הוועדה המיוחדת לעניין הצעות חוק מסוימות שהועברו לדיון בה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 56, 2016-06-28 13:00

אלי כהן: אני פותח את הדיון בהצעת חוק הרשות הממשלתית להתחדשות עירונית.

אלי כהן: אנחנו היום ממשיכים את הדיונים שהתקיימו קודם לכן ונדון ונתייחס אך ורק להקראות ולסעיפים עצמם.

אלי כהן: לפני שאנחנו נכנסים, דבר אחד כללי.

אלי כהן: בעקבות הדיון שהתקיים אתמול, סגנית היועץ המשפטי של משרד הבינוי והשיכון, חנה גבאי, בעניין הפנייה שיצאה לדיירים בעניין המתחם בירושלים, אמרתם שזאת הייתה תקלה ומשהו שלא היה מכוון.

אלי כהן: אני לא יודע אם הם קוראים תקשורת.

אלי כהן: ראיתי שזה פורסם ב-דה מארקר ואני מסופק אם לאותם דיירים יש מנוי לעיתון זה או אחר.

אלי כהן: לכן לאותם דיירים שיצא המכתב, צריך שיצא מכתב תיקון שיגיד שלצורך העניין לא כך הדבר ויציין את המדיניות שלנו כפי שנאמרה בוועדה.

<חנה גבאי: זה ברור שזה מה שייעשה.

<חנה גבאי: ברור שאם מוציאים מכתב שאומר א' ואנחנו יודעים ש-א' הוא לא א', אנחנו מחויבים להודיע שהדבר לא כך.

אלי כהן: זאת אומרת, תצא הודעה אקטיבית.

<חנה גבאי: בוודאי.

<חנה גבאי: באמת הייתה כאן תקלה כי גם נציגי עמידר היו שותפים לדיונים והם ידעו ושמעו.

<חנה גבאי: ייעשה בירור גם בנוגע לנושא הזה.

<חנה גבאי: בהחלט זאת הייתה תקלה נקודתית שהגיעה לרמות העליונות ונעשה בירור ברמות הגבוהות ביותר.

<חנה גבאי: זה יטופל ויסודר.

אלי כהן: כלומר, תצא פנייה אקטיבית.

<חנה גבאי: פנייה אקטיבית.

אלי כהן: תודה רבה.

אלי כהן: אין עוד דיונים.

<דני גיגי: אני חייב לומר משפט.

<דני גיגי: אני חושב שתקלות זה משהו שלא צריך לקרות.

<דני גיגי: בהקשר הזה יש כאן אנשים מפוחדים שמפחדים לצאת מהבתים שלהם.

<דני גיגי: פחדו להוציא את זה החוצה כי פחדו שיתנקמו בהם.

<דני גיגי: מחובתנו לפעול כדי שזה לא יקרה במקומות אחרים, מחובתנו לפעול כדי שדברים כאלה ותקלות כאלה לא יקרו.

<חנה גבאי: אתה מתפרץ לדלת פתוחה.

<חנה גבאי: הגבנו על זה.

אלי כהן: אנחנו לא בדו שיח.

אלי כהן: דיברתם לעניין.

אלי כהן: עניתם תשובה שמבחינתי מספקת.

אלי כהן: דני, יש לך עוד איזה משפט להוסיף?

<דני גיגי: לא.

<דני גיגי: אני רק רוצה להגיד שאין לנו יכולת לעקוב אחרי כל מה שקורה בארץ.

<דני גיגי: אם התקנות האלה מתרחשות גם במקומות אחרים, אין לנו את היכולת לדעת על כך ויש אנשים שסובלים מזה.

<דני גיגי: ברגע שיושבים בוועדה ומנהלים על זה דיון במשך חודשים ארוכים, שהולכים להגן על הדיירים, אבל כשיוצא מכתב כזה, זה מערער את האמון במערכת.

אלי כהן: תודה רבה, דני.

אלי כהן: אני חושב שהדברים ברורים.

אלי כהן: אנחנו נתחיל בהקראות.

<תומר רוזנר: צהרים טובים לכולם.

<תומר רוזנר: לפניכם מונח נוסח מעודכן שהופץ בשבוע שעבר ונושא תאריך 23 ביוני, בו מסומנים השינויים באותה מתכונת שהם סומנו בעבר.

<תומר רוזנר: כלומר, שינויים שמסומנים ב-עקוב אחר שינויים רגיל, אלה שינויים שהם על דעת משרדי הממשלה וצוות הוועדה.

<תומר רוזנר: שינויים שמסומנים בירוק הם הצעות של צוות הוועדה שהממשלה טרם נתנה את הסכמתה להן.

<תומר רוזנר: שינויים שמסומנים בצהוב, אלה השינויים שהממשלה מבקשת וצוות הוועדה ויושב ראש הוועדה חושבים שלא ראוי לקבל אותם בשלב זה.

<תומר רוזנר: כמובן שהנושאים פתוחים לדיון.

<תומר רוזנר: לפני שנעבור להקראת הסעיפים הבאים, אני מציע שגלעד יקריא את השינויים בנוסח שמשקפים את ההחלטות או את הסיכומים שהיו בוועדה בישיבות הקודמות.

<תומר רוזנר: הוא יקריא אותם ברצף.

אלי כהן: בהחלט.

אלי כהן: רק משפט אחד לחבר הכנסת יונה.

אלי כהן: פנינו למשרד הבינוי והשיכון לבצע פנייה אקטיבית לדיירים ולהודיע להם שנפלה תקלה.

אלי כהן: ראיתי שזה פורסם ב-דה מארקר, אבל אתה ואני מסופקים אם הם קוראים את העיתון הזה.

אלי כהן: לכן אמרתי גם שתצא פנייה אקטיבית לדיירים כדי שזה יובהר.

<יוסי אוחנה: אני שמח לדברים שאתה אומר כי אכן זו השאלה שהתכוננתי לשאול, האם נעשית פנייה ישירה ועדכון כי כמו שאמרת, לא בהכרח אנשים קוראים את ה-דה מארקר ורציתי לשאול איך אנחנו יכולים להבטיח שאכן המידע המעודכן אכן מגיע לתושבים.

אלי כהן: משרד השיכון אמר שיוציא.

אלי כהן: חנה, למען הסר ספק, אני מבקש שאת המכתב שאתם מוציאים לדיירים, תשלחו בבקשה עותק למנהלת הוועדה שתפיץ לחברי הכנסת.

<יוסי אוחנה: ברשותך אדוני היושב ראש, האם קיימת איזושהי אפשרות שבכל זאת האנשים הוחתמו בשוגג על בסיס הבנה מוטעית של מצב העניינים?

<יוסי אוחנה: אם זה כך, האם מישהו יכול ליידע אותם שהחתימה שלהם נעשתה על בסיס שגוי ולכן היא לא תקפה?

<יוסי אוחנה: יכולות להיות כאן אפשרויות בעייתיות כי אני לא יודע עד כמה המכתב הזה או המזכר שנכתב, מתי הוא נעשה, עד כמה נעשו פעולות בתנאי ההתקשרות בין התושבים לבין היזמים.

<דני גיגי: גם במקומות אחרים ולא רק שם.

<יוסי אוחנה: תודה, דני.

<יוסי אוחנה: דני מעלה את הסוגיה הזאת ואומר שיכול להיות שאנחנו מדברים גם על מקומות אחרים.

<יוסי אוחנה: ההכחשה שאני קיבלתי בפעם הקודמת, עת הבעתי את חששי שלא מדובר על תקלה מקרית אלא אפשר שהחולה הרעה הזאת הולכת ומתפשטת בחלקי ארץ שונים ואנחנו לא מודעים לכך.

<יוסי אוחנה: אני רוצה לומר שאני מתריע.

אלי כהן: חנה, אני חושב שהוא מדבר אליכם, אל משרד הבינוי.

<יוסי אוחנה: כן.

<יוסי אוחנה: אני חייב לומר לנציגות ונציגי המשרד שאכן קחו בבקשה את החששות שאנחנו מביעים כאן ברצינות ועשו הכול כי אנחנו בוודאי גם נעקוב אחר הדברים הללו.

<יוסי אוחנה: עשו הכול שלא יהיה מצג שווא בפני התושבים והולכתם שולל.

<חנה גבאי: אמרתי שזה הובא לבירור בדרגים הגבוהים ביותר גם במשרד עם כל הנוגעים בדבר ולא רק בגלל שאתם אומרים אלא כי אנחנו עושים את הדברים ברצינות ואנחנו מתכוונים למה שאנחנו אומרים.

אלי כהן: חנה, אני חוזר שוב על הבקשה שביקשנו.

אלי כהן: בתוך מספר ימים תצא התייחסות אקטיבית לדיירים והעבירו לנו עותק אותו נפיץ לחברי הכנסת.

אלי כהן: תודה רבה חבר הכנסת יונה וגם לדני גיגי מפורום הדיור הציבורי על שהבאתם לתשומת לבנו את הנושא.

אלי כהן: אני קורא לכם להביא דברים נוספים כאלה בעתיד.

אלי כהן: יש לנו מטרה והיא לכתוב חוקים על מנת שיתממשו ולא על מנת שיישארו אך ורק בחדר היפה הזה אלא שבאמת ירדו לשטח.

<גלעד קרן: עמוד 1, סעיף 1, סעיף המטרה.

<חנה גבאי: אתה מקריא סעיפים שכבר עברנו?

<גלעד קרן: את השינויים כפי שהוועדה ביקשה.

אלי כהן: אנחנו בחוק הזה נמצאים לקראת הסיום שלו.

אלי כהן: התחלנו כבר בשלב של הקראות.

אלי כהן: מה שעושה עכשיו גלעד מהמחלקה המשפטית, הוא עובר על ההקראות, על התיקונים בסעיפים שכבר הוקראו.

אלי כהן: כאן הוא רק מקריא ולאחר מכן הוא מקריא את הסעיפים שטרם הקראנו.

<גלעד קרן: בסעיף 1, בסעיף המטרה, הוספנו בשורה לפני אחרונה: "והכול בין היתר באמצעות רשות ממשלתית וכולי" מכיוון שהחוק התרחב מעבר לנוסח המקורי שלו והוא לא עוסק רק בהקמת הרשות אלא באמצעים נוספים.

<גלעד קרן: בעמוד 2, בהגדרה של מינהלת עירונית.

<גלעד קרן: בעקבות ההערות שנשמעו בוועדה.

<גלעד קרן: בהתחלה היה כתוב "בלבד שהיא לא למטרת רווח" ואנחנו מבקשים לשנות את זה ולהוסיף בסיפא של ההגדרה הזאת: "ובלבד שפעילותה בתחום ההתחדשות העירונית תתנהל כמשק כספים סגור שאינו למטרות רווח".

אלי כהן: ואז אנחנו כן נותנים להתחדשות.

<תומר רוזנר: לתאגידים העירוניים.

<קריאה: אפשר להעיר או שאתם קוראים ברצף?

<תומר רוזנר: לא.

<תומר רוזנר: זה סוכם כבר בישיבה הקודמת.

אלי כהן: אלה סעיפים מהפעם הקודמת.

<תומר רוזנר: זה מה שסוכם.

<גלעד קרן: בעמוד 4, בסעיף קטן (ב) פסקה (1), מכיוון שהרשות, לפי הנוסח שמציעה הממשלה, כבר לא תכריז על שטח כעל מתחם פינוי ובינוי, אנחנו מציעים לומר שהיא "תסייע בהליך ההכרזה ככזה".

<תומר רוזנר: זה שינוי מהנוסח הממשלתי המקורי.

<תומר רוזנר: בנוסח הממשלתי המקורי הרשות הייתה מכריזה.

<תומר רוזנר: הממשלה מבקשת לשנות את זה.

<תומר רוזנר: במקום להכריז, לסייע.

<גלעד קרן: בעמוד 5, פסקה (5א) שמסומנת בירוק, זה הנוסח אותו הצענו לגבי התקשרות בהסכמים עם רשויות מקומיות.

<גלעד קרן: אנחנו קיצרנו את הנוסח מהנוסח שהצענו בתחילה ואני אקריא את הנוסח המקוצר אותו אנחנו מציעים כעת: (5א) להמליץ לממשלה להתקשר עם רשות מקומית בהסכם בקשר עם מתחם פינוי ובינוי שלפיו תסייע הממשלה או מי מטעמה לרשות המקומית בין היתר במשאבים הנדרשים לשם תכנון וביצוע מיזם התחדשות עירונית במתחם האמור.

<קריאה: יהיה לנו זמן להעיר אחר כך או עכשיו?

אלי כהן: לא.

אלי כהן: את הסעיפים האלה גמרנו.

אלי כהן: מי שרוצה, יכול לכתוב.

<תומר רוזנר: הגענו לסעיף 5 שעוסק במנהל הרשות.

תמר זנדברג: הדברים שנותרו בירוק, הסעיפים שכבר עברנו עליהם, אלה דברים שעוד לא דנו בהם.

<תומר רוזנר: דנו אבל אין הסכמה.

אלי כהן: הממשלה עדיין לא מסכימה להם.

אלי כהן: זה פשוט כדי להבין על מה יש לנו ויכוחים.

<תומר רוזנר: אנחנו בסעיף 5, מנהל הרשות.

<תומר רוזנר: בישיבה הקודמת עלה הנושא של קביעת תנאי הכשירות של מנהל הרשות.

<תומר רוזנר: כפי שאמרנו בישיבה הקודמת, אנחנו כצוות הוועדה הסכמנו עם הממשלה שאפשר להסתפק במה שהוצע בהצעת החוק לנושא תנאי הכשירות.

<תומר רוזנר: יחד עם זאת חשבנו שצריך לקבוע את תקופת הכהונה.

<תומר רוזנר: חברי הכנסת ביקשו לפרט יותר את תנאי הכשירות ותקופת הכהונה.

<יוסי אוחנה: אי הסכמה נחרצת בנוסח הקיים.

<תומר רוזנר: כן.

<תומר רוזנר: (היו"ר יוסי יונה)

<יוסי אוחנה: אנחנו עושים איזשהו מחטף ומנסחים על פי דעתם של אנשי האופוזיציה בוועדה.

<יוסי אוחנה: זאת רק הקראה.

<תומר רוזנר: ביקש נציג היועץ המשפטי של נציבות שירות המדינה שנמצא כאן להתייחס לנושא הזה ואני מבקש, אם אפשר, לתת לו את רשות הדיבור כדי שיוכל להתייחס לנושא.

<יוסי אוחנה: בבקשה.

<קריאה: בכל זאת, בהתייחסות לסעיף הקודם, אנחנו חושבים שהסעיף הוא בעייתי.

<יוסי אוחנה: רגע.

<יוסי אוחנה: אמרו לי שאני לא ממלא את תפקידי כראוי כי נתתי לך להתפרץ.

<יוסי אוחנה: לכן אני חוזר בי מהאפשרות של מתן רשות דיבור ונעשה זאת על פי הסדר.

<קריאה: אני רוצה להתייחס לסעיף הקודם.

<יוסי אוחנה: לא.

<יוסי אוחנה: לא לזה התכוון המשורר.

<יוסי אוחנה: עורך דין רון דול, בבקשה.

<יוסי אוחנה: בהמשך תקבלי את רשות הדיבור.

<רון דול: תודה.

<רון דול: אנחנו מבקשים להיצמד יותר להצעת החוק המקורית הממשלתית ואסביר זאת בשני נימוקים עיקריים.

<רון דול: עקרונית פילוסופית, העניין של הפרדת רשויות, מי מנהל הרשות האקזקוטיבית, מי מנהל את הרשות המחוקקת, להפריד ביניהם.

<רון דול: אני מוכן להרחיב.

<רון דול: אני גם עומד על הטעמים הפרקטיים.

תמר זנדברג: מה זאת אומרת?

תמר זנדברג: הפרדה בין מה למה?

<רון דול: אני אסביר.

<רון דול: אנחנו מדברים על סעיפי הניהול של היחידה הזאת.

<רון דול: זאת יחידה ממשלתית פנים-ממשלתית.

<רון דול: העניין של מנהל, של ממונה על פניות דיירים, תנאי כשירות, הכהונה, כל אלה מוסדרים בחוק היום בהחלטות ממשלה וגם הנושא הזה יוסדר בהתאם לחוק שירות המדינה (מינויים).

<רון דול: כך עושים לגבי כל היחידות הממשלתיות וכל עובדי המדינה.

תמר זנדברג: אבל מה זה קשור להפרדת רשויות?

תמר זנדברג: אתה עכשיו מחוקק חוק בכנסת.

<רון דול: לא אני.

תמר זנדברג: אנחנו, חברי הכנסת.

<רון דול: אם אתם נכנסים לתחום הניהול של הרשות האחרת, אנחנו מאבדים חלק.

תמר זנדברג: לפרוטוקול.

תמר זנדברג: אני ממש ממש מבקשת לדחות ואפילו להביע תמיהה על ההערה.

תמר זנדברג: אנחנו מחוקקים חוק בכנסת.

תמר זנדברג: הכנסת, באמצעות חקיקה, מסדירה איך הממשלה תעבוד.

תמר זנדברג: לקרוא לזה שהכנסת תחוקק מה שהמחוקק רואה לנגד עיניו, דבר שאתם כממשלה צריכים אחר כך למלא אותו, לקרוא לזה התערבות בהפרדת הרשויות, זה חוסר הבנה בסיסי.

<רון דול: לא אמרתי את זה.

תמר זנדברג: זה אחד העקרונות הבסיסיים של השיטה.

<רון דול: לא אמרתי התערבות.

תמר זנדברג: אמרת את זה.

תמר זנדברג: לכן נזעקתי.

<רון דול: אני אדייק.

<רון דול: יש חוק של הכנסת בכל הנושאים האלה, חוק שירות המדינה (מינויים), והוא פועל כבר הרבה שנים.

<רון דול: כל הרשויות, היחידות, כל עובדי המדינה, הכול פועל על פי זה וההחלטות הן מכוח החוק הזה.

<רון דול: זאת הכוונה.

<רון דול: לטעמנו אין כאן בעצם הצדקה לקבוע משהו מיוחד לגבי יחידה ספציפית כזו או אחרת.

<רון דול: הטעם היותר פרקטי הוא שזה פשוט מאוד מקשה הן על ניהול היחידה והן על ניהול הוועדה כי בעצם הדברים האלה מדברים על עניינים של ניהול, אלה עניינים דינמיים שמשתנים מיום ליום.

<יוסי אוחנה: יש סתירה בדבריך.

<יוסי אוחנה: אם אתה אומר שיש חוק שכבר מסדיר את זה, בוודאי שחלים על האדם שינהל את זה ועל אופן הניהול שלו כללים כאלה ואחרים.

<רון דול: נכון.

<יוסי אוחנה: מצד שני אתה אומר שאם נכתוב את זה בחוק, הרי שזה יסכל את יכולתו לנהל.

<רון דול: אני אסביר.

<יוסי אוחנה: אתה מבין שיש כאן מתח.

<רון דול: החוק המסדיר, חוק שירות המדינה (מינויים) בעצם מסמיך מספר גורמים כדי לקבל את ההחלטות האלה בנוגע לניהול הפנימי של יחידות ממשלתיות.

<רון דול: למשל שר האוצר, למשל ראש הממשלה, למשל גם פקידים כמו נציב שירות המדינה, ממונה על אגף התקציבים, היועץ המשפטי לממשלה.

<רון דול: כל אלה עושים את הדברים האלה באופן שוטף, יום יום לגבי כל יחידות הממשלה, על פי שיקול דעת מינהלי, על פי מקצועיות של כל אחד מהם ובהתאם להחלטות שהכנסת מפקחת עליהן.

<רון דול: לכן גם העניין הזה, כמו תנאי כשירות, זאת החלטה שבעצם מתגבשת בין המשרד לבין נציבות שירות המדינה.

<רון דול: תקנים, זאת החלטה שמתגבשת בין המשרד לבין הנציבות לבין אגף תקציבים במשרד האוצר.

<רון דול: גם הנושא של תקופות כהונה, זה בעצם מתנהל היום על פי החלטות ממשלה.

<רותם ארנרייך: משרד המשפטים.

<רותם ארנרייך: אני יכולה להרחיב בנושא הזה של קציבת כהונה.

<רותם ארנרייך: יש היום מנגנון מוסדר שנקבע בחוק שירות המדינה (מינויים) בתקנות ובהחלטות ממשלה שנקבעו מכוחו והוא קובע איך קוצבים כהונה של תפקידים בכירים בשירות המדינה.

<רותם ארנרייך: יש את החלטה 4470 שקובעת שמשרות מסוימות, משרות בעלות אופי ניהולי בהן נדרשת עצמאות ואי תלות בדרגים הפוליטיים, הכהונה תיקצב באופן כזה שלא ניתן להאריך את הכהונה.

<רותם ארנרייך: בהחלטת ממשלה קובעים נניח שמונה שנים, כשלא ניתן להאריך ביום לצורך העניין את הכהונה.

<רותם ארנרייך: יש סוג אחר של תפקידים שאותם קוצבים כאשר המאפיינים שלהם הם שונים, מאפיינים שאולי דומים למנהל הרשות עליה אנחנו מדברים כרגע, ואז קוצבים את הכהונה לארבע שנים פלוס ארגבע שנים.

<רותם ארנרייך: לדברים האלה יש היום מנגנון מוסדר וקיים.

<יוסי אוחנה: תומר לוחש באוזני ואומר לי שיש מקרים בהם החוק מגדיר באופן חד משמעי את הנושאים האלה.

<תומר רוזנר: נכון.

<יוסי אוחנה: השאלה היא למה כאן אנחנו רוצים להשמיט.

<רותם ארנרייך: אני אסביר.

<רותם ארנרייך: היו מקרים שזה נעשה.

<רותם ארנרייך: היו מקרים, בצדק, שהיה מפכ"ל שלמשל לא חל עליו חוק שירות המדינה (מינויים).

<רותם ארנרייך: היו מקרים שזה נעשה.

<רותם ארנרייך: זה לא אומר שזה נכון לעשות את זה.

<רותם ארנרייך: אנחנו חושבים שביחס לתפקיד הזה, המנגנון הקיים שמבטיח תקופות כהונה ברורות, קבועות ומסודרות, הוא מתאים ונכון.

<יוסי אוחנה: היא אומרת שגם במקרים שזה נעשה, זה מיותר.

<רון דול: כבוד היושב ראש, עוד תוספת.

תמר זנדברג: למה המחוקק כותב את זה?

תמר זנדברג: הוא טועה?

תמר זנדברג: למה המחוקק במקרים בהם הוא כן נותן תנאי כשירות בחוק, למה הוא עושה את זה?

<רותם ארנרייך: אני התייחסתי לתקופת כהונה.

<יוסי אוחנה: כאן יש דעה שונה מהדעה שלך.

<רותם ארנרייך: לפני שתומר יתייחס, אם אני יכולה להוסיף משהו.

<רותם ארנרייך: המדינה, כמו כל מעסיק, צריכה את הגמישות המינימלית, את הפרורוגטיבה הניהולית שצריכה להיות נתונה לה כמעסיקה.

<רותם ארנרייך: קביעה בחוק לא מאפשרת למשל – לא אנקוב בשמות בעלי תפקידים – אבל הסתיימה כהונתו של בעל תפקיד בתום שש שנים אני חושבת, הייתה ועדת איתור, המדינה נערכה, ועדת האיתור המליצה על בעלי תפקידים אבל כולנו יודעים איך זה במדינת ישראל כאשר לפעמים יש מישהו בוועדת האיתור שהוא חולה או לא יכול היה להגיע, או שהיו בדיקות משפטיות דרך התקשורת, כל מיני דברים שגרמו לכך שב-1 בינואר כאשר נגמרה קציבת הכהונה של הקודם, לא יכול הבא במקומו להיכנס בנעליו.

<רותם ארנרייך: המצב בחוק לא נותן אפילו הארכה של יום.

<רותם ארנרייך: זה יוצר מצב שזה משתק את המערכת.

תמר זנדברג: אני חייבת לומר לך משהו מהחיים הציבוריים שמוכרים לנו.

תמר זנדברג: שאלת תם שאני מתקשה ליישב אותה.

תמר זנדברג: מצד אחד אנחנו כל הזמן שומעים הרבה ממשרדי ממשלה ומכל מיני גורמים כאלה ואחרים כמה זמן לוקח, הבדיקות המשפטיות, ועדות האיתור, המכרזים, מינויים ממשלתיים מתעכבים חודשים ושנים וכולי וכולי, כמה קשה הבירוקרטיה כי הכול עומד על קוצו של מינהל תקין.

תמר זנדברג: מן הצד השני אנחנו כל היום שומעים על מכרזים תפורים ועל מינויים מיועדים ואנשים שיודעים מראש, עת כותבים אתה חוק, למי הוא מיועד.

תמר זנדברג: אנחנו כנבחרי ציבור שיושבים כאן עם החוק הזה, אנחנו לא רוצים שתיפול שגגה.

תמר זנדברג: אנחנו רוצים לתת לכם כלים.

תמר זנדברג: (היו"ר אלי כהן)

אלי כהן: תודה.

אלי כהן: הנושא של תנאי כשירות, לצורך העניין חשוב להבהיר דבר אחד, בעקבות סוגיות שעלו בפעם הקודמת ולמען הסר ספק, יהיה כתוב גם במסגרת החוק שכל מינוי שיהיה, יהיה בכפוף לכל הוראות המדינה בנושא.

אלי כהן: כלומר, הסבירה לנו בפעם הקודמת נציגת משרד המשפטים שאפשר לכתוב ואפשר גם לא לכתוב, אבל בכל מקרה, הם כפופים להוראות האלה.

אלי כהן: לכן למען הסר ספק, אנחנו נרשום את זה על אף שלא חייבים.

אלי כהן: לכן, כדי להוריד את זה מדיון, נסתפק בזה.

<תומר רוזנר: תנאי כשירות כפי שהציעה הממשלה.

אלי כהן: תנאי כשירות כפי שהציעה הממשלה.

אלי כהן: זאת עמדתנו.

אלי כהן: אם למי מבין חברי הכנסת תהיה הסתייגות נוספת, כמובן שנשמח אבל זאת הערתי.

<תומר רוזנר: קציבת כהונה ארבע פלוס שתיים.

אלי כהן: כן.

אלי כהן: ארבע פלוס שתיים, קציבת כהונה.

תמר זנדברג: אי אפשר שתי כהונות של ארבע?

<תומר רוזנר: ארבע פלוס שתיים.

<דרור אהרוני: אפשר להתייחס לתנאי הכשירות?

אלי כהן: לא.

אלי כהן: דיברנו על זה.

אלי כהן: מי שרוצה, יכול לשלוח בכתב.

תמר זנדברג: אדוני היושב ראש, לגבי תנאי הכשירות.

אלי כהן: דיברנו על כך בפעם הקודמת.

אלי כהן: אם מישהו מבין חברי הכנסת ירצה להגיש הסתייגות נוספת מעבר להמלצת הוועדה, יוכל לעשות זאת.

תמר זנדברג: לגבי תנאי הכשירות.

תמר זנדברג: בישיבה הקודמת, אחד הנציגים של משרד המשפטים אמר אם אני לא טועה שלפי חוק שירות המדינה (מינויים) הקיים, יש שני מסלולים בחוק.

תמר זנדברג: יש מסלול שחייב מכרז ויש מסלול שיכול לקבל פטור ממכרז והתפקיד הזה מיועד לפטור מהמכרז.

תמר זנדברג: אתם יכולים להסביר את הנקודה הזאת?

<רון דול: אני אסביר.

<רון דול: יש מדיניות של הממשלה על פי החלטות קודמות והנציבות, שתפקידים בכירים שמעורבים בקביעת מדיניות, זה לא יתנהל על פי המכרז הרגיל אלא בהליך הזה של ועדת ציבורית לאיתור מועמדים.

<רון דול: בוועדה כזאת בדרך כלל חמישה חברים וההליך מתנהל כמו מכרז אבל לא בדיוק.

<רון דול: בכל מקרה, זה יותר מתאים לפי כל הדעות לרמה של משרות כאלה וזה גם, כמו שאמרתי קודם, היום זה על פי חוק ועל פי החלטות ממשלה קודמות ואין סיבה לחשוש שזה לא יהיה המצב גם לגבי החוק הזה.

<רון דול: אפשר להגיד את זה ברור כאן בכנסת.

<רון דול: זה מה שנדרש.

<רון דול: אני חושב שהנקודה שהעלית קודם היא נקודה מאוד חשובה וכואבת לנו ואנחנו משתדלים כמה שיותר להבטיח את תקינות ההליכים, אבל זה לא קשור לשאלה אם זה ייקבע בחוק הזה או בחוק אחר.

<רון דול: זה משהו שחובתנו לעמוד על המשמר כל הזמן.

תמר זנדברג: זה ברור.

תמר זנדברג: אני מבקשת לרשום כהסתייגות שבכל זאת על אף האמור לעיל, התפקיד הזה ייפתח להליך מכרזי במסגרת חוק שירות המדינה (מינויים).

<רון דול: את לא רוצה ועדת איתור.

<רון דול: זה מה שאת אומרת?

תמר זנדברג: כן.

תמר זנדברג: אני חושבת שיש לנו אנשי מקצוע.

תמר זנדברג: זה אמנם קידום מדיניות אבל זה קידום מדיניות בתחום המקצועי.

תמר זנדברג: אין כאן איזה משהו פוליטי ששר או מישהו כזה צריך את איש אמונו במקום הזה.

תמר זנדברג: יש לנו אנשי מקצוע מעולים, כולל מהחברה האזרחית.

אלי כהן: ברור.

אלי כהן: ההסתייגות נרשמה.

<יוסי אוחנה: גם אני אשמח להצטרף להסתייגות הזאת.

אלי כהן: הצטרף חבר הכנסת יונה להסתייגות.

תמר זנדברג: זאת הסתייגות בשם סיעת מרצ.

<רון דול: זה חל עם גם סעיף 6א כל הסיכום הזה, שניצמד לנוסח הממשלתי?

<רון דול: זה לא מופיע בנוסח.

<תומר רוזנר: על מה אתם מדברים עכשיו?

<קריאה: על כשירות שופט שלום.

<קריאה: ממונה פניות ציבור.

<תומר רוזנר: עוד לא הגענו לזה.

<תומר רוזנר: אנחנו בסעיף אחר.

<תומר רוזנר: אנחנו עוברים עכשיו לסעיף שמתייחס להצעה שדיברנו עליה אתמול עת שדנו בחוק המארגנים שעניינו ממונה על פניות בעלי דירות ודיירים, שבעצם הוא יהווה כתובת לטיפול בתלונות ובמצבים של ניצול לרעה של דיירים, במצבים של הפעלת לחץ בלתי הוגן.

<תומר רוזנר: במקרה כזה תהיה לדיירים כתובת אליה יוכלו לפנות.

<תומר רוזנר: כרגע מה שמוצע זאת הצעה ראשונית לפיה הכוח שיהיה לו זה בעצם לקבוע ממצאים שיוכלו לשמש אחר כך כראיה בבית המשפט ופרסום של ההחלטות שלו כדי שהציבור ידע איך צריך להתנהג, מה מותר ומה אסור ליזמים לעשות.

<תומר רוזנר: ההצעה הזאת באה גם על דעת הממשלה וגם על דעת צוות הוועדה ואני מציע שגלעד יקריא אותה.

<גלעד קרן: 6א.

<גלעד קרן: ממונה על פניות דיירים מנהל הרשות ימנה מי שכיר להיות שופט שלום, מבין עובדי הרשות, כממונה לעניין פניות דיירים בהתחדשות עירונית (להלן – הממונה).

<גלעד קרן: הממונה יברר פניות של בעלי דירות ומחזיקי דירות במיזמים להתחדשות עירונית (בסעיף זה – דייר), בעניינים הנוגעים למיזמי התחדשות עירונית, ובין היתר בעניין התנהגות יזמים, מארגנים, מינהלות עירוניות ודיירים אחרים כלפיהם, ובכלל זה טענות בעניין הפעלת לחץ בלתי סביר על דייר על מנת שייתן הסכמתו להצטרפות למיזם התחדשות עירונית.

<גלעד קרן: הממונה רשאי לברר את הפניה בכל דרך שיראה לנכון, והוא אינו קשור להוראה שבסדר דין או בדיני ראיות.

<גלעד קרן: מצא הממונה שפניית דייר היא מוצדקת, יודיע על כך לדייר, לנילון ולכל מי שהפנייה נוגעת אליו.

<גלעד קרן: קבע הממונה כי פניית דייר היא מוצדקת בשל הפרת הוראות כל דין, תהא קביעתו ראיה לכאורה לנקבע בה בכל הליך משפטי.

<גלעד קרן: החלטות הממונה יפורסמו לציבור באתר האינטרנט של הרשות.

אלי כהן: במידה ולמישהו יש הערות, בבקשה.

אלי כהן: נוהל הדיון הוא שמתייחסים אך ורק לסעיף הזה, מראים בדיוק לאיזו נקודה ואומרים מה השינוי שרוצים.

עודד פורר: למה מי שכשיר להיות שופט שלום?

עודד פורר: למה תנאי הכשירות הזה?

<תומר רוזנר: לשאלתו של חבר הכנסת פורר, אני אשיב.

<תומר רוזנר: אנחנו מדברים כאן על משהו שהוא סוג של הכרעה מעין שיפוטית בסכסוך שיש בין דייר או בעל דירה לבין יזם או מישהו אחר עמו הוא בא במגע.

<תומר רוזנר: לכן כמקובל בסוגים כאלה של משרות, וזה דווקא מאוד מאוד מקובל בחקיקה, הדרישה המינימלית היא שתהיה לו איזושהי הכשרה משפטית.

עודד פורר: אני מכיר את תנאי הכשירות לשופט שלום.

עודד פורר: זה לא אומר בהכרח שהוא המתאים.

עודד פורר: זה שהוא כשיר מבחינת תנאי הסף, הרי שופט שלום לא הופך לשופט שלום רק כי הוא עומד בתנאים.

<תומר רוזנר: ודאי.

<תומר רוזנר: בתנאי סף.

עודד פורר: יש תנאים מעבר.

<תומר רוזנר: ודאי.

<תומר רוזנר: זה תנאי סף מינימלי.

עודד פורר: אני רוצה לשמוע גם התייחסויות אחרות.

עודד פורר: אני לא שלם עם זה.

אלי כהן: נתחיל עם נציגי הממשלה.

<עינת גנון: גם אנחנו הופתענו לראות את דרישת הכשירות של שופט שלום, במיוחד אם מצפים שהוא יהיה אחד מבין עובדי הרשות.

<עינת גנון: אני בספק רב אם מי שעומד בכללים האלה יבוא לעבוד בתנאים של עובדי מדינה.

<תומר רוזנר: את יודעת מה התנאים?

<עינת גנון: תנאי השכר.

<תומר רוזנר: התנאים של מי שכשיר להיות שופט שלום זה שהוא חמש שנים עורך דין.

<תומר רוזנר: זה הכול.

<עינת גנון: זאת לא צריכה להיות בהכרח הדרישה כתנאי סף שקבוע בחוק.

עודד פורר: דווקא בדבר כזה אולי היה מקום לשופט בדימוס שעושה רק את זה.

אלי כהן: אפשר.

<עינת גנון: יש כאן עוד נושאים שאני רוצה להתייחס אליהם.

<עינת גנון: הוספתם כאן שהממונה יברר פניות של בעלי דירות ומחזיקי דירות.

אלי כהן: על איזה סעיף את מדברת?

<עינת גנון: על סעיף 6א(ב).

<עינת גנון: רצינו להבין.

<תומר רוזנר: למשל דיירי הדיור הציבורי, הם מחזיקי דירות או גם שוכרים אחרים שהם לא דיירי הדיור הציבורי.

<עינת גנון: כל הסכסוכים האלה, אם מגיעים לכדי סכסוכים, מי שבסופו של דבר הוא בעל עניין, אלה בעלי הדירות.

<תומר רוזנר: לא בהכרח.

<עינת גנון: לא מחזיקי הדירות.

<עינת גנון: אם אלה דיירי הדיור הציבורי, יש להם אבא במשרד השיכון ויש להם כתובת ברורה.

<עינת גנון: אני חושבת שצריך לעשות כאן הבחנה ובוודאי שלא שוכרי דירות.

<תומר רוזנר: מדוע?

<עינת גנון: כי אנחנו לא כתובת.

אלי כהן: דעתך נשמעה.

אלי כהן: לא מקובל.

אלי כהן: דיירי עמידר, הגיע הזמן שתתייחסו אליהם בדרך הראויה.

אלי כהן: אין להם לא אבא ולא אימא.

אלי כהן: הם קנו את זכותם.

אלי כהן: הערתך לא התקבלה.

אלי כהן: לנושא הבא.

<קריאה: כרגע בנוסח זה לא רק דיור ציבורי.

אלי כהן: אל תפריעי.

אלי כהן: לא התקבל.

אלי כהן: הנושא הזה.

<עינת גנון: הנושא הבא.

<עינת גנון: אם מתייחסים כאן להגדרה של בעלי דירות ומחזיקי דירות במיזמים להתחדשות עירונית, להבנתנו זה מונע את הדיון בסכסוכים לפני שהפרויקט מתחיל.

<עינת גנון: אנחנו יודעים שלא פעם הלחצים מופעלים על דיירים לפני שיש כבר פרויקט.

<תומר רוזנר: הערה נכונה.

<עינת גנון: דווקא זה שלב שחשוב להתייחס אליו.

<תומר רוזנר: הערה נכונה.

<תומר רוזנר: נתקן.

<עינת גנון: בשורה השלישית, אמנם זה נשמע סמנטי, אבל כתוב כאן שבירור הפניות יהיה בעניין התנהגות יזמים וכולי.

<עינת גנון: אנחנו חושבים שזה צריך להיות בעניין התנהלות ולא התנהגות.

<תומר רוזנר: המונחים המשפטיים, התנהלות היא לא מונח שאנחנו מכירים אותו בחקיקה.

<עינת גנון: להבנתי נוסח דומה קיים בתוספת השישית ושם אם אינני טועה כתוב התנהלות.

<תומר רוזנר: כפי שכבר נאמר כאן על ידי קודמיי, לא מתקנים טעות בטענות אחרת.

<תומר רוזנר: לא נתווכח על המילים.

<תומר רוזנר: בואי נאמר שהכוונה גם שלך וגם שלנו היא אותה כוונה.

<תומר רוזנר: נשאיר את זה לנסחית החוק ואם היא תמצא לנכון, היא תשנה ותמצא את המילה ההולמת יותר.

אלי כהן: על מנת להקל, אנחנו נבחן שאולי במקום שופט – אתם אומרים שהקריטריון של שופט שנים הוא עורך דין חמש שנים – נציין עורך דין עם חמש שנות ניסיון.

<תומר רוזנר: אין בעיה.

<רון דול: אם מותר לי, השיח הזה מפגין כמה זה קשה לקבוע בפורום הזה ובבית הזה תנאי שירות של משרה.

<רון דול: יש הרבה שיקולים למה שופט, האם חמש שנים מספיקות, אם יש מי מעובדי המשרד, מעובדי המדינה.

<רון דול: אלה דברים שאנחנו בוחנים יום יום בנציבות מול המשרד ומגיעים למסקנות בעניין הזה.

<רון דול: אתן לכם עוד דוגמה.

<רון דול: כמו שתומר אמר בצדק, יש חוקים שקובעים למשל חמש שנות ניסיון כתנאי סף.

<רון דול: באנו להחמיר.

<רון דול: רצינו שלבעלי משרות גבוהות יהיה יותר ניסיון מאשר חמש שנים כי חמש שנים זה לא הרבה.

אלי כהן: מה הצעתך?

<רון דול: הצעתי היא שזה לא ייכלל בנוסח החוק וזה ייקבע בהתאם להליכים המקובלים והקיימים היום על פי חוק.

<מעין נשר: אני אצטרך להתייחס באריכות, אבל קודם כל אנחנו רוצים להגיד שכולנו אני חושבת, וזה לא נאמר, מברכים על הסעיף הזה.

<מעין נשר: זה משהו שבא בשיתוף של עבודת הוועדה יחד עם משרד המשפטים ואתנו כדי לתת מענה לתופעות שאנחנו שומעים עליהן כל הזמן ושמענו עליהן בדיונים כאן בוועדה של דיירים שמטרידים אותם ומציקים להם.

<מעין נשר: אני חושבת שהדבר הזה בסופו של דבר נותן מענה למה שנקרא נתח גדול של דברים ששמענו ואנחנו מברכים.

<מעין נשר: אנחנו מצטרפים להערות חברינו לנושא הכשירות.

אלי כהן: את כל ההקדמה שאמרת, אפשר היה לעשות לה דליט ואת יכולה להתחיל מהתחלה ותגידי לנו איזה סעיף.

<מעין נשר: זה סעיף חדש שהבאתם.

<מעין נשר: אני רוצה לברך.

אלי כהן: ברכות בקריאה השלישית מעל הדוכן.

<מעין נשר: מתאים לנו להתנגד לזה.

<מעין נשר: זה שאנחנו מברכים, זה כבר הישג.

<מעין נשר: אבל אנחנו חושבים שאין שום צורך בכשירות הזאת.

<מעין נשר: אנחנו חושבים שבאמת, כמו שאמר חברי מהנציבות, הממשלה תמנה למשרה אדם ראוי לתפקיד ולבוא ולקבוע שיהיה שופט שלום או עורך דין חמש שנים, רק יקשה למנות אותו.

אלי כהן: לא.

אלי כהן: במקום שופט שלום יהיה עורך דין עם ותק של חמש שנים.

אלי כהן: לא גם וגם.

<מעין נשר: אנחנו לא חושבים שצריך להיכתב שום דבר.

<מעין נשר: אנחנו חושבים שזה מיותר ויפגע במינוי שלו.

<אסתי ורהפטיג: לעניין סעיף קטן (ו), החלטות הממונה יפורסמו לציבור באתר האינטרנט של הרשות.

<אסתי ורהפטיג: כמובן אנחנו מבינים את החשיבות.

<אסתי ורהפטיג: זה כלי מאוד חזק לפרסם את ההחלטות.

<אסתי ורהפטיג: יש לזה משמעות מבחינת דיירים אחרים אבל זה עלול לעורר קושי מבחינת פגיעה בשם הטוב וגם בפרטיות, גם של הפונים אפילו.

<אסתי ורהפטיג: אנחנו מציעים להוסיף בסיפא "השר, בהתייעצות עם שר המשפטים, יקבע הוראות לעניין פרסום ההחלטות בהתחשב בין היתר בהיבטי פרטיות ופגיעה בשם הטוב".

<תומר רוזנר: אפשר, באישור ועדת הכנסת.

אלי כהן: אנחנו לא מחפשים עוד רגולציה ועוד בירוקרטיה.

אלי כהן: כאן למען הסר ספק, כל עוד הם לא פוגעים בפרטיות של האנשים.

<אסתי ורהפטיג: זאת לא רק פרטיות.

<אסתי ורהפטיג: אלה גם היבטים של פגיעה בשם הטוב שעלולים לעלות.

<תומר רוזנר: אני חושב שזאת הצעה טובה.

<תומר רוזנר: הוועדה כמובן תחליט אבל אני אמליץ לקבל את ההצעה של נציגת משרד המשפטים בכפוף לכך שתקנות כאלה יהיו באישור ועדת הכנסת כי זה עיקרון פומביות הדיון.

<תומר רוזנר: כמובן ככל שלא יהיו תקנות, תחול חובת פרסום כללית.

אלי כהן: בסדר.

<דניאל דושניצקי: התנועה לאיכות השלטון.

<דניאל דושניצקי: אי אפשר להתעלם מהעובדה שהממונה על פניות הדיירים, יש לו דרישות כשירות גבוהות יותר מאשר למנהל הרשות.

<דניאל דושניצקי: במקרה של מנהל הרשות אסרתם לחלוטין כמעט כל דרישה למעט תואר אקדמי ומינוי על ידי הממשלה בהמלצת השרים.

<דניאל דושניצקי: אני חייב להגיד שהעובדה שהדבר הזה לא נמצא בנוסח הנוכחי, שהסרתם את זה לחלוטין, למרות שסעיפים אחרים שכן הוסרו נמחקו עם קו באמצע - - -

<גלעד קרן: זה לא היה בנוסח המקורי.

<גלעד קרן: זאת הייתה הצעה שלנו.

<דניאל דושניצקי: אני חייב לחזור על מה שנכתב גם לחברי הוועדה.

<דניאל דושניצקי: תנאי הכשירות האלה הם חשובים ביותר.

<תומר רוזנר: אני לא יודע אם עורך דין דול ער לכך.

<תומר רוזנר: הנוסח שמשרד השיכון מבקש או לפחות הממשלה מבקשת כרגע הוא נוסח חלש יותר, רך יותר מהנוסח הממשלתי המקורי.

<דניאל דושניצקי: אני רוצה להגיד שהתפקיד הזה של מנהל הרשות או בכלל הרשות הספציפית הזאת מקנה המון המון כוח, אפשר להגיד גם כוח פוליטי, בידי שר הבינוי והשיכון ואי אפשר להתעלם מכך.

<דניאל דושניצקי: העובדה שניתן כוח כה רב, זה דורש אחריות רבה ופיקוח ובקרה רבים.

<דניאל דושניצקי: העובדה שאותם תנאי כשירות, תנאי סף, כמו היעדר עבר פלילי שהיו אצל מנהל הרשות והוסרו, זה משהו שבאמת חייב לחזור ואי אפשר להתעלם מכך.

<דניאל דושניצקי: אני רק אומר שיש כאן איזושהי בעייתיות.

אלי כהן: תודה.

אלי כהן: ההתייחסות ברורה.

<דניאל דושניצקי: מי שאמור למנות את ממונה על פניות הדיירים, הוא פחות כשיר לתפקיד מאשר הממונה.

אלי כהן: שמענו את הדברים.

אלי כהן: , אני חושב שגם הייתה התייחסות.

אלי כהן: נציגי משרד הבינוי, תרצו להתייחס להערה שהועלתה?

<עינת גנון: קודם כל, אני מוחה על כך שנאמר שיש כאן איזושהי כוונה לכוח פוליטי.

<דניאל דושניצקי: לא כוונה.

<דניאל דושניצקי: יש פוטנציאל רב לכוח פוליטי.

<עינת גנון: שום פוטנציאל.

<עינת גנון: הרשות אמורה להיות גוף מקצועי לחלוטין.

<עינת גנון: אנחנו ביקשנו אמנם לצמצם את הניסיון כפי שקבוע בחוק, אבל כמו כל משרה בשירות הממשלתי, היא עוברת אישור סופר דקדקני על ידי הנציבות, של תיאור המשרה, של דרישות התפקיד, של הניסיון וכבר הובהר כאן בדיון הקודם שגם המשרה הזו, גם אם לא כתוב שהיא כפופה לחוק המינויים, היא תיעשה בהתאם לחוק ובהתאם לכל כללי הנציבות.

<קריאה: אם זאת ועדה מקצועית, למה לא עם דרישות מקצועיות?

אלי כהן: פעם הבאה אתה יוצא החוצה.

<דניאל דושניצקי: בדיוק.

<דניאל דושניצקי: דבר ראשון, אותו פוטנציאל לכוח פוליטי, נקרא לזה כך, מצוי בהגדרה של תפקידי הרשות.

<דניאל דושניצקי: קידום מיזמים והתחדשות עירונית, איתור אזורים עירוניים - - -

אלי כהן: את הנושא הזה אנחנו סיימנו.

אלי כהן: שמעת את ההתייחסויות.

אלי כהן: אם יש לך הערות לסעיף 6א, בבקשה.

<דניאל דושניצקי: יש כאן בעיה שאי אפשר להתעלם ממנה לגבי הכשירות והשוואה בין הממונה על הפניות למנהל הרשות.

<דניאל דושניצקי: אני חושב שחברי הכנסת הנכבדים לא יכולים להתעלם מהעובדה הזאת ומן הראוי להחזיר את אותם תנאי סף של ממונה.

אלי כהן: ציינת זאת.

אלי כהן: האם יש לך עוד הערות לסעיף 6א?

<דניאל דושניצקי: כן.

<דניאל דושניצקי: משהו קטן.

<דניאל דושניצקי: ההגדרה של מבין עובדי הרשות, אם יש איזושהי מגמה להפחית מכרזים פנימיים, אולי יש טעם גם לתת כאן התייחסות לכך שזה לא יהיה מבין עובדי הרשות.

<דניאל דושניצקי: יש מגמה, אני חושב שהיא גם נדונה באחת הוועדות בכנסת, של הפחתה בשימוש במכרזים פנימיים ולכן אולי מתן עדיפות לעובדי רשות היא משהו שסותר את אותה מגמה.

אלי כהן: תודה.

<אורי אטינגר: אני רוצה להציע, בהמשך למה שנאמר כאן, להגדיר את המונח מחזיק.

אלי כהן: על איזה סעיף את מדברת?

<אורי אטינגר: סעיף (ב) בעמוד 7.

<אורי אטינגר: אנחנו כמובן שיכלול גם שוכרי דירות ודיירי דיור ציבורי.

<אורי אטינגר: למען הסר ספק, רצוי להגדיר את זה.

<אורי אטינגר: זה מופיע גם בסעיף בהנחה בארנונה וגם שם יש איזושהי אי בהירות לגבי מי הוא אותו מחזיק בדירה.

<אורי אטינגר: דבר שני.

<אורי אטינגר: אני מציעה להכניס איזה שהם לוחות זמנים לבירור של פניות כיוון שכל מי שירצה לפנות להליך משפטי כנגד לצורך העניין יזם או מארגן שהוא טוען שפגע בו, יצטרך לעבור כאן איזשהו הליך של מיצוי הליכים ולפנות קודם כל לממונה על בירור הפניות.

אלי כהן: ברור.

אלי כהן: הסוגיה ברורה.

אלי כהן: את הסוגיה של לוחות הזמנים אנחנו בהחלט נשקול בחיוב.

אלי כהן: תודה.

<גל נעם: איזושהי הצעה ליועץ המשפטי.

<גל נעם: אולי כדאי להוסיף סמכויות של הממונה כי לפי סעיף 6א כפי שהוא מנוסח היום, אין לו שום סמכויות.

<גל נעם: אולי שווה אפילו לתת לו סמכויות כמו שיש למפקחת על המקרקעין, שיש לה סמכויות.

<גל נעם: כרגע, כפי שזה מוגדר היום, לממונה הזה אין שום סמכויות מלבד לתת איזושהי החלטה וגם לפי הסעיף הזה ההחלטה כרגע לא מחייבת.

<גל נעם: כפי שהסעיף מנוסח כיום, הממונה הוא גוף מעין שיפוטי אבל בעצם אין לו סמכויות.

<גל נעם: אולי כדאי לקבוע לו סמכויות שיאמרו מה הוא רשאי לעשות, אם הוא רשאי להוציא צווים, צווי מניעה, צווים זמניים וכולי.

<תומר רוזנר: אנחנו מודעים לכך שהמגמה היא לתת בידי הממונה סמכות מצומצמת.

<תומר רוזנר: יתכן שבעתיד יהיה מקום להרחיב את זה.

<תומר רוזנר: הנושא הוא נושא חדש וראשוני.

<תומר רוזנר: אנחנו הולכים בנושא הזה בזהירות ושני הדברים המרכזיים שאנחנו מציעים לתת בידי הממונה את הכוח לטפל בהם הם העובדה שקביעותיו יהיו ראיה לכאורה בהליך משפטי ופרסום ההחלטות.

<תומר רוזנר: אלה בעצם שני הדברים שהוא יוכל לעשות בשלב הזה.

<תומר רוזנר: יתכן שבעתיד בהחלט יהיה מקום להרחיב את הסמכויות, אם נראה שהפרויקט הזה מצליח.

<תומר רוזנר: לצערנו יש ממונים שמונו בשנים האחרונות וניתנו להם סמכויות כאלה או אחרות ולא הוכיחו את עצמם.

<תומר רוזנר: סתם לנפח סמכויות ודברים כאלה, זה לא המקום.

אלי כהן: התשובה ברורה.

אלי כהן: מרחב, רצית להתייחס.

<דרור גרשון: לא.

<דרור גרשון: רציתי להתייחס לסעיף הקודם.

אלי כהן: חבר הכנסת ילין.

חיים ילין: אני מתנצל על האיחור.

חיים ילין: כמה הערות שהן לא נקודתיות למרות שהן לפי הסעיפים.

חיים ילין: אמרתי שאם השלטון המקומי לא יהיה מעוניין שהמתחם יוגדר מתחם של פינוי ובינוי, זה לא משנה מה השר יעשה וגם אם הוא ישלח לשם את צבא הגנה לישראל, לא יקרה כלום.

חיים ילין: את זה צריך לדעת.

חיים ילין: אתם רוצים התייחסות רק לסעיף הזה?

אלי כהן: כן.

אלי כהן: לסעיף הזה, אבל אם יש לך משהו אחר, תציין בקצרה.

אלי כהן: אנחנו בסעיף 6א.

חיים ילין: אבל אפשר להתייחס גם לסעיפים שלפניו?

אלי כהן: אם יש לך משהו שתרצה לציין בקצרה.

אלי כהן: נשמע אותך.

חיים ילין: קודם כל, לגבי המנהל.

חיים ילין: לא יתכן שמי שהולך לנהל כאן

חיים ילין: את אחד הדברים הכי חשובים לא יהיה בקי בכל נושאי התכנון והבנייה במדינת ישראל.

חיים ילין: אני אומר את זה כי כל יושב ראש של ועדה מקומית, אם אין לו ניסיון בתכניות, אם הוא לא יודע לקרוא תכניות, אם הוא לא יודע איך לנהל את הדבר הזה, זה לא משנה מה אתם תעשו, זה ייתקע.

חיים ילין: לעומת זאת, אני מסכים לגבי מי שמטפל בדיירים ובפניות הדיירים ובעניינים חוקתיים יהיה שופט שלום.

<תומר רוזנר: הוא לא יהיה שופט שלום.

<תומר רוזנר: הוא עורך דין בעל ותק של חמש שנים.

חיים ילין: כתוב כאן כשיר להיות שופט שלום.

<תומר רוזנר: כשיר.

חיים ילין: מקובל עלי אבל צריך להבין שלכל תפקיד אנחנו צריכים את הייעוד.

חיים ילין: מדברים כאן בצורה אמורפית על כך שיש תקנות ויש מכרזים ואנחנו נדאג לזה ולזה, תראו, אני מקבל משכורת כדי להיות מודאג ואני מאוד מודאג כשאני שומע אתכם.

חיים ילין: אם הדבר הזה לא יהיה כלול בחוק, אני אגיש הסתייגות.

חיים ילין: עד היום לא הגשנו הסתייגויות כי כמעט כל דבר שאמרנו - - -

אלי כהן: אתה יכול לציין מה ההסתייגות שאתה היית חושב להציע?

<תומר רוזנר: שיהיה בקי בחוקי תכנון ובנייה.

חיים ילין: כן.

חיים ילין: חד משמעית.

חיים ילין: תקשיבו, תסתכלו היום בתכנון ובנייה, כל יושב ראש של הוועדה הכי קטנה שיש, אם אין לו חמש שנות ניסיון בתכנון ובנייה, במקצוע הזה, הוא לא מתקבל אלא אם עשו קומבינה ורצו לסדר למישהו ג'וב.

חיים ילין: אם אנחנו באמת רוצים להצליח, ותאמינו לי שיושב ראש שבא מתכנון בנייה יודע להוציא את הפלונטרים מהמקום, הוא מבין בתכנון, הוא יכול להיות לשעבר מהנדס עיר.

חיים ילין: יש כל כך הרבה אנשים שיוכלו לעשות את התפקיד הזה ברצון רב.

חיים ילין: אל תמציאו לי ותתפרו לי תפקיד לי מה שהפוליטיקאים רוצים שיהיה הג'וב של החבר שלהם.

חיים ילין: תעשו לי טובה.

חיים ילין: נקו את השולחן הזה.

חיים ילין: מספיק עם זה.

אלי כהן: רצית להגיד משהו לגבי סעיף 6א.

חיים ילין: לגבי 6א אני מסכים.

אלי כהן: שפריר, רצית להגיד משהו לגבי סעיף 6א?

<יצחק שפריר: לגבי הפרסום באינטרנט.

<יצחק שפריר: בחוק סימון פיצוי ישבה ועדה מיוחדת.

<יצחק שפריר: היא מפרסמת את ההחלטות שלה באינטרנט ורואים את כל ההחלטות הכי רגישות לגבי רכוש אישי.

<יצחק שפריר: לכן זה לא משהו סודי ויש לפרסם את זה.

<רון דול: אני רוצה להגיד שוב שהוויכוח הוא לא על המהות.

<רון דול: לכולם חשוב שעובדי הרשות יהיו מנהלים בעלי רמה, עם יכולות וכישורים.

<רון דול: השאלה היא רק הדרך, אם זה נכון לקבוע את זה היום, עכשיו, כשאנחנו בעצם לא מכירים מספיק מה עושה הרשות הזאת ואיך היא תעבוד.

חיים ילין: אם אתה לא יודע מה, מה אתה מחוקק?

אלי כהן: אתה יודע מה תפקידו?

<רון דול: תציג את עצמך כדי שהוא ידע.

<רון דול: גם אני לא ידעתי.

<רון דול: הוא היועץ המשפטי של נציבות שירות המדינה.

חיים ילין: אני בא מתחום הניהול.

חיים ילין: את החקיקה לא עושים בתחום הניהול אלא עושים אותה לפי המשפט.

חיים ילין: אנחנו באים עם הניסיון הניהולי שלנו ובעימות הזה שהוא נכון צריך להגיע לעמק השווה.

חיים ילין: אני מודיע לך חגיגית שאם לא יהיה כתוב כאן, לא יהיה.

חיים ילין: לא שאני לא סומך עליך אלא זה לא יהיה.

חיים ילין: יש מעליך פוליטיקאים שאת מה שהם שכחו, אתה ואני עוד לא למדנו.

חיים ילין: תעשה לי טובה.

<רון דול: אני מבין אבל אדוני נכנס באיחור.

<רון דול: אמרנו שיש כבר חוק שמטפל בנושא הזה, איך קובעים תנאי כשירות.

חיים ילין: אני בא מהניהול.

חיים ילין: אתה לא יכול לקחת חוק כזה ומי שמנהל את הפרויקט הזה, לא יהיה בקי בתכנון ובנייה במדינת ישראל.

חיים ילין: לא יהיה כי יש היום גם את תמ"א 38.

חיים ילין: עזוב, תקשיב, יש כל כך הרבה ידע.

<רון דול: חייב להיות.

<רון דול: אין ויכוח בינינו.

<רון דול: זאת רק שאלה של איך.

חיים ילין: תרשום את זה פה ואני אשב בשקט.

חיים ילין: עוד לא הבנת שמשלמים לי משכורת כדי שאני אהיה מודאג?

<רון דול: גם לי.

אלי כהן: תודה.

אלי כהן: אנחנו ממשיכים.

<תומר רוזנר: אנחנו עוברים לפרק ה' של הצעת החוק.

<קריאה: אפשר להגיב על כך שאין פרק ד'?

<תומר רוזנר: אנחנו נסביר.

<תומר רוזנר: יותר נכון, הממשלה תסביר.

<אייל הוכמן: איגוד החברות.

<אייל הוכמן: לגבי הממונה, זה דבר מבורך ונכון.

<אייל הוכמן: אין מקום לבריונות ולהצקות בפרויקטים.

<אייל הוכמן: אני מברך על הרעיון של הממונה כי אין מקום לבריונות או להצקות לדיירים שלא רוצים וכן רוצים אלא שאני חושב שהדבר הזה יכול לעכב פרויקט.

<אייל הוכמן: דיירים מתנגדים מחפשים כל אינסטנציה אפשרית לעכב וליצור עוד איזשהו אירוע שלוקח עוד ארבעה-חמישה חודשים.

תמר זנדברג: אתה לא מבין שזה רק פותר לך עיכובים?

תמר זנדברג: זה בדיוק ההפך.

תמר זנדברג: זה יפתור לך את זה.

חיים ילין: מה שאתה אומר, זה לא בחוק הזה.

<אייל הוכמן: לכן אני אומר לגבי אותו ממונה לתלונות, שיהיה טיפול הולם לתלונות שווה.

תמר זנדברג: מה זה תלונות שווא?

אלי כהן: אנחנו נשקול את ההערה של גברת אטינגר לעניין הנושא של לוחות זמנים.

אלי כהן: בקי, בבקשה, בקצרה.

<בקי קשת: בגלל חשיבות הממונה, ההצעה שלי היא שהמינהלת צריכה לסייע לדיירים בפנייה אל הממונה כי אנחנו יודעים שהרבה מהם לא פונים כי הם לא יודעים לכתוב.

אלי כהן: תודה רבה.

תמר זנדברג: אני חושבת שההערה הזאת היא מאוד נכונה לבי כל הנושא שדיברנו עליו על עבודה סוציאלית קהילתית ושילוב בכלל, עבודה סוציאלית ועבודה של משרד הרווחה בכל הפרויקט הזה, גם במינהלת וגם ברשות עצמה.

תמר זנדברג: כלומר, ברגע שיהיה גורם רווחה במובן הקהילתי שהוא יהיה בקשר עם התושבים והדיירים ידעו – בהקשר הזה, לא בעלי הדירות אלא הדיירים על ההבדל ביניהם – שיש כאן גורם שהוא קודם כל לטובתם ובצד שלהם ומסייע להם, גם לך זאת הדרך הארוכה-קצרה.

תמר זנדברג: במקום שאחר כך תתדיינו בבתי משפט עם האנשים האלה, או חס וחלילה במקום שאחר כך תכניעו אותם לצערנו והם יחיו את שארית חייהם ואת הדורות הבאים במקומות לא טובים.

תמר זנדברג: עדיף לפתור את המחלוקות האלה, אם קיימות, מראש ובצורה שתהיה לטובת הכלל.

עודד פורר: אני רוצה להצטרף למה שאמרה הגברת לגבי הפנייה באמצעות הרשות לממונה והסיוע.

תמר זנדברג: באמצעות המינהלת.

<תומר רוזנר: כמו שלא כתוב בחוק שעמותת ידיד יכולה לסייע לפונים לכל מיני גורמים, אנחנו לא כותבים בחוק מה שאפשר לעשות אלא אנחנו כותבים בחוק מה שצריך לעשות.

עודד פורר: אנחנו חושבים שצריך לעשות.

<תומר רוזנר: ואם הוא לא רוצה?

תמר זנדברג: זה גורם מינהלתי של המדינה.

עודד פורר: ואם המינהלת לא תרצה?

<תומר רוזנר: היא לא תעשה.

תמר זנדברג: היא לא תוכל לבוא ולהגיד לנו שהחוק לא נותן לה.

עודד פורר: יש מודלים דומים ברשויות שהקימו מינהלת כי הם רוצים למשוך יזמים שבמקום היזמים מגישים את כל התכניות לרשויות.

עודד פורר: כאן, בדיוק בגלל הרגישות הזאת, אני חושב שזה גם יקדם ויהפוך את הדברים להיות הרבה יותר מהירים בסופו של דבר גם מבחינת החוק הזה וגם יותר נכונים כלפי האוכלוסייה.

יעל כהן-פארן: הערה קטנה.

יעל כהן-פארן: אני מצטרפת לדבריו של חברי חבר הכנסת ילין.

יעל כהן-פארן: הוא העיר את זה על מנהל הרשות.

יעל כהן-פארן: גם עובדי הרשות, אני חושבת שיש מקום להגדיר מה תחומי המומחיות הנדרשים.

אלי כהן: לשם כך יש נציבות.

יעל כהן-פארן: בסדר, אבל אתה מגדיר כאן רשות.

אלי כהן: זאת בדיוק העבודה של נציבות שירות המדינה.

אלי כהן: היא מגדירה כל הזמן מה ההנחיות לגבי כל עובד ועובד.

אלי כהן: אחרת אפשר להגדיר בחוק מה המשמעות של כל עובד בכל משרד ממשלתי.

<רון דול: אנחנו עושים את זה יחד עם המשרד.

אלי כהן: לכן אני אומר שזאת עבודה של הנציבות.

תמר זנדברג: חבר הכנסת פורר, לפני שנכנסת, אמרו כאן היועצים המשפטיים של הוועדה שיש הרבה מקרים בהם החוק בהחלט מפרט את תנאי הכשירות.

עודד פורר: היא דיברה על עובדי הרשות.

אלי כהן: תודה רבה.

אלי כהן: אנחנו ממשיכים.

<תומר רוזנר: לתמיהה שהועלתה לגבי פרק ד'.

<תומר רוזנר: פרק ד' בהצעת החוק המקורית ביקש להקים מליאה לרשות.

<תומר רוזנר: על פי העמדה הממשלתית המעודכנת מבקשים לבטל את ההצעה הזאת ולא להקים את אותה מליאה או להסתפק בכך שלרשות הזאת יהיה מנהל ועובדים.

<תומר רוזנר: בפרק הבא שהוא פרק ה', פק ההכרזה, כפי שאתם רואים היה תפקיד - - -

<דרור גרשון: אפשר להתייחס לביטול?

אלי כהן: אדון מרחב, אתה מוזמן לעזוב את הישיבה.

אלי כהן: תודה.

<דרור גרשון: שאלתי שאלה.

אלי כהן: אתה מוזמן לעזוב את הדיון.

אלי כהן: תודה.

<תומר רוזנר: הפרק הבא שהוא עניינו של הכרזה, שבו היה תפקיד למליאה, אנחנו סברנו, והממשלה הסכימה לכך, שבעצם אנחנו נחזור למתכונת שקיימת היום בחוק הנוכחי, שההכרזות האלה נעשות בתהליך של היוועצות עם ועדה מייעצת שהרכבה כבר קבוע בחוק היום, בחוק התכנון והבנייה.

<תומר רוזנר: אנחנו פשוט מעתיקים אותו לכאן.

<תומר רוזנר: בעצם תהליך ההיוועצות הזה יבוא במקום ההצעה המקורית שהייתה ההיוועצות עם אותה מליאה שכרגע הממשלה מבקשת לבטל אותה.

<תומר רוזנר: הוועדה המייעצת, לקחנו את ההרכב של אותה ועדה מייעצת שקיימת כבר היום והיא זו שמכריזה היום או מייעצת להכריז על מתחמים להתחדשות עירונית.

יעל כהן-פארן: באיזה סעיף זה מופיע?

<תומר רוזנר: תכף נקריא את זה.

<תומר רוזנר: זה בעמוד 13.

יעל כהן-פארן: מה בעצם הסמכויות של הוועדה המייעצת?

<תומר רוזנר: הסמכויות של הוועדה המייעצת הן, כמו שהיא עושה היום, לייעץ לשר בבואו להכריז על מתחמים להתחדשות עירונית, בין במסלול שנקרא מסלול רשויות מקומיות שהוא המסלול שהיום מוסדר בחוק התכנון והבנייה, ובין במסלול מיסוי שהיום מוסדר בחוק מיסוי מקרקעין.

<תומר רוזנר: אנחנו פשוט מעתיקים את אותן הוראות שקיימות היום בשני החוקים האלה, מעתיקים אותן לכאן כמעט ללא שינויים ואנחנו בעצם משמרים את המצב הקיים שבעצם גם עובד טוב.

<תומר רוזנר: זאת אומרת, המנגנון הזה של ההכרזה עובד טוב, יש בו שיתוף של הרשויות המקומיות, יש בו שיתוף של כל הגורמים הרלוונטיים ממשרדי הממשלה ולפחות אנחנו מבינים שהמנגנון עובד טוב וגורם להכרזה יעילה על מתחמים להתחדשות עירונית.

<תומר רוזנר: לכן אנחנו מציעים לשמר את זה והממשלה, לפי מיטב הבנתנו, מסכימה להצעה הזאת בשלב הזה.

אלי כהן: נקרא את הסעיף ואחר כך נאפשר לחברי הכנסת.

אלי כהן: אחרי שהוא יקריא את הסעיף, תשאלו את השאלות.

<גלעד קרן: פרק ה': הכרזה על מתחם פינוי ובינוי 16.

<גלעד קרן: הכרזה על מתחם פינוי ובינוי – מסלול רשויות מקומיות השר רשאי בהמלצת – הממשלה הציעה מנהל הרשות ואנחנו מציעים הוועדה כאמור בסעיף קטן (ד) (להלן – הוועדה המייעצת) – להכריז בצו (בחוק זה – צו הכרה) על שטח כעל מלתחם לפינוי לשם בינוי, או לעיבוי בנייה (בחוק זה – מתחם פינוי ובינוי).

<גלעד קרן: (1) תוקפו של צו ההכרזה יהיה לתקופה שנקבעה בו, אך לא יותר משש שנים מיום תחילתו.

<גלעד קרן: (2) (א) על אף הוראות פסקה (1), השר רשאי, בהמלצת הוועדה המייעצת ויושב ראש מוסד התכנון המוסמך, להאריך, במהלך תקופת תוקפו של צו ההכרזה, את תוקפו של הצו האמור, לתקופה נוספת אחת שלא תעלה על שש שנים מתום תקופת ההכרזה הראשונה או לחדש את צו ההכרזה בתוך שישה חודשים מתום תקופת תוקפו, לתקופה נוספת אחת שלא תעלה על שש שנים, ובלבד שאושרה או שהופקדה תכנית לפינוי לשם בינוי או לעיבוי בנייה (בחוק זה – תכנית לפינוי ובינוי), במתחם הפינוי והבינוי שהוכרז באותו צו, או שמוסד התכנון החליט על הפקדתה.

<גלעד קרן: אושרה תכנית לפינוי ובינוי, לא תידרש המלצת יושב ראש מוסד התכנון המוסמך.

<גלעד קרן: (3) על אף הוראות פסקאות (1) ו-(2), רשאי השר, בהמלצת מנהל הוועדה המייעצת, להאריך או לחדש את תוקפו של צו הכרזה, כמפורט להלן, לפי העניין, ובלבד שמתקיימים התנאים המפורטים בפסקת משנה (ב): להאריך בצו, את תוקפו של צו הכרזה שתוקפו הוארך לפי פסקה (2) לתקופה נוספת אחת שלא תעלה על שש שנים מתום תקופת תוקפו.

<גלעד קרן: צו הארכה לפי פסקת משנה זו יינתן במהלך תקופת תוקפו של צו ההכרזה שתוקפו הוארך כאמור.

<גלעד קרן: לחדש, בצו, את תוקפו של צו הכרזה, שתוקפו הוארך לפי פסקה (2) (בסעיף זה – צו לחידוש הכרזה), לתקופה נוספת אחת שלא תעלה על שש שנים.

<גלעד קרן: צו לחידוש הכרזה יינתן בתוך שדישה חודשים מתום תקופת תוקפו של צו ההכרזה שתוקפו הוארך כאמור.

<גלעד קרן: (ב) לא יוארך ולא יחודש תוקפו של צו הכרזה, אלא בהתקיים כל אלה: רוב מיוחס מבין בעלי הדירות התקשר בעסקת פינוי ובינוי.

<גלעד קרן: בפסקה זו, "רוב מיוחס מבין בעלי הדירות" ו"עסקת פינוי ובינוי" – כהגדרתם בחוק פינוי ובינוי (פיצויים).

<גלעד קרן: לעניין צו הכרזה שניתן לאחר יום י"ח בתמוז התשע"ד (1 ב אוגוסט 2014) – אושרה תכנית לפינוי ובינוי במתחם הפינוי והבינוי שהוכרז באותו צו.

<גלעד קרן: (4) תחילתו של צו שחודש או שהוארך לפי פסקה (2) או (3)(א)(2), במועד פקיעתו של צו ההכרזה כאמור באותן פסקאות, לפי העניין, ואולם חידוש תוקפו של צו ההכרזה כאמור לא יהיה בן תוקף לעניין חוק פינוי ובינוי (פיצוים), מהמועד שבו פג צו ההכרזה הראשון עד למועד פרסום הצו.

<גלעד קרן: השר רשאי, על פי המלצת הוועדה המייעצת, להרחיב, לצמצם או לשנות בצו, את גבולותיו של שטח שהוכרז עליו בצו הכרזה, כעל מתחם פיני ובינוי.

<גלעד קרן: תוקם ועדה מייעצת להתחדשות עירונית, ואלה חבריה: נציג שר הבינוי והשיכון, והוא יהיה היושב ראש.

<גלעד קרן: נציג שר הפנים.

<גלעד קרן: נציג שר האוצר.

<גלעד קרן: נציג השר להגנת הסביבה.

<גלעד קרן: נציג שר התחבורה.

<גלעד קרן: נציג ראש הממשלה.

<גלעד קרן: נציג רשות מקרקעי ישראל שימונה בהמלצת השר לתשתיות לאומיות.

<גלעד קרן: נציג שר המשפטים.

<גלעד קרן: מנהל מינהל התכנון או נציגו.

<גלעד קרן: (ד) לדיוני הוועדה שמונתה לפי הוראות סעיף קטן (ג), יוזמנו דרך קבע שני נציגי הרשויות המקומיות שימנה שר הפנים, שתהיה להם דעה מייעצת.

<גלעד קרן: (ה) על הוועדה המייעצת יחולו הוראות חוק התכנון והבנייה לעניין מוסד תכנון.

<תומר רוזנר: אני אדגיש שוב שההסדר הזה הוא הסדר שקיים היום.

<תומר רוזנר: אין בו שינוי מהותי מההסדר שקיים היום בחוק התכנון והבנייה לגבי אופן ההכרזה.

<תומר רוזנר: זאת אומרת, ההסדר כמעט מועתק מילה במילה עם שינויים שהם טכניים שמתחייבים בחלוף הזמן או בדברים כאלה, אבל מבחינה מהותית זה הסדר שמועתק מילה במילה מהחוק הקיים.

<תומר רוזנר: מתקן אותי גלעד.

<תומר רוזנר: השינוי היחיד שהוא מהותי, הוא שבחוק הקיים ההכרזה הסופית מתבצעת על ידי הממשלה או ועדת שרים שהיא הסמיכה לעניין זה.

<תומר רוזנר: היום זה קבינט הדיור.

<תומר רוזנר: מה שמוצע כאן, שזה יהיה שר הבינוי והשיכון בהמלצת הוועדה המייעצת.

אלי כהן: אני רוצה להגיד מה יהיה סדר הדיון.

אלי כהן: זה יהיה הסעיף האחרון אותו נקריא היום.

אלי כהן: בשבוע הבא מתוכננות לנו שתי ישיבות, אחת בצהרים ואחת אחר הצהרים.

אלי כהן: אנחנו נפתח עם חברי הכנסת ולאחר מכן נעבור לכל הנוכחים וכל הנוכחים יוכלו להתייחס.

אלי כהן: חבר הכנסת עודד פורר, בבקשה אדוני.

עודד פורר: תודה.

עודד פורר: הבעיה שלי בסעיף הזה היא שהרשויות המקומיות נמחקו ממנו לגמרי, לחלוטין.

עודד פורר: בעיקר זאת אפילו לא ועדת שרים אלא השר לבדו מכריז.

עודד פורר: סעיף 16(א), לשיטתי זה צריך להיות בהסכמת הרשות המקומית לכל הפחות ואפילו בהתייעצות עם הרשות המקומית.

עודד פורר: בסעיף 16(ד) אין נציג או של מרכז השלטון המקומי או של הרשות המקומית.

עודד פורר: צריך להיות שם נציג של השלטון המקומי.

עודד פורר: אני מבין שפרק ה'1, לא נגיע אליו היום.

אלי כהן: לא.

עודד פורר: אלה בגדול שתי ההערות שלי שאם הן לא יתקבלו, אני מבקש להכניס אותן כהסתייגות.

אלי כהן: אנחנו רוצים להבין את ההסתייגויות.

עודד פורר: הסתייגות לסעיף 16(א), להוסיף בהסכמה.

אלי כהן: אם אני מגיע ל-(ד), אתה אומר בוועדה המייעצת.

<תומר רוזנר: הוא אומר ב-(א) בהסכמה.

עודד פורר: ב-(א), בהסכמת הרשות המקומית.

חיים ילין: אם אין הסכמה, לא יעזור כלום.

אלי כהן: למה צריך כאן בהסכמה?

אלי כהן: אני מכיר ערים ואני מכיר פרויקטים שיש שם שכונות מזעזעות וראש העיר לא מסכים.

אלי כהן: אז מה נעשה?

חיים ילין: אין דבר כזה.

חיים ילין: אני כבר הייתי בסרט הזה.

חיים ילין: הם באים ואומרים, חבר'ה, אתם שמים כאן עוד 2,500 משפחות, המשמעות היא לפי רכב וחצי, כמה זה היום?

עודד פורר: מוכן שזה יהיה בהתייעצות עם הרשות המקומית ולא תהיה החלטה בלעדית של השר.

עודד פורר: ברגע שזו החלטה בלעדית של השר, הוא יגיד שהוא התייעץ.

אלי כהן: אתה אומר שבהתייעצות זה גם בסדר?

עודד פורר: אם זאת לא החלטה בלעדית של השר.

עודד פורר: ברגע שההחלטה היא בלעדית של שר, לא.

אלי כהן: בהתייעצות או בהסכמה?

עודד פורר: בהסכמה.

עודד פורר: אם אתה רוצה להשאיר את זה כהחלטה של השר, זה צריך להיות יחד עם הרשות המקומית.

עודד פורר: אם אתה אומר שזה יהיה בקבינט דיור או באיזשהו פורום שהוא פורום קצת יותר רחב מבן אדם אחד, מבחינתי מספיקה התייעצות.

עודד פורר: אני אגיד לך יותר מזה.

עודד פורר: בסוף אתה לא תוכל לכפות על הרשות המקומית, בטח לא בתהליך כזה.

עודד פורר: אתה תסרס אותו.

עודד פורר: אם יש לך ראש רשות שירצה לטרפד את זה, הוא יטרפד את זה וכלום לא יעזור.

עודד פורר: לכן אני חושב שצריך לקחת כאן יד ביד עם השלטון המקומי.

עודד פורר: לכן אם אני גם חושב שבוועדה המייעצת צריך להיות נציג של שלטון מקומי.

עודד פורר: זה לא חייב להיות נציג של הרשות המקומית הספציפית אלא נציג של השלטון המקומי.

עודד פורר: נציג או של הרשות המקומית הרלוונטית או של מרכז השלטון המקומי שאז תמיד זה מישהו שיכולים לפנות אליו.

<תומר רוזנר: אתה רוצה הסתייגויות חליפיות, או זה או זה, או שאתה רוצה אחת מהן?

עודד פורר: בנציגות, ב-16(ד)?

עודד פורר: מבחינתי, אם זה יהיה נציג מרכז שלטון מקומי, עלי זה מקובל.

אלי כהן: תודה.

אלי כהן: חברת הכנסת תמר זנדברג, בבקשה.

תמר זנדברג: קודם כל, אני באמת רוצה להגיד שאנחנו קוראים את הסעיף הזה, לרבות הוועדה המייעצת, לאור הביטול של המליאה, היו בה איזונים בעייתיים אבל לפחות נתנה איזשהו גורם ששוקל שני דברים, האחד, נושא ההכרזה ואני רוצה לדבר עליו, והשני, הוועדה המייעצת.

תמר זנדברג: אני אתחיל דווקא מהשני שהוא הקל יותר.

תמר זנדברג: הוועדה המייעצת, אני לא יודעת אם זאת שיטת מצליח או מה, אבל ככל פעם מביאים לנו את הוועדות האלה, פעם אחרי פעם, בוועדות התכנון – רק ממשלה, אין רשויות מקומיות, אין ארגונים, אין ציבור.

תמר זנדברג: אתם רוצים לתת לנו להרגיש שכל פעם אנחנו עושים מאבק ומשיגים איזה נציג?

תמר זנדברג: אנחנו ב-2016, לא בעידן, בטח לא בוועדת תכנון, שאפשר להביא ועדה בהרכב שיש בו אך ורק נציגי ממשלה בלי שום גורם אחר.

תמר זנדברג: נכון, יופי, נתתם הגנת הסביבה.

תמר זנדברג: אגב, לא נמצא כאן משרד הרווחה שלאור כל הדיונים הקודמים שלנו הוא מאוד מאוד חשוב.

<קריאה: משרד הרווחה מצטרף.

תמר זנדברג: יפה.

תמר זנדברג: מאוד מאוד חשוב שמשרד הרווחה יצטרף ספציפית, גם לאור הדיונים הקודמים שלנו.

תמר זנדברג: אבל אי אפשר בלי נציגי חברה אזרחית, אי אפשר בלי נציגי ציבור.

תמר זנדברג: זה כאילו מובן מאליו.

תמר זנדברג: אני מרגישה כאילו בשיטת העז.

תמר זנדברג: אתם מכניסים לנו עז, נותנים ועדה רק עם נציגי ממשלה כדי שאולי יהיה לנו הישג בזה.

תמר זנדברג: אני חושבת שעל הסף אנחנו צריכים חד משמעית פשוט לא לקבל, לדחות על הסף הרכב של כל ועדה שהיא שמורכבת אך ורק מנציגי ממשלה ואין בה שום איזון.

תמר זנדברג: לא של רשויות מקומיות, לא של חברה אזרחית, לא של נציגי ציבור, לא של אף אחד.

עודד פורר: רשות מקומית רואה ראייה הרבה יותר רחבה.

עודד פורר: אם את מדברת על רווחה, נציג של אותה עיר, של אותה רשות, רואה גם את בעיות הרווחה ברשות.

תמר זנדברג: נכון, אבל אני כן חושבת שכולנו מכל הקשת הפוליטית, קואליציה ואופוזיציה, גם נכיר בחשיבות של החברה האזרחית והציבור.

עודד פורר: מניסיוני נציג ציבור יהפוך את זה רק ליותר מהיר.

תמר זנדברג: נכון.

<קריאה: אפשר לדייק?

אלי כהן: לא.

אלי כהן: אי אפשר.

תמר זנדברג: זה דבר ראשון.

תמר זנדברג: לעניין ההכרזה.

תמר זנדברג: אני מקבלת את ההבהרה של תומר היועץ המשפטי שבעצם זה גם ההליך בחוק הקיים.

תמר זנדברג: זה בחוק התכנון והבנייה או בחוק פינוי ובינוי?

<תומר רוזנר: בחוק התכנון והבנייה.

תמר זנדברג: זה משנה מחוק פינוי ובינוי לעניין תקופות ההכרזה?

<תומר רוזנר: לא.

תמר זנדברג: זה שש ועוד שש ועוד שש.

<תומר רוזנר: כן.

תמר זנדברג: שלוש פעמים שש.

<תומר רוזנר: כן.

תמר זנדברג: שלוש פעמים שש, הגענו אליו כאשר לדעתי מאז אני בכנסת, שלוש שנים, אנחנו הארכנו פעמיים, בשתי תקופות שש.

תמר זנדברג: אם אני לא טועה.

תמר זנדברג: לפחות פעם אחת אם לא שתיים.

תמר זנדברג: תראו, יש סיבה שאנחנו צריכים להאריך את התקופות.

תמר זנדברג: אדוני היושב ראש, אתה שייך למפלגה ששמה לה למטרה פתרון משבר הדיור ויחידות דיור מהירות וחלק מהחוק הזה בא לפתור את זה.

תמר זנדברג: אנחנו מדברים כאן בחוק הזה על מצב קיים של 18 שנים של הארכות של שלוש תקופות של שש שנים בהן לא הצלחנו לממש פרויקט של התחדשות עירונית.

תמר זנדברג: אני ממש חושבת שזה אומר דרשני ואנחנו צריכים קצת לחזור למושכלות היסוד ולשאול את עצמנו למה הגענו למצב שחוק שבא להאיץ את תהליכי התכנון וההתחדשות העירונית כותב כבר בחוק עצמו שאנחנו מדברים על 18 שנים שלא הצלחנו לממש פרויקטים כאלה.

תמר זנדברג: יהיו כאלה שיגידו שזה בגלל הדייר הסרבן.

תמר זנדברג: אני ממש לא מקבלת את זה.

תמר זנדברג: אני חושבת שלהפך.

תמר זנדברג: רתימת הדיירים, וגם כאן אנחנו יודעים שהדיירים בסך הכול בסופו של דבר הם רוצים אבל הבעיה היא איך ובאיזה תנאים.

תמר זנדברג: לכן אני חושבת שזה המקום להוסיף אמירה מחייבת לגבי הצורך לקיים איזשהו הליך מקדים של סקר חברתי או סקר צרכים שיונח בפני השר והוועדה המייעצת בבואם להחליט על תקופת הכרזה נוספת.

תמר זנדברג: אם אנחנו במצב שאנחנו כבר אחרי שתי תקופות הכרזה של 12 שנים וצריכים להאריך בשש, סימן שמשהו כאן לא עובד ואולי אם בהתחלת השש הראשונות היינו מבצעים סקר צרכים ורואים מה צורכי הדיירים, מה נכון כאן לעשות, איזה פתרון, איך ומה, זה היה יותר מהר מאשר לחכות שתי תקופות הכרזה של 12 שנים ולהאריך תקופה שלישית.

תמר זנדברג: אני חוזרת שוב על ההערה שלי מאתמול בנושא המארגנים וגם זאת שנאמרה בדיון הקודם.

תמר זנדברג: הידע כבר קיים.

תמר זנדברג: הוא מצטבר.

תמר זנדברג: לא רק ארגונים חברתיים וציבוריים, ואני רואה כאן גם את רבנים לזכויות אדם וגם את ארגון במקום שבאמת עושים עבודה מדהימה בנושא הזה במשך שנים.

אלי כהן: מכיוון שאני רוצה לתת גם לנציגי הציבור אפשרות להתייחס, אנא תתמצתי.

תמר זנדברג: המשפט האחרון שלי.

תמר זנדברג: יותר מהציבור, משרד הרווחה ושוב אני חוזרת לאותו דוח שהוצג כאן על ידי עירית בשן של משרד הרווחה.

תמר זנדברג: בהמשך לדיון שלנו אתמול, אני שלחתי את הדוח לוועדה וביקשתי להפיץ אותו גם למשרדי הממשלה.

תמר זנדברג: יש עבודה מדהימה ומאירת עיניים.

<עינת גנון: אני מכירה אותה ויש שיתוף פעולה הדוק.

תמר זנדברג: מצוין.

תמר זנדברג: מעולה.

תמר זנדברג: אני חושבת ששיתוף הפעולה ההדוק הזה חייב להיכנס כאן ושנראה אותו בלשון החוק כדי שאנחנו נדע שהדברים האלה לא רק מוכרים לאנשי המקצוע אלא גם נלקחים בחשבון באופן סטטוטורי כשאנחנו באים להחליט על תקופת הכרזה.

תמר זנדברג: לא יתכן שביד אחת חצי מהדיירים שנסקרו באותו סקר שלנו, של משרד הרווחה של מדינת ישראל, מעידים על חוזים מקפחים ופוגעניים שזאת הבעיה בגללה הם פונים לרשויות הרווחה, ומהיד השנייה הכלי היחיד שניתן בידי הרשות היא להאריך תקופות הכרזה עוד פעם ועוד פעם, במשך 18 שנים, במקום להתמודד עם האתגר הזה.

תמר זנדברג: לכן אני חושבת שאנחנו חייבים להכניס את זה ללשון החוק.

תמר זנדברג: תודה.

אלי כהן: תודה.

אלי כהן: חבר הכנסת ילין, בבקשה.

חיים ילין: אני מסכים לחלק מהדברים שנאמרו כאן ואני אחדד אותם.

חיים ילין: בהכרזה על מתחמי פינוי ובינוי של עיר מסוימת או במקום מסוים, חייב להיות שם גם ראש הרשות.

חיים ילין: חד משמעית אני אומר את זה.

חיים ילין: אנחנו היינו בסיור בחיפה וראינו מה קורה כשרוצים, אז רצים קדימה למרות התלונות ומה ששמענו ואכן צריך לשפר.

חיים ילין: כשרצים קדימה, ראש העיר לוקח על עצמו את תפקיד ההובלה והעסק נראה אחרת לחלוטין.

חיים ילין: אם לא, אנחנו נמצא את עצמנו לא ב-18 שנים, למרות מה שכתוב כאן, אלא גם ב-24 שנים ו-11 חודשים, כדי שלא ייראה כאילו יש כאן גם מכירה בלי כוונה.

חיים ילין: לגבי הרכב הוועדה המייעצת.

חיים ילין: אני חושב שאנחנו צריכים ללכת על המקבילה שזאת הוועדה הארצית לתכנון ובנייה.

חיים ילין: בוועדה הארצית לתכנון ובנייה יש נציגים של השלטון המקומי, יש נציגים של המועצות האזוריות, יש נציגים של הירוקים.

חיים ילין: למה אנחנו צריכים להמציא את הגלגל?

חיים ילין: זה קיים אבל מישהו כתב את מה שכנראה נוח לו לכתוב ובעצם לא עשה את המקבילה שקיימת היום בוועדה הארצית.

חיים ילין: אני חושב שהוועדה הארצית – בה הייתי שותף – יש בה דיונים מאוד ענייניים, מאוד מקצועיים, הולכים מכות ובסוף יוצא משהו שאפשר לחיות אתו.

<תומר רוזנר: היא עוסקת בעוד דברים.

חיים ילין: ברור.

חיים ילין: אני לא מדבר על תת ועדות.

חיים ילין: אני אומר שיש שם לפחות ארבעה או חמישה נציגים של השלטון המקומי, שלושה של הערים אם אני לא טועה ושניים של המועצות האזוריותץ.

<תומר רוזנר: יש עשרה נציגים.

<קריאה: 12.

חיים ילין: מאז שעזבתי, אני רואה שפרחתם.

חיים ילין: זאת פריחה.

חיים ילין: טוב שהלכתי.

חיים ילין: לגבי השש, שש ועוד שש.

חיים ילין: אני קודם כל מתנגד ל-18 ואני כבר אומר לכם זאת.

חיים ילין: אני בעד שש ועוד שש, נקודה.

חיים ילין: אם זה לא נעשה ב-12 שנים, עוד מאה שנים זה לא יקרה.

חיים ילין: לא יכול להיות שדווקא בפינוי ובינוי, אנשים שם חתומים, כבר מחכים לבית, יש שם אנשים זקנים, אנשים עניים, נכים ואז אנחנו באים ומסתכלים על זה ואנחנו נותנים ככה עוד שש שנים.

חיים ילין: מה זה הדבר הזה?

חיים ילין: אני פשוט מתבייש להקטין את לוח הזמנים.

אלי כהן: אני מצטרף להסתייגות הזאת.

חיים ילין: צריך להיות שש ועוד שש.

חיים ילין: כאן גם צריך אבני בוחן.

חיים ילין: מה זאת אומרת?

חיים ילין: לא יכול להיות שבשש השנים הראשונות שנותנים, שום דבר לא יקרה.

חיים ילין: אני אסביר משהו חשוב מאוד.

חיים ילין: במתחם פינוי ובינוי, לרוב אלה בניינים שאנחנו מורידים.

חיים ילין: זאת משבצת בינוי.

חיים ילין: מה אנחנו עושים עם גנים ומה אנחנו עושים עם מעונות יום ומוסדות חינוך כאשר שם צריך להיות שינוי ייעוד לקרקע?

חיים ילין: שר האוצר לקח את הכול עליו ולמה הוא לקח את הכול עליו?

חיים ילין: כדי שהוא יוכל לקבל את כל ההחלטות המהירות אבל מה לעשות שהחוק שהוא קבע, עוד ארבע שנים הוא מסתיים.

חיים ילין: כל הפונקציות עברו לאוצר למשך חמש שנים.

חיים ילין: כך הצבעתי.

חיים ילין: אמנם התנגדתי אבל כך הצבענו.

חיים ילין: ומה יקרה אז?

חיים ילין: לכן אני עוד יותר מחדד וטוען ש-שש השנים הראשונות הן לא מקבילות לסטטוס שקיים היום של כל ועדות התכנון במדינת ישראל.

חיים ילין: זאת אומרת, שנמצאים תחת האוצר.

חיים ילין: לכן התקופה שצריכה להיות בפעם הראשונה היא כל עוד מתקיים כל הדיון הזה במקביל לחוק שהשר שלך, אלי, חוקק.

חיים ילין: זאת אומרת, אתה קובע שש שנים אבל בעוד ארבע שנים זה נגמר.

חיים ילין: לכן אני חושב שצריך להיות ארבע שנים ועוד שש שנים.

אלי כהן: אנחנו נחשוב האם זה שש ועוד שש.

אלי כהן: שנראה לי ש-18 שנים לא.

חיים ילין: אתה תמצא את עצמך שם בברוך.

חיים ילין: מי שלא הצליח לסיים בארבע שנים, כאשר כל מוסדות התכנון - אני לא יודע איזו ממשלה תהיה – יעברו שוב מהאוצר למשרד הפנים ושוב אחרי כן יבוא עוד מישהו ושוב יעביר את זה.

חיים ילין: אנחנו מתמודדים בבירוקרטיה ועם חוקים שאנחנו בעצמנו מעבירים אותם.

<עינת גנון: אני רוצה להתייחס למה מקנה החלוקה.

אלי כהן: לא.

חיים ילין: דרך אגב, יכול להיות שאנחנו לא מכירים את הכול.

אלי כהן: עינת, בפעם הבאה תעזבי את האולם.

חיים ילין: יכול להיות שאנחנו לא מכירים את הכול אבל אני יודע שאנחנו העברנו את כל הסמכויות לשר האוצר ואת מינהל התכנון העברנו מהפנים לאוצר לתקופה של חמש שנים.

חיים ילין: לכן כל הזמן אני מסתכל איך אנחנו מחוקקים בלי להבין מה חוקקנו לפני כן ואיך אנחנו מנהלים את האירו ע.

חיים ילין: אני מבקש שיהיה זרז לכל נושא שינוי ייעוד קרקע ואת זה אני לא יודע איך אנחנו יכולים לחוקק.

חיים ילין: אבל חייבים לתת העדפה מתקנת, ואני אומר את זה לחיוב, לשינוי ייעוד כי ייבנו בניינים בלי גני ילדים, בלי מעונות יום, בלי מוסדות חינוך, וזה למה?

חיים ילין: כי אין אפשרות לעשות את זה בלוח הזמנים שאנחנו הקצבנו לכך.

חיים ילין: לכן שינוי הייעוד חייב להיות כאן כפרק, כמשהו שיש לו העדפה, כך שנוכל לעמוד בלוח הזמנים כי אחרת אנחנו נמצא את עצמנו עם עוד אלפיים משפחות בלי גני ילדים ובלי מעונות יום.

אלי כהן: תודה רבה.

אלי כהן: חברת הכנסת יעל כהן-פארן.

יעל כהן-פארן: תודה רבה.

יעל כהן-פארן: אני אוצר בכל זאת לחזור לנושא ביטול המליאה.

יעל כהן-פארן: אני לא מרגישה שהוועדה קיבלה הסבר מספק לביטול של פרק שלם של מליאת הרשות.

יעל כהן-פארן: האם יש עוד רשויות ממשלתיות שפועלות ללא מליאה?

יעל כהן-פארן: אני לא יודעת ואני שואלת.

יעל כהן-פארן: מי הולך למלא תפקידי המליאה – אני מפנה את תשומת לבכם לסעיף 8 המחוק – קביעת מדיניות כללית של הרשות בתחום תפקידיה, אישור תכנית העבודה של הרשות, אישור הוצאת תקציב של הרשות שיגיש ראש הרשות למליאה, מעקב אחר ביצוע בפועל של תכניות העבודה והתקציב של הרשות כפי שאושרו וקבלת דיווחים שוטפים.

יעל כהן-פארן: תשמעו, יש כאן איזשהו גוף מאוד גדול, מאוד משמעותי, עם הרבה כוח בידיים, שהולך לפעול בוואקום של פיקוח.

יעל כהן-פארן: אמנם יש שר, נכון, אבל זה גוף שהוא לא ת"פ שר אלא הוא גוף עצמאי.

יעל כהן-פארן: מי יפקח עליו?

יעל כהן-פארן: יש ועדה מייעצת אבל ההיא רק מייעצת לנושא ההכרזה.

יעל כהן-פארן: זה נראה לי איזשהו ביטול מאוד מהותי שלא קיבלנו עליו הסבר.

יעל כהן-פארן: אני שואלת מהיכן הגיע הביטול המוחלט הזה של מליאת הרשות.

יעל כהן-פארן: בין אם זה במליאה, בין אם נחזיר אותה ובין אם זאת הוועדה המייעצת, בהחלט יש מקום להוסיף את נציגי השלטון המקומי כמו שביקשו גם חבריי חברי הכנסת שדיברו לפני וכן את נציגי הציבור ונציגי החברה האזרחית.

יעל כהן-פארן: לא יתכן שזאת תהיה ועדה שכולה משרדי ממשלה.

יעל כהן-פארן: לסעיף 16(א), הייתי מבקשת להוסיף תוספת קטנה שבעצם מכניסה את כל הקונטקסט שהסמכות של השר להכריז בצו על מתחם כפינוי-בינוי חייבת להיות חלק מאיזשהו תכנון כוללני של העיר שרואה את המקום של האזור הזה כמתחם לפינוי-בינוי, כמתחם התחדשות עירונית.

יעל כהן-פארן: להוסיף אחרי המילה "שטח, ב-16(א), לפני "כי המתחם לפינוי", להוסיף את המילה "שאושר בתכנית כוללנית להתחדשות עירונית".

יעל כהן-פארן: אז אתה מכניס גם את הסמכויות של הרשות המקומית כמי שמתכננת את כל העיר להגדיר היכן השטחים, היכן האזורים שהיא מתכננת כאזורים להתחדשות עירונית.

יעל כהן-פארן: תודה.

אלי כהן: תודה רבה.

אלי כהן: נעבור להתייחסות נציגי משרדי הממשלה.

אלי כהן: ונשמע את כולם.

אלי כהן: משרד הבינוי והשיכון, רציתם להתייחס, בבקשה.

<עינת גנון: תודה.

<עינת גנון: ראשית, אני רוצה להתייחס לאמירה שחזרה כאן מצד מספר חברי כנסת לכך שנדרשת הסכמה של הרשות המקומית להכרזה.

<עינת גנון: חשוב להבין שבשני המסלולים, גם במסלול רשויות מקומיות וגם במסלול מיסוי, אין הכרזה שלי שיש פנייה של הרשות המקומית.

<עינת גנון: אתם מוזמנים להסתכל, הכול מופיע באתר האינטרנט של משרד השיכון.

<עינת גנון: מסלול רשויות מקומיות, כשמו כן הוא, ההכרזה נעשית אך ורק אחרי שיש פנייה של הרשות המקומית.

<עינת גנון: לא מכריזים בלי שיש פנייה, בלי שמועצת הרשות המקומית אישרה את ההכרזה.

<עינת גנון: גם במסלול מיסוי, למרות שמי שמקדם את הפרויקט הוא יזם פרטי, אנחנו דורשים כתנאי את הסכמת הרשות המקומית.

<עינת גנון: גם אנחנו סבורים שזה חלק בלתי נפרד שהעיר תתמוך בפרויקטים הללו.

חיים ילין: את אומרת שבחוק יש סתירה.

<עינת גנון: לא.

<עינת גנון: אין סתירה.

חיים ילין: יש סתירה בחוק כי את באה ואת אומרת כאן שהשר יכול לבד.

<עינת גנון: ברשותך, תן לי להשלים.

חיים ילין: זאת סתירה.

<עינת גנון: אמרתי שהוועדה קבעה את הכללים להכרזה והכללים קובעים שבשני המסלולים נדרשת הסכמה.

<עינת גנון: בנוסף צריך להבין מה המשמעות של ההכרזה.

<עינת גנון: משמעות ההכרזה היא סיוע תקציבי במסלול רשויות ובשני המסלולים הטבות מיסוי.

<עינת גנון: אני חושבת שמי שצריך להחליט על שני המהלכים האלה, זאת הממשלה.

<עינת גנון: בוודאי שדורשים את הסכמת הרשות לעצם ההכרזה, אבל ההחלטה בסופו של יום היא החלטה של הממשלה האם מכל הסיבות ולפי כל הקריטריונים במקום כזה או אחר היא נותנת תקצוב ונותנת הטבות מיסוי.

חיים ילין: יופי.

חיים ילין: אני מבקש לשנות לפי רוח הדברים ולהוסיף לכאן שבפנייה של הרשות ובאישור של הממשלה זה יינתן לא שהשר יבוא ויכופף כאן מישהו.

חיים ילין: זה הכול.

חיים ילין: אני אתך.

<עינת גנון: השר לא מכופף.

חיים ילין: אבל זה מה שכתוב כאן.

חיים ילין: אמנם עברית היא שפה קשה, אבל זה מה שכתוב כאן.

<עינת גנון: השר מכריז אחרי שיש המלצה.

חיים ילין: אני רוצה שיוסיפו את הדבר הזה.

חיים ילין: אני אתך.

<קריאה: חבר הכנסת ילין צודק.

<קריאה: בהמשך החוק, לרשות המקומית - - -

אלי כהן: תן לה לסיים.

<עינת גנון: מה שמאוד חשוב לי להגיד זה שגם אנחנו לא אוהבים את הסיטואציה של שלוש תקופות הכרזה אבל נאלצנו להגיע לכך.

<עינת גנון: כשהתחלנו את הפרויקט לפני 15 שנים, חשבנו ש-שש שנים בלבד יספיקו ותוך שנתיים-שלוש יסיימו את הליך התכנון ומיד תוך השנתיים הבאות כבר יהרסו את הבניינים ויבנו בניין חדש.

חיים ילין: זאת הבעיה שלכם.

חיים ילין: במקום לתגן את ה-באג הניהולי, הוספתם עוד שנים.

<עינת גנון: לצערנו נוכחנו לראות שלוקח בממוצע לאשר תכנית חמש וחצי עד שש שנים, בממוצע.

<עינת גנון: זה אומר שיש לי תכניות שלקח לאשר אותן 12 שנים.

<עינת גנון: יש לי תכניות כאלה שזה כמובן המקרה הקיצון.

<עינת גנון: קודם כל, ההכרזה הראשונה בדרך כלל מתבצע בה הליך תכנון ואישור התכנית.

<עינת גנון: לצערנו הליכי התכנון עוד לא מתקדמים כל כך מהר כמו שאנחנו מפללים אליהם.

<עינת גנון: צריך להבין שזה לא כמו בנייה על קרקע בתולה.

<עינת גנון: יש כאן אנשים.

<עינת גנון: יש כאן בעלי נכסים.

אלי כהן: הנושא ברור.

אלי כהן: אנחנו חייבים לתמצת.

<עינת גנון: צריך להתחיל הליכים מאוד מאוד מורכבים של שחרור משכנתאות, של חתימה על חוזים, של ארגון הדיירים.

אלי כהן: הנקודה בררה.

אלי כהן: אני מבקש לעבור לנושא הבא, התייחסות לדבריה של חברת הכנסת כהן-פארן לנושא של ביטול המליאה.

<עינת גנון: אנחנו סבורים שהרשות צריכה להיות רשות יעילה וכל המטרה שלה היא לייעל את התהליכים לעומת אלה הקיימים היום.

<עינת גנון: אנחנו חושבים שצריך להיות גוף מאוד אפקטיבי כאשר הכינוס של מליאה לצורך הכרזה על מתחמים, כאשר מדובר כאן על דרג של מנכ"לים בכירים, שבסופו של יום גם לא יגיעו לדיון אלא ישלחו מישהו אחר, ולכן אנחנו אומרים בואו נסתמך על המנגנון הקיים היום שהוא מאוד יעיל והוא מוכיח את עצמו.

<עינת גנון: מעולם לא נשמעה שום תלונה ולא היו שום הסתייגויות.

<עינת גנון: חשוב לי לציין שבמקביל אנחנו חושבים שעדיין חשוב בהחלט הדרג הבכיר.

<עינת גנון: קיימת ועדת מנכ"לים שמונתה מתוקף החלטת ממשלה ואותה ועדת מנכ"לים מתקיימת.

<עינת גנון: היא נפגשת בערך אחת לחודשיים-שלושה, מתקיימים דיונים ברמה הגבוהה ביותר, בדרג של המנכ"לים, וזה מקומם של התהליכים שצריכים להידון בהם החלטות עקרוניות.

<עינת גנון: לצורך ניהול שוטף והאצת התהליכים, צריך רשות שהיא אפקטיבית ולא רשות שתלויה בהחלטות.

יעל כהן-פארן: אבל מי יפקח עליה?

יעל כהן-פארן: זאת רשות עצמאית, נכון?

<עינת גנון: לא.

יעל כהן-פארן: היא כפופה לשר?

יעל כהן-פארן: אז היא בתוך משרד השיכון?

<עינת גנון: נכון.

יעל כהן-פארן: בעצם היא איזשהו אגף.

<עינת גנון: את קוראת לזה כך.

<עינת גנון: היא לא ישות משפטית נפרדת.

יעל כהן-פארן: רשויות ממשלתיות, בדרך כלל יש להן גוף שהוא מליאה.

יעל כהן-פארן: נכון?

<תומר רוזנר: לא בהכרח.

<עינת גנון: לא בכולן.

אלי כהן: אנחנו נשמע את כולם.

אלי כהן: אני רוצה להגיד לייעוץ המשפטי, גם בהמשך של חבר הכנסת ילין, שגם אני חושב ששלוש תקופות של שש שנים, זה משהו שהוא לא סביר.

אלי כהן: אנחנו לא יכולים לתת לכך יד.

אלי כהן: זאת לא הרוח אותה אנחנו רוצים, אלה לא הזמנים אותם אנחנו רוצים ולכן לגבי כל הפרויקטים החדשים לפחות, צריך לקבוע או שתי תקופות של שש או שתי תקופות של חמש.

<תומר רוזנר: ההצעה של אדוני היא שאנחנו נאמר שההארכה השלישית תתאפשר רק בפרויקטים ותיקים.

אלי כהן: כן.

אלי כהן: רק בפרויקטים שכבר החלו.

<תומר רוזנר: שכבר הוכרזו.

אלי כהן: שכבר הוכרזו.

<חנה גבאי: אנחנו יזמנו את ההארכה השלישית עת ראינו את המקרים שבעצם פרויקטים התקדמו ולא הבשילו לידי עסקאות וההארכה השלישית נותנת להם את האפשרות לממש את העסקאות.

אלי כהן: אנחנו מבהירים.

אלי כהן: פרויקטים שכבר הוכרז והחלו - - -

<חנה גבאי: אבל גם מהיום.

אלי כהן: לא.

אלי כהן: מהיום לא.

<חנה גבאי: הליך תכנון לוקח זמן.

<חנה גבאי: התהליך של ההתארגנות של הדיירים לוקחת זמן.

<חנה גבאי: זה לא שאנחנו מנסים להגיע למצב הזה.

אלי כהן: אנחנו לא נותנים יותר מ-12.

אלי כהן: תפעלו להגיש הצעות חוק שיצמצמו בירוקרטיה, שיאיצו תכנון.

אלי כהן: תפעלו לקצר.

חיים ילין: זה חלק מהעלויות בסוף מפילים את העלות על הדייר.

<חנה גבאי: למה?

חיים ילין: חברות עושות את זה בחינם?

חיים ילין: על מי זה נופל?

<חנה גבאי: משרד השיכון מתכנן.

חיים ילין: אני מודיע לך חגיגית.

חיים ילין: המסלול הפרטי.

אלי כהן: התשובה היא ברורה.

אלי כהן: שמענו ואמרנו את עמדתנו.

<חנה גבאי: אם מדובר על מסלול מיסוי - - -

חיים ילין: אפשר לחשוב שמשרד השיכון מממן את זה וזה לא עולה לנו.

<חנה גבאי: זאת אמורה להיות הארכה לשש שנים בלבד.

<חנה גבאי: זה במסלול הפרטי.

<חנה גבאי: במסלול הממשלתי שהמדינה מממנת, אז זאת התקופה הארוכה.

<תומר רוזנר: גם במסלול המיסוי שהממשלה מממנת אותו.

<תומר רוזנר: הפטור ממיסוי הוא מימון.

אלי כהן: תודה.

אלי כהן: עורך דין יהודה זמרת.

<יהודה זמרת: בדקתי בפרוטוקול את החלטות הממשלה ולא מצאתי שום החלטה ששינתה את החלטת הממשלה הקודמת.

<יהודה זמרת: הממשלה הגישה הצעת חוק ובתוך ההצעה הזאת היה מה שנקרא מועצה.

<יהודה זמרת: הרעיון מאחורי המועצה היה שיש כאן גוף מסוים עם יכולות, סמכויות, זה מערב בתוכו הרבה מאוד גורמים מעבר למשרד אחד ולכן משרדי הממשלה האחרים צריכים להיות שותפים בדרך כלשהי.

<יהודה זמרת: יש כאלה שאומרים בהתייעצות, בהתייעצות עם כל גורם, ויש מנגנון שנקרא מועצה.

<יהודה זמרת: המועצה הזאת הייתה אמורה לאשר לא רק את ההליך הטכני של ההכרזה.

<תומר רוזנר: המליאה.

<תומר רוזנר: לא המועצה.

<יהודה זמרת: המליאה.

<יהודה זמרת: המליאה הייתה אמורה לאשר לא רק את ההליך הזה.

<יהודה זמרת: היא הייתה אמורה לאשר תכנית עבודה, היא הייתה אמורה לאשר את הקריטריונים, להעמיד את הקריטריונים לחלוקת הכספים, המענקים וכל מה שכרוך.

<יהודה זמרת: כלומר, זאת עבודה הרבה יותר רחבה מאשר ההכרזה כיום על מה שנקרא המתחמים שבאמת הכרזה טכנית ובסוף היא רק המלצה לממשלה.

<יהודה זמרת: צריך לזכור גם את זה.

<יהודה זמרת: הממשלה לא שינתה את עמדתה כך שלא ברור לי איך הממשלה ביקשה כאשר הממשלה לא קיבלה החלטה.

<יהודה זמרת: לא ברור לי מי היא הממשלה שביקשה למחוק.

אלי כהן: ההערה שלך בהחלט חשובה.

אלי כהן: נציגי הממשלה, האם יש לכם תשובה עכשיו, בבקשה, ואם לא, בפעם הבאה.

אלי כהן: תסגרו את זה ביניכם.

<מעין נשר: אנחנו מציעים שנסגור את זה בינינו.

<מעין נשר: יהודה מכיר מצוין.

<מעין נשר: יש כל מיני גופים בממשלה.

<מעין נשר: יש משרדי ממשלה, יש רשויות עצמאיות כאלה או פחות כמו רשות החשמל, רשות הטבע והגנים.

<מעין נשר: אז רשות חשמל כפופה ישירות לשר, רשות התעופה האזרחית כפופה למנכ"ל.

<מעין נשר: יש כל מיני סוגים.

<מעין נשר: אנחנו חשבנו שברשות הזאת שקבענו לה בהתחלה בהחלטת הממשלה מליאה, לטובת ייעול תהליכי העבודה שלה ובאמת כדי שהיא תוכל להיות הגוף שדוחף התחדשות עירונית בתוך הממשלה, לא נכון שתהיה לה מליאה אלא לשמור – במהלך דוח השיח עם הוועדה – על הגוף הזה שנקרא ועדה מייעצת.

<מעין נשר: בסוף אין הרבה גופים בממשלה שיש להם מליאה.

<מעין נשר: יש רשות מקרקעי ישראל שיש לה מליאה.

<מעין נשר: מעט מאוד גופים.

<מעין נשר: אנחנו חשבנו שזה לא מתאים כאן.

<מעין נשר: חשבנו שלטובת ייעול העבודה יש מקום לעשות פורמט שיהיה יותר כוח למנהל הרשות ולשר השיכון ולא לשורה של משרדים.

<מעין נשר: לכן אנחנו מציעים קודם כל לסגור את הדברים האלה בינינו.

<מעין נשר: אנחנו חושבים שהפתרון שהוועדה הציעה, להחזיר את הוועדה המייעצת, הוא מאוזן.

<מעין נשר: אני לא רואה חשש לגוף לא מפוקח או משהו שהעלית קודם.

<מעין נשר: זאת ממש לא הכוונה.

<מעין נשר: יש עליו את כל הפיקוחים שקיימים על גוף ממשלתי.

<מעין נשר: בסוף גם משרד הבריאות הוא גוף שיש לו הרבה מאוד כסף וכוח ובסך הכול מי שאחראי עליו זה השר.

<מעין נשר: בממשלה יש איזונים ובלמים.

<מעין נשר: יש את מבקר המדינה.

<מעין נשר: זה לא גוף בלי פיקוח.

<מעין נשר: אנחנו חושבים שלמען יעילות העבודה, זה הרבה יותר נכון כך.

<תומר רוזנר: ברשותכם, נציגת משרד האוצר ונציג משרד הפנים, אנחנו נמצאים כאן במצב די מביך הייתי אומר.

<תומר רוזנר: אני חושב שהממשלה צריכה לפתור את העניין הזה בתוכה.

<תומר רוזנר: הממשלה לא יכולה לבוא לכנסת בשתי עמדות שונות.

חיים ילין: אולי סוף סוף אנחנו חברי הכנסת נכריע.

<יהודה זמרת: אני יודע מה הממשלה החליטה.

<יהודה זמרת: לי יש החלטת ממשלה.

<יהודה זמרת: איך קרה מצב שבו נציג ממשלה מדבר נגד עמדת ממשלה?

חיים ילין: גם הקואליציה מדברת נגד הממשלה.

<תומר רוזנר: כמקובל במקרים מסוג זה, אני פונה לנציגי משרד המשפטים כדי לבחון את הטענות מכאן ומכאן ולהביא בפני הכנסת עמדה אחת מטעם הממשלה.

<יוסי אוחנה: מרכז השלטון המקומי.

<יוסי אוחנה: בהתייחס לסעיף 16(א), הגשנו הסתייגות בכתב שהועברה גם לחברי הכנסת.

<תומר רוזנר: אתם לא מגישים הסתייגויות בכנסת.

<יוסי אוחנה: אמרתי שהגשנו הסתייגויות בכתב שהועברו גם כהעתק לחברי הכנסת.

<יוסי אוחנה: זה יותר ברור?

<יוסי אוחנה: אנחנו סבורים שלעניין נוסח הסעיף, בין שזה מנהל הרשות או הוועדה, חייבים לקבל את ההסכמה של הרשות המקומית לגבי הכרזה כזאת.

<יוסי אוחנה: גם לעניין תקופת ההארכה.

<יוסי אוחנה: בנוסף לכך, אותו סעיף עליו אנחנו מדברים, סעיף 16(ד), חסרים נציגים של השלטון המקומי ואנחנו סבורים שזה לא בר ביצוע שבוועדה כזאת לא יהיו נציגים של השלטון המקומי, מה עוד שלמשל בחוקים אחרים כמו ותמ"ל יש שני נציגים של הרשות המקומית במועצה הארצית.

<יוסי אוחנה: אני רוצה להסב את תשומת לב חברי הכנסת והיועץ המשפטי של הוועדה.

<יוסי אוחנה: למיטב הבנתי, סעיף 33 לחוק התכנון והבנייה, לוועדה שקיימת שם, גם שם אין ייצוג לשלטון המקומי.

<יוסי אוחנה: החוק הזה עוסק במישרין ובצורה מאוד קשורה לשלטון המקומי וחייבת להיות נציגות לשלטון המקומי.

<יוסי אוחנה: בהתייחס לדבריה של נציגת משרד השיכון, אני רוצה להביא לידיעת

<יוסי אוחנה: כם שבהמשך החוק, בסעיף 22, לרשות להתחדשות עירונית יש סמכות להורות לרשות מקומית להכין תכנית.

<יוסי אוחנה: זאת אומרת, הרשות המקומית כאן היא לא פקטור.

<יוסי אוחנה: היא אמרה שלעניין ההכרזה צריך לקבל את הסכמת הרשות המקומית וכן הלאה.

<יוסי אוחנה: מה עוד שחבר הכנסת אלי כהן העלה נקודה נכונה, יש כאן התנגשות בין שני החוקים.

<תומר רוזנר: התנגשות בין איזה חוק לאיזה חוק.

<יוסי אוחנה: לגבי הכרזה של אזור פינוי-בינוי.

<יוסי אוחנה: הפניתי את תשומת לבם של חברי הכנסת שבהמשך החוק, בסעיף 22, לרשות להתחדשות עירונית יש סמכות לאכוף רשות מקומית להכין תכנית כוללנית.

<תומר רוזנר: נכון, להתחדשות עירונית.

<יוסי אוחנה: זאת אומרת שלקחתם לרשות המקומית כל SAY או כל אמירה.

<תומר רוזנר: להפך.

<תומר רוזנר: היא תכין את התכנית.

<יוסי אוחנה: אנחנו לא מדברים על הסעיף הזה ספציפית כי יש לנו גם השגות לעניין מי יממן את הכנת התכנית, אבל כשאתם באים ואומרים לרשות מקומית תכיני תכנית, אנחנו רוצים שתכיני תכנית, אתם כופים את דעתכם.

<תומר רוזנר: לא.

<תומר רוזנר: הרשות המקומית יכולה להגיד שהיא חשבה על זה והיא חושבת שבאף שכונה בעיר שלה לא תהיה התחדשות עירונית לעולם.

<יוסי אוחנה: זה לא כתוב כך.

<תומר רוזנר: הרשות מכינה תכנית.

תמר זנדברג: אם זה יהיה ביוזמת הרשות, אבל אם הרשות לא יזמה, לא תהיה.

<תומר רוזנר: הרשות תכין תכנית שתאמר שאין אצלה התחדשות עירונית.

<תומר רוזנר: זאת זכותה.

<יוסי אוחנה: לא נכון.

<יוסי אוחנה: בהמשך החוק, בסעיף 22, הרשות להתחדשות עירונית יכולה לבוא לרשות המקומית ולהגיד לה להכין תכנית לפינוי-בינוי.

<תומר רוזנר: את תקבעי איפה את רוצה התחדשות עירונית.

<יוסי אוחנה: זה לא כתוב בחוק.

<תומר רוזנר: זאת המשמעות.

<יוסי אוחנה: כשנגיע לסעיף 22, נדון עליו, אבל לא כתוב שם שהיא תקבע איפה היא רוצה.

<יוסי אוחנה: כתוב שם שאתה יכול לאנוס את הרשות להכין תכנית.

<תומר רוזנר: לא.

<תומר רוזנר: לא זאת הכוונה.

<יוסי אוחנה: עם כל זה ובלי לקבל את הסכמת הרשות המקומית להכרזה, מה נפקא מינה בחוק הזה?

אלי כהן: תודה רבה.

אלי כהן: אנחנו בהחלט נשקול את כל הסוגיה של השלטון המקומי, מה הדרך הנכונה לשלב אותו.

אלי כהן: זאת בהחלט סוגיה שאנחנו צריכים לדון בה וכאן אני מבקש ממשרד הבינוי והשיכון לתת הצעה לחברי הוועדה.

<תומר רוזנר: לגבי השילוב שלהם בתהליך.

אלי כהן: נעבור לנציגי משרד המשפטים ולאחר מכן לדרור מהמינהל.

<אפרת ברנד: הלשכה המשפטית, מינהל התכנון.

<אפרת ברנד: צוין כאן קודם בצדק שבכל הנוגע לוועדה המייעצת לא נעשה שינוי לעומת חוק התכנון והבנייה.

<אפרת ברנד: האמירה היא הכי נכונה למעט סעיף 1(ה) שבו כתוב שעל הוועדה המייעצת יחולו הוראות חוק התכנון והבנייה לעניין מוסד תכנון.

<אפרת ברנד: היות ומוסד תכנון הוגדר בחוק התכנון והבנייה כרשות שיש לה סמכות לגבי תכניות והיתרים, הוועדה המייעצת אינה כזאת.

<תומר רוזנר: מדוע?

<אפרת ברנד: כי יש לה סמכות לייעץ בעניין ההכרזה.

<תומר רוזנר: ואם היא לא מייעצת, איך יש סמכות לוועדה המקומית לטפל בתכנית הזאת, העצמאית, המיוחדת?

<תומר רוזנר: חייבת להיות הכרזה כדי שהתכנית הזאת תהיה בת תוקף.

<אפרת ברנד: לה עצמה אין סמכות.

<תומר רוזנר: היא חלק בתהליך.

<תומר רוזנר: זה שהיא מייעצת, היא לא מקבלת החלטה.

<תומר רוזנר: היא ועדה מייעצת.

<תומר רוזנר: זה לא אומר שהיא לא מוסד תכנון.

<תומר רוזנר: אין ספק שהיא מוסד תכנון שחלים עליה כל הכללים הן של ניגודי עניינים, הן של כל הדברים שקשורים למוסד תכנון, כל סימן ד' לפרק השני שעניינו סדרי העבודה של מוסד תכנון.

<תומר רוזנר: אם סבורים שרוצים לקבוע לוועדה המייעצת סדרי עבודה אחרים, לא בכדי חוק התכנון והבנייה לא התייחס לא לסדרי עבודה שלה, לא לניגוד העניינים, לא לכל הדברים שקשורים לכללים הפרוצדורליים שחלים.

<תומר רוזנר: אם לא מעוניינים בכללים של חוק התכנון והבנייה, שהם לא מקודשים, אפשר לקבוע כללים אחרים, תתכבד הממשלה ותציע את כל סדרת הכללים שצריכים לחול על הוועדה המייעצת במקום אותם כללים.

<תומר רוזנר: אנחנו לא נצמדים לכללים של חוק התכנון והבנייה ככזה ראה וקדש.

<תומר רוזנר: אם רוצים כללים אחרים, זה אפשרי.

<תומר רוזנר: כל עוד לא הצעתם כללים אחרים, יחולו אותם כללים שחלים עליה היום.

<אפרת ברנד: אני אציין שבפועל – ועינת וחנה יוכלו לאמת זאת – כך לא התייחסו לוועדה מעולם.

<אפרת ברנד: לא ראו בה כמוסד תכנון.

<תומר רוזנר: טעיתם.

<אפרת ברנד: גם הדיונים בה לא התנהלו בצורה כזאת.

<תומר רוזנר: טעיתם.

<חנה גבאי: לוועדה יש סדרי דיון.

אלי כהן: תודה רבה.

אלי כהן: דרור מהמינהל.

<דרור אהרוני: הערה קצרה ונקודתית לסעיף 16(ד), הרכב הוועדה המייעצת.

<דרור אהרוני: כפי שתומר אמר, אכן הנוסח הועתק מחוק קודם והוא היה נכון לזמנו אלא שבינתיים חלו שינויים.

<תומר רוזנר: החוק קיים.

<דרור אהרוני: חלו שינויים ברשות מקרקעי ישראל ולא מינהל ואנחנו לא כפופים לשר התשתיות הלאומיות אלא לשר האוצר.

<דרור אהרוני: אנחנו ילדים מספיק גדולים כדי למנות נציג בשם עצמנו.

<דרור אהרוני: כך שפשוט לשנות את סעיף קטן (7), נציג רשות מקרקעי ישראל.

<דרור אהרוני: נקודה.

<תומר רוזנר: לא.

<תומר רוזנר: זה יהיה נציג רשות מקרקעי ישראל ובמקום שר התשתיות, יהיה שר האוצר.

<תומר רוזנר: מה שכתוב בחוק התכנון, כך יהיה כתוב גם כאן.

<תומר רוזנר: כמובן שהשינויים שחלו מבחינת זה שזה לא מינהל אלא רשות וזה לא שר התשתיות אלא שר האוצר, כמובן שזה יתוקן.

<קריאה: סעיף 53 מחוק התכנון לעניין הוועדה.

<תומר רוזנר: כתוב נציג רשות מקרקעי ישראל.

<תומר רוזנר: לא כתבנו שאתם מינהל.

<דניאל דושניצקי: אני מבקש לחזק את דבריה של חברת הכנסת כהן-פארן בנוגע לפרק ד' והמחיקה שלו.

<דניאל דושניצקי: כדי להבין את חשיבות המועצה, צריך להסתכל על תפקידי הרשות כפי שקבועים בסעיף (4) וברשותכם, אני אצטט: קידום מיזמים התחדשות עירונית, איתור אזורים עירוניים הבנויים לצורך קידום התחדשותם, ניהול הקרן להתחדשות עירונית, סיוע להתארגנות דיירים לשם מימוש וקידום מיזמים התחדשות עירונית, להקצות לרשויות המקומיות ולוועדות המקומיות לתכנון ובנייה ולגופים אחרים משאבים לטובת קידום תכניות במסגרת מיזמים להתחדשות עירונית, להעניק תמריצים בין היתר באמצעות תקציבים לקידום התחדשות עירונית.

<דניאל דושניצקי: כל הדברים האלה מובאים לידיו של שר הבינוי והשיכון שבסופו של דבר הוא זה שמחזיק כאן בסמכויות העיקריות, המון המון כוח פוליטי מול הרשויות המקומיות, מול תושבי הרשויות המקומיות והם בעצם תלויים ברצונו הטוב לקבל תקציבים ולקבל המלצות.

<דניאל דושניצקי: אי אפשר להתעלם מזה.

<דניאל דושניצקי: בדיוק בגלל זה נקבעה המועצה, כדי להוות מעין איזונים ובלמים לכוחו של שר הבינוי והשיכון.

<דניאל דושניצקי: כדי להבין את זה, צריך להסתכל על תפקידי המועצה.

<דניאל דושניצקי: תפקידי המועצה קבועים בסעיף 8 ושם כתוב קביעת המדיניות הכללית של הרשות בתחום תפקידיה, אישור הצעת התקציב של הרשות, הנחיית ראש הרשות בביצוע תפקידו.

<דניאל דושניצקי: כל הדברים האלה נעלמו והועברו לידיו של שר הבינוי והשיכון.

<דניאל דושניצקי: האיזונים והבלמים נעלמו, טובת הציבור כאן נעלמה במובן הזה ולדעתי חשוב לשמור על איזונים ובלמים ואי אפשר להתעלם מכך.

אלי כהן: תודה רבה.

<אורי אטינגר: מרכז הגר, אוניברסיטת תל אביב.

<אורי אטינגר: ראשית, אני רוצה לחזק את דברי חברי מהתנועה לאיכות השלטון לגבי החשיבות בהשבת האיזון לתוך הצעת החוק הזו.

<אורי אטינגר: גם מעינינו נעלם מדוע המליאה הזאת שנועדה לבזר כוח, נעלמה מנוסח הצעת החוק.

<אורי אטינגר: לעניין סעיף (ד), אני רוצה לחזור שוב על החשיבות של מינוי נציגים מהרשויות המקומיות.

<אורי אטינגר: כרגע ניתן לרשויות המקומיות רק מעמד של דעה מייעצת ואנחנו חושבים שזה מעמד דל מדי בעיקר לאור התפקיד המאוד משמעותי שיש להן בתהליך התחדשות עירונית.

<אורי אטינגר: אמרו כאן נכון, אם הן לא יהיו חלק מזה, זה פשוט לא יקרה ואנחנו מאוד רוצים שזה יקרה.

<אורי אטינגר: לעניין נציג שר הרווחה.

<אורי אטינגר: שמעתי כאן הסכמה די גורפת שיש לשלב את נציג שר הרווחה ואני מבקשת מהוועדה לשקול את הנושא הזה בחיוב.

<אורי אטינגר: לבסוף, הנושא של נציגי ציבור.

<אורי אטינגר: רציתי להציע מספר אפשרויות לנציגי ציבור.

<אורי אטינגר: ראשית, נציב שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלויות.

<אורי אטינגר: אנחנו יודעים שיש אוכלוסייה רבה שסובלת ממוגבלויות ומתגוררת במתחמים שמיועדים לכך בגלל המאפיינים שלהם.

<אורי אטינגר: נציג של ארגונים חברתיים שעוסקים בנושא של רווחה, תכנון ומשפט שייבחרו על ידי שר הרווחה.

<אורי אטינגר: הצעה גם לשלב חבר של מוסד אקדמי שתמחה בתכנון ערים, במדעי החברה, במשפטים שעשוי לתרום מהידע שלו לפעילות של הוועדה המייעצת.

אלי כהן: תודה רבה לך.

אלי כהן: עמותת במקום, בבקשה.

<שרון קרני כהן: תודה.

<שרון קרני כהן: אנחנו מצטרפים למה שנאמר לגבי המליאה.

<שרון קרני כהן: היינו גם רוצים להציע שיהיה נציג משרד הרווחה במליאה בתקווה שהיא תחזור לחוק.

<שרון קרני כהן: אם אנחנו נשארים עם ועדה מייעצת, לדעתנו גם שם חשוב שתהיה נציגות למשרד הרווחה.

<שרון קרני כהן: אנחנו חושבים שיותר ממה שמתאים נציג מינהל התכנון, מתאימה נציגות לוועדה המחוזית.

<שרון קרני כהן: אנחנו מצטרפים למה שנאמר לגבי נציגות לרשות המקומית שהיא בוודאי רלוונטית והיא זו שתצטרך בסופו של דבר להתמודד עם מה שיקרה בשטח.

<שרון קרני כהן: אנחנו מציעים להוסיף תנאי להכרזה למתחם התחדשות עירונית של עריכת תסקיר חברתי שזה גם מתחבר לסיפור הזה של שש כפול שלוש ואנחנו באמת מאמינים, כמו שאמרה חברת הכנסת זנדברג, שאם לומדים מהתחלה את הסיטואציה מספיק טוב, אחר כך יש פחות התנגדויות, פחות תביעות והכל הוא יותר פשוט.

<שרון קרני כהן: הצעה אחרונה.

<שרון קרני כהן: אנחנו מבקשים לקבוע שהרשות, כשהיא מכריזה על מתחם לפינוי-בינוי, תתייחס לכלים כדי שבאמת האוכלוסייה הקיימת תיהנה מהם ולא תיאלץ לעזוב.

<שרון קרני כהן: למשל, אנחנו מציעים שמתחמים בבעלות ציבורית עירונית, יקדישו אותם לדיור ציבורי, לדיור מוזל, ושתינתן עדיפות לדיירים קיימים בכפוף למבחן הכנסות.

חיים ילין: במליאת העיר יש נציגי ציבור והם צריכים להילחם.

חיים ילין: ראש עיר לא יכול לפעול בלי החלטת מליאה.

תמר זנדברג: אם הוא מציע תכנית, זה עובר למסלול הזה.

תמר זנדברג: משם והלאה ראש העיר לא קובע את התנאים.

תמר זנדברג: מליאת העיר מחליטה לפנות למסלול פינוי-בינוי אבל היא לא אומרת להם לדאוג שתהיה אוכלוסייה.

תמר זנדברג: מכאן זה עובר למסלול הזה.

אלי כהן: תודה.

אלי כהן: מהצעות התיקון שעלו כאן ניקח עוד שני דברים.

אלי כהן: אנחנו נוסיף לנוסח המעודכן את נציג משרד הרווחה.

אלי כהן: שנית, אני מבקש שיהיה דו שיח בין הנציג הממשלתי, בין אם זה משרד האוצר, משרד המשפטים או משרד השיכון.

אלי כהן: משרד השיכון יצטרך להוביל את זה עם השלטון המקומי ואני רוצה שתהיה הידברות כדי לראות איך יש מקום לביטוי של השלטון המקומי.

אלי כהן: תחשבו על האיזון ואם תגיעו להסכמה – נשמח.

אלי כהן: לא תגיעו להסכמה – אנחנו נחשוב.

תמר זנדברג: מה עם נציגי הציבור?

תמר זנדברג: הארגונים?

אלי כהן: בינתיים מה שהחלטנו.

אלי כהן: יש הסתייגויות.

תמר זנדברג: ועדה בלי אנשי ציבור?

אלי כהן: זה מה שהחלטנו.

אלי כהן: אם יש לך הסתייגויות, אנחנו נחשוב ונשקול.

<הילה שואף קולביץ: היושב ראש, אני ביקשתי רשות מיוחדת לדבר על סעיף המטרה.

<הילה שואף קולביץ: היות ולא הייתה לנו הזדמנות להגיב, האם אפשר להתייחס עכשיו?

אלי כהן: בבקשה.

<הילה שואף קולביץ: הייתי רוצה לפתוח את האפשרות לייצר איזשהו דיון, אולי לא עכשיו אבל אולי חברי הוועדה יהיו מעוניינים, על הנושא של הגדרה בסעיף המטרה שהחוק הזה נועד בין היתר לשקם גם שכונות שהן יותר מוזנחות כי יש בהן מאפיינים סוציו אקונומיים נמוכים.

<הילה שואף קולביץ: כרגע זה לא מוגדר בחוק וההסברה שבאופן טבעי על ידי תמריצים ועל ידי ייתכנות כלכלית שאפשר לייצר את זה, היא לא מדויקת.

<הילה שואף קולביץ: עד היום הוכרזו – עשינו בדיקה – 91 מתחמי פינוי-בינוי או מתחמי עיבוי ומהם רק אחוזים מאוד מאוד נמוכים הם אזורים שהם אזורים עניים לפי מדדים שונים שבדקנו.

<הילה שואף קולביץ: אני לא אלאה אתכם בפרטים.

<הילה שואף קולביץ: בסביבות שלושים אחוזים הם אזורים עניים לא ברמה גבוהה ואזורים שהוגדרו כאזורי עוני חמור, בכלל לא נכללים באזורים שכבר הוכרזו כמתחמים לפינוי-בינוי, למתחמי עיבוי.

<הילה שואף קולביץ: אותו דבר גם לגבי מדד אחר, המדד של הלמ"ס הכלכלי חברתי.

<הילה שואף קולביץ: הנקודה היא שכרגע השוק לא מביא למצב שהשכונות הנבחרות להתחדשות עירונית הן שכונות של אוכלוסייה מרקע סוציו אקונומי קשה ולדעתנו התחדשות עירונית צריכה להתרחש במקומות המוזנחים ביותר.

<הילה שואף קולביץ: הבקשה שלנו אל חברי הוועדה ואל היושב ראש שאולי יהיה כאן איזשהו דיון בין האוצר לבין הגורמים שאולי חושבים שההתחלה צריכה להיות בשכונות החזקות לבין חברי הוועדה שדווקא חושבים שמי שצריך ליהנות מההתחדשות העירונית, אלה קודם כל השכונות החלשות.

<הילה שואף קולביץ: יש כאן איזושהי אי הסכמה בנושא הזה לפי הבנתנו והייתי רוצה שיהיה דיון על כך ותהיה החלטה שתיושם בנוסח החוק ובנוסח המטרה שלו.

<הילה שואף קולביץ: אחרת אותה התנהלות תמשיך והאוכלוסיות המוחלשות יידחקו הצידה ולא תהיה שם התחדשות עירונית כפי שצריך.

אלי כהן: תודה.

אלי כהן: רציתי להאיר את עיניך שכמובן שאנחנו רואים בפרויקטים האלה לא רק פרויקטים נדל"ניים אלא גם חברתיים ואפילו חברתיים לפני שהם נדל"נים.

אלי כהן: צריך לזכור שהמדינה למעשה נותנת זכויות בנייה והיא מוותרת על תמורה כתוצאה מאותן זכויות.

אלי כהן: הזכויות ניתנות באופן שונה בגין היחסים.

אלי כהן: , בעוד שבתל אביב לדוגמה על פינוי-בינוי מקבלים על כל יחידה שהורסים כשתי יחידות דיור בממוצע, ברמלה מקבלים שש יחידות.

אלי כהן: כלומר, הדרך של המדינה לעודד היא לבוא ולתת יותר זכויות וזה נקבע באמצעות השמאים.

אלי כהן: חברים, הישיבה נעולה, נתראה בשבוע הבא.

אלי כהן: תודה רבה.