידורים דו-כיוונים"?

<אתי בנדלר: אינטראקטיביים.

שלי יחימוביץ': אז מה זה "הידודיים"?

מיקי רוזנטל: איפה את רואה את זה בסעיף 14?

<איתי עצמון: בנוסח המשולב.

<אורי שלוש: מה שברור הוא שזו תוספת שמחייבת תקציב ומישהו צריך לספוג אותו.

<אתי בנדלר: אני לא יודעת, זה מופיע בכל החוקים שלכם, מבחינתי למחוק את זה.

<דודו קובסניאנו: זה מופיע בחוק תאגיד השידור הציבורי, שזה לא חוק שלנו.

שלי יחימוביץ': אז מה?

<דודו קובסניאנו: ראיתי שזה לקוח אחד לאחד, היו לי הערות אבל אמרתי שנשאיר את זה כך.

<אורי שלוש: אבל יש לזה נגזרות כספיות.

שלי יחימוביץ': אולי נכתוב "אינטראקטיבי" וזהו?

<אתי בנדלר: לא, זה לא קשור.

יואב קיש: מה הבעיה?

<אתי בנדלר: רוצים לאפשר לעשות משדרים במגוון אמצעים, במגוון דרכים, לרבות, כפי שנאמר, שידורים אינטראקטיביים וכו'.

יואב קיש: אנחנו פה מרחיבים, אני לא מבין.

<אורי פז: רק מה שאנחנו אומרים שיש לזה משמעות כספית מאוד גדולה.

יואב קיש: אבל זה יהיה במכרז.

יואב קיש: מיקי, אני לא מבין, אנחנו פה רק מרחיבים - - -

<אורי שלוש: כשיגדירו את סכום התקציב צריך לקחת בחשבון את כל התוספות האלה.

יואב קיש: תקשיב, זה המכרז יעשה.

יואב קיש: אני לא נכנס לנושא הכסף, הם ידרגו את זה.

יואב קיש: אני נותן פה הרחבה, נותן משמעות לכך שהם יכולים להחליט מה המשמעות של משדר כזה או אחר ואני מאפשר את זה.

שלי יחימוביץ': זה לא מדויק.

יואב קיש: למה?

שלי יחימוביץ': כי אם אתה אומר שהיום התקציב שהכנסת מקציבה לערוץ הכנסת הוא 20 מיליון שקלים ומסתבר שיש עוד עלות, של ההפצה, אז אתה - - -

יואב קיש: את זה אבל הם עושים במכרז.

שלי יחימוביץ': אבל הם לא יכולים.

יואב קיש: הם יכולים, אני מרחיב להם שיחליטו אם הם כן רוצים הדדי או לא.

שלי יחימוביץ': הם יחליטו על הסכום?

יואב קיש: לא על הסכום, על מה שהם רוצים.

שלי יחימוביץ': אבל האחריות - - -

מיקי רוזנטל: ההפצה, אנחנו מדברים עכשיו על ההפצה.

יואב קיש: נגיע להפצה בסעיף ההוא, אני מדבר אתכם על סעיף 4, אני מדבר על משהו פשוט.

שלי יחימוביץ': רגע, איפה זה כן מופיע?

יואב קיש: בסעיף 14, שלי, נדבר על זה בסעיף 14.

יואב קיש: אנחנו עוזבים את נושא ההפצה, שהוא בסעיף 14.

<אורי שלוש: כשייקבע היקף התקציב צריך לקחת בחשבון את כל האלמנטים, יש פה אלמנטים שלא היו קודם לכם.

יואב קיש: בסדר, נדון בסעיף ההפצה בסעיף 14.

שלי יחימוביץ': איך סעיף 14 רלוונטי לזה?

מיקי רוזנטל: זה 14 בנוסח המשולב.

יואב קיש: סיימת להקריא את הסעיף?

<אתי בנדלר: כן, סיימתי אבל אני חוזרת שוב שהמונחים האלה נלקחו מחוקי התקשורת האחרים, לרבות חוק התקשורת (בזק ושידורים), אם אתם חושבים שזה טעון תיקון אני מוכנה לתקן את זה.

שלי יחימוביץ': זה טעון הבהרה.

מיקי רוזנטל: לכם יש איזה הערות על הסעיף הזה?

<יפעת בן חי-שגב: לא, זה עניין סמנטי.

מיקי רוזנטל: לא, הערות עקרוניות, עזבי אותי מ"שמע", "חוזי" וכו'.

שלי יחימוביץ': לעניין ההפצה, אתם יכולים למצוא את עצמכם בסוף עם אי בהירות לגבי המימון של הסעיף הזה ואז המכרז לא יתחיל מ-20 מיליון אלא מ-16 מיליון, מ-15 מיליון.

<אורי שלוש: בדיוק.

יואב קיש: שלי, סעיף ההפצה?

שלי יחימוביץ': כן.

יואב קיש: זה לא פה אבל, נגיע אליו.

יואב קיש: מיקי, אני רוצה להתקדם.

מיקי רוזנטל: הבנתי, אנחנו רק מבהירים את הנקודה.

יואב קיש: על סעיף ההפצה נדון אחר כך, אנחנו עכשיו מצביעים על תיקון סעיף 3 לחוק, סעיף 4 – סעיף 3 לחוק עיקרי.

<אתי בנדלר: אני רק רוצה להעיר עוד הערה אחת – שהמועצה תוסמך כאן לפקח גם על השידורים באינטרנט, שיהיה ברור העניין הזה.

<יפעת בן חי-שגב: זה יהיה תקדימי.

<אתי בנדלר: נכון, לכן אני מפנה את תשומת הלב לעניין.

<יפעת בן חי-שגב: אני מברכת.

יואב קיש: איפה זה כתוב בחוק?

<אתי בנדלר: כי אם שידורים הם כוללים גם את השידורים באינטרנט והמועצה היא הרגולטור אז היא תפקח.

שלי יחימוביץ': איך היא תפקח?

שלי יחימוביץ': מה, שידורים באינטרנט - - -

מיקי רוזנטל: רגע, אני צריך להבין את זה.

יואב קיש: רק שנייה, אני עוצר את הדיון.

יואב קיש: זה נושא שלא קשור כרגע להקראה, העלית פה נושא חדש שצריך לדון עליו, הוא לא כזה טריוויאלי, נדבר עליו מחר.

יואב קיש: אני לא מתעלם ממנו, אני רוצה לסיים, להתקדם לפחות במה שאנחנו יכולים בהקראה ונדון בנושא הזה מחר.

יואב קיש: נא לרשום.

יואב קיש: נשמח לקבל מחר גם את ההתייחסות שלכם לעניין הזה.

<אתי בנדלר: זה אבל כלול בסעיף הזה.

יואב קיש: למה זה כלול?

יואב קיש: תסבירי לנו.

<אתי בנדלר: כי נאמר מפורש: "על התוכן שיספק הגוף המשדר באינטרנט יחולו ההוראות לפי חוק זה, בשינויים המחויבים, אלא אם כן נקבע כי הן חלות על שידורי הטלוויזיה בלבד.".

<אתי בנדלר: זאת אומרת, כל עוד לא נקבע שהמועצה תפקח אך ורק על שידורי הטלוויזיה - - -

יואב קיש: אוקיי, אם זה בסעיף הזה אז בואו נדבר על זה, אני לא הבנתי שזה בסעיף הזה.

מיקי רוזנטל: המשמעות היא שהערוץ משדר בכמה ליינים, הוא יכול לשדר בטלוויזיה תוכן אחד ובאינטרנט תוכן אחר.

מיקי רוזנטל: כי אם זה אותו ליין אז אין שום בעיה, אם התוכן בטלוויזיה ובאינטרנט זהה אז זה לא משנה איפה אתה מפקח עליו, זה אותו תוכן.

מיקי רוזנטל: אם אתה משדר למשל שתי ועדות, ועדה אחת בטלוויזיה וועדה אחת באינטרנט זה כבר סיפור אחר.

מיקי רוזנטל: השאלה אם אנחנו רוצים לייצר את הדבר הזה זו שאלה כבדת משקל.

יואב קיש: בתיקון פה כתוב "בשינויים המחויבים", השאלה אם "השינויים המחויבים" יכול לאפשר לנו אחרי זה לדבר על ההפרדה בין האינטרנט לטלוויזיה?

<יפעת בן חי-שגב: תראה, כרגע אין מסגרת הסדרתית חוקית במדינת ישראל להסדרה של שידורים אודיו ויזואליים על גבי האינטרנט.

<יפעת בן חי-שגב: האם המועצה תדע לעשות את זה?

<יפעת בן חי-שגב: התשובה היא כן כי המועצה כבר נדרשה לזה יותר מפעם אחת בעבר ויש כבר איזשהו ניסיון.

שלי יחימוביץ': איפה נדרשתם לזה?

<יפעת בן חי-שגב: נדרשנו לזה לאחרונה רק במסגרת הוועדה להסדרת השידורים, להלן ועדת פילבר, נדרשנו לזה קודם בוועדת שכטר.

<יפעת בן חי-שגב: המועצה הציעה מתווה לפיקוח על שידורים באינטרנט שהוא שונה, הוא שונה לחלוטין מפיקוח על שידור במדיה המסורתית.

מיקי רוזנטל: הוא מסובך מאוד, אני תכף אדגים כמה זה מסובך.

<יפעת בן חי-שגב: אני רק אומר בסוגריים שזה רגולציה קלה יותר מאשר הרגולציה הנוהגת על הערוצים המסורתיים.

שלי יחימוביץ': איך היא קלה יותר?

מיקי רוזנטל: תראי, אם למשל בערוץ הכנסת משדרים מוועדה ומוישה כותב בתגובה בערוץ, שהוא אינטראקטיבי: כל חברי הכנסת, ולא חשוב איזו מילה גסה – אתם מה?

מיקי רוזנטל: אתם תורידו את זה?

מיקי רוזנטל: זה בסמכות פיקוח שלכם?

מיקי רוזנטל: איך זה בדיוק יעבוד?

מיקי רוזנטל: זה הרי סבוך ביותר.

<יפעת בן חי-שגב: פה אתה מדבר כבר על רשת, לא על שידורים - - -

מיקי רוזנטל: אבל זה חלק מהעניין.

שלי יחימוביץ': אבל זה תוך כדי שידור, זה עולה בשידור.

מיקי רוזנטל: זה חלק מהעניין.

מיקי רוזנטל: זה די סבוך, אני לא חושב שזה יותר קל, אני חושב שזה הרבה יותר מסובך.

<יפעת בן חי-שגב: אני לגמרי מסכימה ואני גם רוצה להגיד שאין עוד הסכמה לגבי מתכונת - - -

מיקי רוזנטל: אבל עכשיו אנחנו מחוקקים את זה ואתם צריכים להיות אחראיים על זה, אז אל תגידו שאתם יודעים, תגידו: לא יודעים.

<יפעת בן חי-שגב: אנחנו, ברמה העקרונית, יודעים לעשות את זה.

<יפעת בן חי-שגב: אני יכולה לומר לך שזו כנראה תהיה הפעם הראשונה, וכטבעה של פעם ראשונה זו תהיה סוג של "התגלחות", אני אומרת את זה בכנות.

מיקי רוזנטל: תראו, אין לזה אח ורע בעולם.

<יפעת בן חי-שגב: לא, זה לא מדויק, סליחה, חבר הכנסת רוזנטל, בוודאי שיש לזה אח ורע בעולם.

מיקי רוזנטל: שידורי טלוויזיה כן, כאן לא כתוב רק שידורי טלוויזיה.

מיקי רוזנטל: אם זה השידור של הטלוויזיה אין שום בעיה, לכן שאלתי אם זה ערוצים נפרדים או לא.

יואב קיש: אתי, בבקשה.

<אתי בנדלר: חוק השידור הציבורי, שנחקק בשנת 2014, קובע בסעיף 63(ד) כדלקמן: "על התוכן שיספק תאגיד השידור הציבורי על גבי רשת האינטרנט יחולו ההוראות לפי חוק זה החלות על שידורים, בשינויים המחויבים, למעט הוראות סעיף 64;" – סעיף 64 עניינו בהפקה או רכישה של תוכניות כך שזה לא רלוונטי.

שלי יחימוביץ': איזה חוק זה?

<אתי בנדלר: חוק תאגיד השידור הציבורי.

<אתי בנדלר: "תאגיד השידור הציבורי רשאי לספק תוכן באמצעים טכנולוגיים אחרים", זה כבר לא רלוונטי להמשך, קראתי רק את החלק הראשון.

<אתי בנדלר: זאת אומרת, ברגע שמדובר בשידור ציבורי – ואנחנו התייחסנו כמובן לשידורי ערוץ הכנסת כאל שידור ציבורי – סברנו שאם מחייבים את המשדר, ככל שמדובר בתאגיד השידור הציבורי, משם למדנו את זה, ואת הגוף המשדר, לפי החוק הזה, להקים אתר אינטרנט ולשדר פה תכנים, ראוי שיהיה אותו סוג של פיקוח שנעשה לגבי השידורים בטלוויזיה.

יואב קיש: נראה לי הגיוני.

יואב קיש: מה שנותן פה את החופש זה "בשינויים המחויבים" כי בסופו של דבר אי אפשר לעשות פיקוח על אינטרנט כמו שעושים על טלוויזיה, וברור שזה שונה עוד אם מדובר באינטראקטיבי או כל מיני כאלה.

מיקי רוזנטל: לכן אני שואל.

שלי יחימוביץ': זה דבר שהוא מאוד דרמטי.

מיקי רוזנטל: למה שאלתי אם זה אותו ערוץ.

מיקי רוזנטל: אם הערוץ שמשודר בטלוויזיה משודר גם בערוץ הכנסת באינטרנט – אין שום בעיה, זה אותו תוכן, מה שאתה מפקח פה אתה מפקח שם, הכול אותו דבר.

מיקי רוזנטל: אם אתה מייצר תוכן מיוחד לאינטרנט ועושה אותו אינטראקטיבי כמו שהסברתי – איך אתה מפקח על זה?

יואב קיש: זו בעיה קשה.

מיקי רוזנטל: אני זורק רק דוגמה אחת, אני יכול לתת עוד עשרות דוגמאות עכשיו כמה זה מסובך, כמה זה סבוך, זה בכלל לא פשוט.

יואב קיש: מה שאני מנסה להגיד הוא שמטרתנו בסעיף הזה היא לא להמציא איך מפקחים על זה - - -

מיקי רוזנטל: חס וחלילה.

יואב קיש: בדיוק.

יואב קיש: מטרתנו פה, כמו לצורך העניין בחוק רשות השידור, לקחת את אותו נוהל ולהחיל גם במקרה הזה, זו היתה המטרה של הסעיף הזה.

יואב קיש: אז השאלה היא מה הבעיה ללכת למודל של שכפל?

יואב קיש: אני לא נכנס עוד פעם מה הולך להיום שם וכו'.

<יפעת בן חי-שגב: בהתאמות הנדרשות.

יואב קיש: בהתאמות הנדרשות – אז "בשינויים המחויבים" זה לצורך העניין בהתאמות הנדרשות.

<אתי בנדלר: אולי "בשינויים המחויבים ובהתאמות שייקבעו"?

מיקי רוזנטל: זה אמורפי.

מיקי רוזנטל: אתה מייצר פה בעיה.

מיקי רוזנטל: לא אכפת לי, תחליט מה שאתה רוצה, זה עניין גרידא מקצועי, אבל אתה בעצם אומר למועצת הכבלים והלוויין: תראו, תפקחו על משהו - - -

יואב קיש: אני אומר להם את זה גם בתאגיד השידור הציבורי אבל, מיקי.

מיקי רוזנטל: כן, אבל זו חיה אחרת.

יואב קיש: לא, זה אותו דבר.

מיקי רוזנטל: זה כן, כי בתאגיד אף אחד לא מתכוון לייצר תוכן ייחודי מיוחד כרגע לאינטרנט אלא רק לשדר את ערוץ 1 באינטרנט.

יואב קיש: לא בטוח.

מיקי רוזנטל: אני אומר לך שכן.

יואב קיש: אני לא יודע מי יהיה הזכיין, איך אני יודע מי יעשה מה?

מיקי רוזנטל: זה לא משנה, התאגיד הוקם כבר.

יואב קיש: איזה תאגיד, על מה אתה מדבר?

מיקי רוזנטל: תאגיד השידור הציבורי.

יואב קיש: חשבתי שאתה מדבר על הערוץ החדש.

מיקי רוזנטל: לא, תאגיד השידור הציבורי, הוא ישדר את הערוץ שהוא משדר בטלוויזיה, הוא ישדר אותו גם באינטרנט, הוא לא ישדר עוד דברים.

מיקי רוזנטל: פה אתה מבקש ממנו, אתה אומר לו: תשדר לי עוד דברים, ואז אתה מייצר פה משהו שהוא - - -

יואב קיש: הבנתי.

יואב קיש: יפעת, מה את אומרת?

<יפעת בן חי-שגב: אני רוצה לומר שלעניות דעתי המקצועית אין שום בעיה או קושי להעמיד פה הסדרה של פיקוח על שידורים על גבי האינטרנט.

<יפעת בן חי-שגב: אמנם זה עוד לא מוסדר בחוק במדינת ישראל אבל אנחנו, למשל, חלק מהאיחוד האירופי בכל מה שנוגע לרגולציה, יש דירקטיבה אירופית, אנחנו יודעים - - -

שלי יחימוביץ': לשידורי אינטרנט?

<יפעת בן חי-שגב: כן, של פיקוח על שידורי אינטרנט.

שלי יחימוביץ': לשידור חי באינטרנט, לא רק תכנים שעולים באתרים?

<יפעת בן חי-שגב: כן, לרבות.

<יפעת בן חי-שגב: כמובן שיידרשו פה התאמות, אני לא מתכחשת לעובדה, ואני גם אמרתי יותר מכך, שזו תהיה כנראה הפעם הראשונה, אלא אם כן ההסדרה הכוללת תקדים אתכם.

<יפעת בן חי-שגב: אבל יש ידע איך לעשות את זה, יש אפילו מסגרת כללית שגובשה כיצד לעשות את זה וזו לא משימה בלתי אפשרית.

מיקי רוזנטל: קראתי את ההוראות של הדירקטיבה האירופית, במקרה נתקלתי בזה – לא מקיימים בשום מדינה באיחוד האירופי פיקוח על שידורי האינטרנט, לא מקיימים.

מיקי רוזנטל: יש הוראות - - -

<יפעת בן חי-שגב: סליחה שאני חולקת עליך, זה לא מדויק, חבר הכנסת רוזנטל.

שלי יחימוביץ': איפה מקיימים?

מיקי רוזנטל: איפה מקיימים על מה?

<יפעת בן חי-שגב: באנגליה למשל.

מיקי רוזנטל: על מה הוא מקיים?

<יפעת בן חי-שגב: ערוץ הפרלמנט האנגלי מפוקח על ידי ה-Ofcom.

מיקי רוזנטל: יפה, מה משדר ערוץ הפרלמנט הבריטי?

מיקי רוזנטל: את הערוץ שלו, הוא משדר את הערוץ שהוא משדר בטלוויזיה בערוץ האינטרנטי שלו.

<יפעת בן חי-שגב: אבל יש גם שידורים שמשודרים רק באינטרנט.

מיקי רוזנטל: אבל אני אומר לך, בגלל שקראתי את זה אני גם מכיר את זה.

מיקי רוזנטל: אני לא מכיר תקדים – ויכול להיות שאני טועה, תקני אותי – שבו אומרים: תראו, אנחנו רוצים שייצרו תכנים מיוחדים לאינטרנט, לא את הערוץ של הטלוויזיה, ואנחנו יודעים לפקח על זה.

מיקי רוזנטל: אם את יודעת את כנראה מייצרת תקדים עולמי, לא רק תקדים בארץ, יכול להיות שאת רבת כישרון - - -

<דודו קובסניאנו: אפשר להציע פשרה?

יואב קיש: כן, בבקשה, ובזה אני רוצה לגמור את הדיון, אני תכף אגיד מה אני עושה עם זה.

<דודו קובסניאנו: יכול להיות שמה שיפתור את הבעיה - - -

מיקי רוזנטל: אני רוצה למנוע ממך את הקשיים, לא אכפת לי, תפקחי איך שאת יודעת.

<יפעת בן חי-שגב: מאה אחוז.

יואב קיש: בבקשה, בואו נשמע מילה אחרונה, אני רוצה לסיים את הדיון בנושא.

<דודו קובסניאנו: למיטב ידיעתי – אבל, אתי, תתקני אותי – אחת הסיבות להקמת אתר אינטרנט היא כיוון שאי אפשר לשדר שלוש ועדות במקביל אז אחת הוועדות תשודר באינטרנט.

<דודו קובסניאנו: אם אנחנו ניצור איזשהו ערוץ אינטרנט שנקבע שמה שיותר לשדר בו זה רק את אותם תכנים שמשודרים מהכנסת ולא את השידורים המוספים, אז ברמה הפיקוחית זה יהיה הרבה יותר פשוט, לא יהיה את כל הדברים ואז זה יכול לפתור את הבעיה.

<יפעת בן חי-שגב: בעצם מה שאתה אומר, דודו, שבהוראות המכרז אנחנו ניתן את דעתנו למסגרת ההסדרה, ליכולות ולידע והניסיון שנצבר, אם נרגיש שזה למעלה מיכולתנו אז זה יבוא לידי ביטוי באופי שידורי הערוץ.

יואב קיש: הבנתי.

יואב קיש: אני רוצה לעצור, אנחנו כבר דנו בזה הרבה.

שלי יחימוביץ': אני לא אמרתי עוד מילה על זה.

יואב קיש: לא מסקנה אולי אבל אמרת הרבה.

יואב קיש: אני רוצה להגיד רגע דבר אחד, אני לא סוגר את הדיון, שלי, שנייה.

יואב קיש: אני רוצה להגיד, אנחנו פה, בחמש דקות האלה, או בעשר הדקות האלה, לא נגדיר איך עושים פיקוח על שידורי האינטרנט, זה ברור.

שלי יחימוביץ': נו, אז אי אפשר גם להצביע על זה.

יואב קיש: אז יפה, השאלה היחידה שעלתה פה שאני חושב שאנחנו צריכים כן להחליט היא – ובעניין הזה יכול להיות שגם את זה נחליט מחר, נחשוב על זה עד מחר – האם בשידורי האינטרנט אנחנו מחייבים פה שאי אפשר לשדר מה שאתה רוצה, זה רק, כמו שנאמר פה, או מליאה, או ועדות אחרות שמשודרות, או לצורך העניין שידורים מוספים שכבר שודרו בערוץ הטלוויזיה, ואז, על כל שלושת אלה אתה יכול להגיד שאפשר לעשות פיקוח.

יואב קיש: הדרך לעשות את זה, דרך אגב, היא לא בהכרח להגדיר את זה, את זה הם יעשו במכרז.

יואב קיש: אם אנחנו מפילים עליהם את הפיקוח האינטרנטי אז הם צריכים לדעת על מה הם מסוגלים לפקח ועל מה הם לא מסוגלים לפקח.

מיקי רוזנטל: אתה צודק אבל – ויש אבל – המילה "דו-כיווני" משנה פה את כל התמונה.

מיקי רוזנטל: אתה מחייב את הערוץ לעשות אינטראקטיביות בחוק.

מיקי רוזנטל: אתה מחייב אותו לעשות אינטראקטיביות בחוק.

מיקי רוזנטל: המשמעות של אינטראקטיביות היא בין היתר שיהיו גם תגובות צופים באינטרנט – מי יהיה אחראי על תגובות הצופים?

מיקי רוזנטל: מי יחליט מה ראוי ומה לא?

שלי יחימוביץ': מי יחליט איזה תגובות הן לגיטימיות ואיזה לא?

מיקי רוזנטל: אתם לא יודעים למה אתם נכנסים, אתם נכנסים פה לשדה מוקשים, זה שדה מוקשים.

יואב קיש: לא בהכרח.

יואב קיש: דרך אגב, אני לא מכריח שידורים דו-כיווניים באינטרנט, יכול להיות שיהיו שידורים דו-כיווניים בטלוויזיה, דווקא בכל מיני תוכניות טלוויזיה שאנחנו רואים.

מיקי רוזנטל: עכשיו זה מה שכתוב פה בסעיף הזה.

יואב קיש: לא, כתוב "טלוויזיה ואינטרנט", שידורים דו-כיווניים לא בהכרח גם באינטרנט.

מיקי רוזנטל: כרגע כתוב שהשידורים הדו-כיווניים גם בטלוויזיה וגם באינטרנט, זו המשמעות, אין לי בעיה בהבנת הנקרא עד כמה שאני זוכר.

מיקי רוזנטל: ולכן, אני אומר לך, המשמעות היא עכשיו, אם אתה מחליט על הדבר הזה, שאתה מייצר פה משהו שהוא קשה, מסובך, נושא מקצועי סבוך מאוד.

יואב קיש: אני לא הולך להחליט עכשיו, אני מסכים אתך.

יואב קיש: שלי, את רוצה להגיד משהו?

יואב קיש: אני לא הולך להחליט על זה, את רוצה להגיד משהו עכשיו?

שלי יחימוביץ': במילה.

שלי יחימוביץ': אנחנו עלולים כך, כלאחר יד, לעשות כאן משהו שיש לו משמעות חקיקתית אפילו בינלאומית, לא רק ארצית.

שלי יחימוביץ': ועוד דבר, זה לא רק העניין האינטראקטיבי, השידורים מהוועדות נעשים כל הזמן באתרי האינטרנט לפעמים משש-שבע ועדות במקביל.

מיקי רוזנטל: היום בערוץ הכנסת ואף אחד לא מפקח על זה.

שלי יחימוביץ': אתה יכול לתת לי לסיים משפט?

מיקי רוזנטל: היינו חברים לפני שהתחיל הדיון.

יואב קיש: הוא נתן לך שלוש דקות מהזמן שלו.

שלי יחימוביץ': בסדר, זה לא אומר שהוא יכול עכשיו להפריע לי כל שניה.

שלי יחימוביץ': אני עוד בכלל לא מגיעה לאינטראקטיביות, אני מגיעה לשידורים הרצופים מכול הוועדות במקביל.

שלי יחימוביץ': גם ועדות זה דבר שהוא בלתי צפוי, מילא בכנסת אתה אומר: יש 120 ח"כים, הם נהנים מחסינות מהותית, יש להם חופש ביטוי, הם מדברים בתוך האקווריום של המליאה, אבל ועדות זה לפעמים מחזה אימים, גם מגיעים לך המון אנשים מהציבור שאתה לא מכיר אותם - - -

יואב קיש: אבל אני כן רוצה להראות את זה, את לא רוצה להראות מה קורה בוועדות?

יואב קיש: בעיני, כל מה שצריך להיות בוועדות צריך להראות.

שלי יחימוביץ': גם בעיני, אני בעד, אני רק אומרת ששאלת הפיקוח היא שאלה נורא נורא מורכבת.

שלי יחימוביץ': עומד לך מישהו פתאום נגיד במאבק - - -

יואב קיש: מה זה "פיקוח"?

יואב קיש: אם אני משדר ועדה לצורך העניין אני לא צריך פיקוח, כל עוד זה רק ועדה.

מיקי רוזנטל: אז בשביל מה אתה צריך פיקוח?

שלי יחימוביץ': אז יש לך פה חוק שמפקחים.

יואב קיש: בסדר, אז דיברנו, בגלל זה אני לא נכנס לזה.

יואב קיש: אם אנחנו מגדירים להם שבאינטרנט ישדרו – אני לא נכנס לזה.

שלי יחימוביץ': ואם עומד שם מישהו מהציבור שהגיע מהאבות הגרושים, החברים שלך, הם מקללים לפעמים - - -

יואב קיש: שישדרו את זה, לא משנה – ואם זה מהנשים הגרושות?

שלי יחימוביץ': והוא עומד ומקלל ומנבל את פיו, מאיים על חברי ועדה?

יואב קיש: בסדר, אני רוצה לסיים.

יואב קיש: אנחנו לא נצביע על תיקון סעיף 3, סעיף (4) לחוק, אנחנו נמשיך עם כל הדברים האלה מחר.

יואב קיש: אני רק רוצה לעשות את הרביזיה, מיקי, שהעלית בנוגע לשם החוק, "חוק שידורי הטלוויזיה מהכנסת", אמרנו לקרוא לו: "חוק שידורי ערוץ הכנסת".

יואב קיש: הרביזיה שהעלית, אתה רוצה להגיד עוד מילה או שמיצינו את העניין?

מיקי רוזנטל: לא, אין צורך.

יואב קיש: מי שבעד הרביזיה ירים את ידו.

יואב קיש: מי נגד?

יואב קיש: מי נמנע?

יואב קיש: בעד הרביזיה – 3

יואב קיש: נמנעים – 1

יואב קיש: שלושה בעד, שלי נמנעת.

יואב קיש: מי בעד התיקון כפי שהוצע?

יואב קיש: מי נגד?

יואב קיש: מי נמנע?

יואב קיש: בעד – 3

יואב קיש: נמנעים – 1

יואב קיש: שלושה בעד, התיקון התקבל.

יואב קיש: אנחנו מחר נמשיך עם הדיון וההקראה, נדון גם בנושאים החמים.

יואב קיש: אני מבקש לעדכן גם את הסיעות, רועי, כל מי שמעוניין לבוא, זה הזמן.

יואב קיש: יש לנו נושא נוסף על סדר-היום, אנחנו דנים עכשיו בבקשת הממשלה להקדמת הדיון בהצעת חוק האזרחות (תיקון מס' 13 ), התשע"ו-2016, (מ/1058), לפני הקריאה הראשונה.

יואב קיש: משרד הפנים יציג, בבקשה.

<ליאור שחר: מטרת החוק לאפשר לשר הפנים לפעול לביטול אזרחות ישראלית של אזרחים ישראליים שפועלים במסגרת דאע"ש.

<ליאור שחר: כרגע יש לנו נתונים על עשרות לוחמים כאלה, לוחמי דאע"ש, אזרחים ישראליים שלוחמים בסוריה והחוק למעשה לא מאפשר לנו ביטול ולכן אנחנו מתקנים את החוק.

יואב קיש: בגלל שהם לא בארץ?

<ליאור שחר: בדיוק.

יואב קיש: אם הם היו חוזרים לארץ היית יכול לבטל להם?

<ליאור שחר: כן.

רוברט אילטוב: רק אלה שלוחמים בדאע"ש, או גם בג'בהת אל-נוסרה?

<ליאור שחר: מי שעונה להגדרה שהוא שותף בטרור או שהוא הפר אמונים למדינת ישראל.

רוברט אילטוב: כי אנחנו לא רוצים שזה יהיה ספציפית לארגון כזה או אחר – כל אלה שעוסקים בטרור.

יואב קיש: למה הדחיפות?

יואב קיש: בוא תסביר.

<ליאור שחר: אנחנו פעלנו בתיאום עם גורמי הביטחון, יש לחוק הזה היבט הרתעתי מאוד.

<ליאור שחר: למעשה שר הפנים, מרגע שהתחילו האירועים האלה, הפעיל את סמכותו בנוגע למחבלים - - -

יואב קיש: לכמה שללו עד היום?

<ליאור שחר: בחצי שנה האחרונה שללנו לארבעה תושבים.

יואב קיש: אזרחות?

<ליאור שחר: תושבות.

יואב קיש: והם לא היו אזרחים?

<ליאור שחר: הם לא היו אזרחים.

יואב קיש: לאזרחים גם אפשר לשלול אזרחות?

<ליאור שחר: לאזרחים בחוק אפשר, התהליך הוא קצת יותר מורכב, הוא פנייה ליועץ המשפטי לממשלה שאמור לאשר את זה כדי שיפנה לבית משפט.

יואב קיש: אתה מדבר על תושבים, שזה מן הסתם בעיקר תושבים של מזרח ירושלים, שהם לא אזרחים.?

<ליאור שחר: תושבים הם בעיקר תושבי מזרח ירושלים, אבל התחלנו הליכים של אזרחים ישראליים שפעלו כנגד אזרחים ישראליים במסגרת טרור, התחלנו תהליכים, אני לא יכול להגיד לך שהגענו לסוף התהליך אבל בהחלט התחלנו את התהליך.

יואב קיש: זאת אומרת, אזרחות עוד לא נשללה למעשה, תושבות לארבעה תושבים נשללה.

<ליאור שחר: כן.

יואב קיש: והחוק הזה בא לעגן אפשרות שלילת תושבות, לא אזרחות, אני מבין?

<ליאור שחר: לא, אזרחות.

יואב קיש: אזרחות?

<ליאור שחר: כן, ביטול אזרחות ישראלית לאזרחים ישראליים שלוחמים במסגרות של טרור, כמו דאע"ש.

יואב קיש: מאה אחוז, תודה.

יואב קיש: אני חייב להגיד שאני לא אוהב את הנושא של הלחצים האלה אבל אני חושב שהחוק הזה ראוי לטיפול מהיר עקב חשיבותו של הנושא.

יואב קיש: אנחנו לא יכולים להתעלם מהעובדה שאזרחים ותושבים שלנו נמצאים במדינות אויב ובפעילות של דאע"ש ולכן החלטתי שראוי שנקדם את התהליך ונאשר את בקשתכם.

יואב קיש: מי שבעד ההצעה ירים את ידו.

יואב קיש: בעד – פה אחד

יואב קיש: פה אחד.

יואב קיש: תודה, אני נועל את הישיבה.