ועדת הכספים, כנסת 20, פרוטוקול מספר 377, 2016-06-14 11:54

משה גפני: אנחנו עוברים לדיון על שכר הבלניות במקוואות.

אלעזר שטרן: הצעה לסדר.

אלעזר שטרן: מדובר גם על המקוואות עליהם הממשלה החליטה אתמול של הרפורמים והקונסרבטיבים?

אלעזר שטרן: תגיד תודה שאני אומר הממשלה ולא שאתה זה שהחליט על כך.

משה גפני: אני רוצה להגיד לך שאין החלטת ממשלה - - -

אורלי לוי אבקסיס: זה קצת מוזר שבדיון הזה כולם גברים.

<קריאה: לא, יש הרבה נשים.

אורלי לוי אבקסיס: איפה הן?

<קריאה: כאן, בסוף.

אורלי לוי אבקסיס: זה נוגע לנו ובדיון הזה נפלנו באמצע, בין הרפורמים לבין החרדים ויש גם את שכבת הביניים, המסורתיים, שלא רוצים שיגזימו כי גם אותם בסוף יאבדו.

משה גפני: אין החלטת ממשלה לבנות מקוואות לרפורמים, אין ולא תהיה מכיוון שהרפורמות לא צריכים מקווה.

משה גפני: הראיה, אתה יודע את זה טוב ממני, בארצות הברית, שם ציבור גדול שעושה התבוללות והכול, אין להם אפילו מקווה אחד.

משה גפני: יש החלטה של הרפורמים שאם אישה רוצה ללכת למקווה, היא יכולה ללכת לבריכת שחייה.

משה גפני: זאת החלטה שלהם.

משה גפני: אין שום מקום, פשוט לא ייקחו כסף.

משה גפני: אני מתאר לעצמי שהסוכנות היא לא הממשלה, הסוכנות הייתה יכולה לבנות גם אתמול אבל היא לא בנתה כי חבל לה על הכסף.

משה גפני: ואת זה אומר אדוני היושב ראש מתוך מה, מתוך דוקטורט שעשיתם על הרפורמים?

משה גפני: בוודאי.

אורלי לוי אבקסיס: מאיפה אתה יודע שרפורמים מבטלים לחלוטין את נושא המקווה?

אורלי לוי אבקסיס: גם על המסורתיים יש לך דוקטורט ברמה של דקדקנות?

משה גפני: לא.

משה גפני: את עושה עכשיו דבר חמור.

אורלי לוי אבקסיס: אני שואלת.

משה גפני: אני עונה.

משה גפני: המסורתיים, עבורם אני נלחם כי החרדים יכולים לבנות גם לבד, פרטי.

משה גפני: חצי מהמקוואות בארץ הם פרטיים.

משה גפני: מה שאני נלחם או מה שאנחנו נלחמים, זה בגלל שיש אנשים, נשים - אני גרתי באופקים – שאינן דתיות והולכות למקווה.

משה גפני: עבורן אנחנו נלחמים.

אורלי לוי אבקסיס: מה אתה רוצה לעשות שם?

משה גפני: אני לא רוצה לעשות שום דבר.

משה גפני: אני לא נוגע בזה.

<קריאה: הוא רוצה להעלות את השכר.

משה גפני: לא רוצה.

משה גפני: תעשה לי טובה, אל תתערב.

משה גפני: לא רוצה שום דבר.

משה גפני: מה שהיה, שיישאר אותו הדבר והכול בסדר.

משה גפני: באים עכשיו הרפורמים שאין להם נושא של מקווה, אני מסתכל על ארצות הברית ואני אומר את זה מיליון פעמים אף אחד לא מכחיש את זה.

משה גפני: יש שם מיליונים שנמצאים שם.

אורלי לוי אבקסיס: אולי בגלל שזה בגולה ושם לא כל כך קל לעשות.

משה גפני: למה אולי?

משה גפני: אורלי, את אישה חכמה, תעזבי.

משה גפני: הם לא מאמינים בזה.

משה גפני: נעזוב את זה.

אלעזר שטרן: זה לא הדיון.

משה גפני: אני מודה לך ששאלת, אני מודה לך שמפעם לפעם אתה מעצבן אותי כי כך החיים משעממים, וחוץ מזה, אתה יודע טוב מכולנו שאם היה צריך מקווה לרפורמים, מזמן הם היו בונים.

משה גפני: יש להם כסף שאפשר להכניס בתוך הכסף הזה גם את הדיור הציבורי של אורלי לוי.

אלעזר שטרן: אני לא מכיר את המציאות בארצות הברית.

אלעזר שטרן: אני רק יודע שאתמול אמר יושב ראש ועדת הקליטה שהממשלה החליטה לבנות בין שתיים לארבע מקוואות בזכות חברי הכנסת.

משה גפני: אני חותם לך שלא בונים להם.

משה גפני: די כבר.

משה גפני: אני מבקש להגיש שחבר הכנסת אלעזר שטרן פשוט לא אומר אמת, כמו תמיד, בנושאים האלה.

אלעזר שטרן: אני לא מגיב.

משה גפני: שכר הבלניות במקוואות.

משה גפני: כן.

משה גפני: אבל אני מעריך שזה יהיה לפחות בשעה 1:00.

משה גפני: אני לא קובע זמנים מדויקים כשיש סדר יום רציף.

משה גפני: בערך ב-1:00.

משה גפני: עודד פלוס, מנכ"ל המשרד לשירותי דת, איפה אנחנו עומדים עם העניין הזה?

<עודד פלוס: אני אתן איזושהי סקירה מקדימה כדי להכניס את האנשים לעניין.

<עודד פלוס: על פי החלטה של ועדת הכספים, הוקם צוות בראשותי, חברים בו ההסתדרות, האוצר על שני האגפים שלו, גם אגף תקציבים וגם הממונה על השכר באוצר, על מנת לדון ולבחון את שכר הבלניות.

<עודד פלוס: במקביל לעבודה שלנו היו דיונים לגבי הסכם המסגרת של עובדי המגזר הציבורי וכבר במסגרת אותו הסכם מסגרת בוצעה החרגה של הבלניות והן קיבלו תוספת מעבר לתוספת שקיבלו כל העובדים.

<עודד פלוס: אם כל העובדים קיבלו שבעה וחצי אחוזים בפריסה ואלפיים שקלים בשתי פעימות, אנחנו הצלחנו – ההסתדרות, אנחנו, האוצר - כבר לתת תוספת לבלניות בשיעור של עשרה אחוזים.

<עודד פלוס: מי שמכיר קצת תוספות, מבין שזאת תוספת מאוד משמעותית, תוספת כפיים.

משה גפני: הבעיה העיקרית היא שהן לא ירגישו את זה.

<עודד פלוס: הן ירגישו את זה.

<עודד פלוס: כאן אני חייב לעדכן את החברים.

<עודד פלוס: הייתה לי ישיבה מקדימה לפני סדר גודל של שלושה שבועות, חודש, עם יושב ראש הוועדה ובאמת עלתה השאלה האם אותה תוספת כפיים לא תישחק מאחר והשכר שלהן הוא נמוך, השכר הבסיסי, וכל עובדת זכאית למה שקוראים שכר לפי חוק, תוספת למינימום.

משה גפני: השלמת הכנסה.

<עודד פלוס: אני מדבר עכשיו על התוספת למשרה מלאה וכמובן ברגע שעובדת עובדת - - -

אלעזר שטרן: המשרה מוגדרת גם בשעות שהן מחוץ לשעות העבודה?

<עודד פלוס: זה אחד הדברים בו אנחנו רוצים לטפל ואני תכף אגע בו.

משה גפני: הוא הולך להסביר.

<עודד פלוס: אני הולך להסביר גם את זה.

<עודד פלוס: מדובר על תוספת, וישבתי עם היושב ראש ויחד עם שגית היועצת המשפטית, ועלתה באמת השאלה האם זה נשחק או לא.

<עודד פלוס: ביקשתי מההסתדרות לבצע סימולציה של מה המשמעות של התוספת הזאת, האם התוספת הזאת תישחק או לא, והעברתי אליכם את הסימולציה.

<עודד פלוס: הסימולציה במפורש מדברת על כך שהתוספת הזאת לא תישחק אלא - יש לי כאן את הסימולציה – אם במאי 2016 המשכורת היא 5,361 שקלים ללא התוספת, בסוף תקופת ההסכם – אנחנו מדברים על דצמבר 2018, אז גם ייכנסו הפעימות של השבעה וחצי אחוזים – היא תעמוד על 6,258 שקלים.

<עודד פלוס: זאת אומרת, רואים שהתוספת לא נשחקת.

איתן ברושי: מה המקור התקציבי?

<עודד פלוס: המקור התקציבי הוא מקור תקציבי של המועצות הדתיות.

איתן ברושי: בחלק זה מחייב גם את הרשויות המקומיות?

<עודד פלוס: בהחלט.

איתן ברושי: קודם כל, אני בעד.

איתן ברושי: בכלל אני בעד שכר הוגן לכולם אבל זה מתואם עם השלטון המקומי ועם המועצות האזוריות והמקומיות?

איתן ברושי: הרי בסוף זה תלוי גם בהן.

<עודד פלוס: אני חייב לומר שבגלל שמספר הבלניות הוא לא גדול, התוספת היא לא גדולה.

איתן ברושי: דווקא בגלל זה שהמספר לא גדול, צריך לדאוג.

איתן ברושי: זה גם מקור צינור.

<עודד פלוס: אני אסביר.

<עודד פלוס: אנחנו בסיכום התקציבי אליו הגענו עם האוצר, חזינו את זה.

<עודד פלוס: מאחר וזה הופיע כבר בהסכם הקואליציוני, כאשר קיימנו את דיוני התקציב באוגוסט 2015, כבר התייחסנו לנושא הזה.

<עודד פלוס: המועצות הדתיות קיבלו תוספת של שלושה מיליון שקלים בשנת 2015 ושלושה מיליון שקלים נוספים ב-2016 ושם כתוב במפורש, בסיכום התקציבי, שזה מכסה את התוספת.

<עודד פלוס: התוספת הזאת לבלנית היא משמעותית, למועצות הדתיות ולרשויות המקומיות שמשתתפות בתקציב, זה זניח.

<עודד פלוס: המספרים הם לא גדולים.

משה גפני: אין ראש רשות שהתנגד לזה.

איתן ברושי: אני מתאר לעצמי.

<עודד פלוס: לשאלת היושב ראש, התוספת הזאת שעומדת על 310 שקלים, אלה עשרה אחוזים, למעשה משדרגת, היא מעל המינימום וסימולציית השכר שהכינה ההסתדרות – ואני סומך עליהם שהם יודעים להגן על זכויות העובדים – מוכיחה את זה.

<עודד פלוס: כאמור, זאת סימולציה שהעברנו אליכם.

<עודד פלוס: אני חייב לומר לשאלת היושב ראש שבשיחה שהתקיימה ההסדר הזה עליו אנחנו מדברים חל רק על עובדי המועצות הדתיות.

<עודד פלוס: יש בלניות שמועסקות על ידי רשויות מקומיות.

שולי מועלם-רפאלי: נכון.

שולי מועלם-רפאלי: הרי יש רשויות שאין בהן מועצה דתית.

<עודד פלוס: נכון.

<עודד פלוס: אני בדקתי את זה מול ההסתדרות.

<עודד פלוס: ההסתדרות אמרה לי שהם מעדיפים באמת לייחד את זה רק למועצות הדתיות ולא לפתוח את הסכם השכר של הבלניות ברשויות המקומיות שנהנות מכל מיני תוספות והטבות שכדאי לא לפתוח אותן.

<עודד פלוס: כל שדרוג, כל תוספת בשלטון המקומי כולו, הן נהנות ממנו ו חבל להחריג אותן ולייצר להן סקטור מיוחד, אבל בפועל השכר שלהן לא ייפול מהתוספת הזאת עליה אנחנו מדברים.

אלעזר שטרן: השכר שלהן היום ברשויות, איך הוא ביחס לעובדות המועצות הדתיות?

<עודד פלוס: הוא גבוה יותר, בגלל שהסכמי השכר ברשויות המקומיות גבוה יותר.

<עודד פלוס: גם אחרי שנוסיף את התוספת הזאת - - -

שולי מועלם-רפאלי: אפשר את הבלניות מהמועצות המקומיות לצרף לחברותיהן ברשויות המקומיות?

<עודד פלוס: למעשה אנחנו עושים את זה.

<עודד פלוס: גם אם אנחנו לא משנים להן את הסטטוס, בפועל מבחינת הסכומים אנחנו עושים את זה.

משה גפני: עם כל הכבוד, אני לא חושב שזה נכון.

משה גפני: המשמעות של העניין היא שדבר כזה יכול להביא בסופו של דבר לפירוק המועצות הדתיות בכלל מכיוון שאם אפשר להעביר בלניות, אפשר להעביר גם את ראשי המועצות הדתיות לרשויות המקומיות.

רחל עזריה: השוואת תנאים.

שולי מועלם-רפאלי: זאת הייתה כוונתי.

משה גפני: יש כאן מישהו מהשלטון המקומי?

משה גפני: אין.

משה גפני: אני אפנה לשלטון המקומי.

משה גפני: אני רוצה לדעת מהם האם באמת זה המצב בכל הרשויות.

משה גפני: אני לא אסכים שתישארנה בלניות שנמצאות שלא במסגרת המועצה הדתית ולא יקבלו את התוספת הזאת, אלא אם כן המשכורת שלהן גבוהה יותר והיא עומדת בתנאים של הבלניות במועצות הדתיות.

<עודד פלוס: זה מה שנאמר לי על ידי ההסתדרות.

משה גפני: תכף נשמע אותן.

משה גפני: תודה רבה.

<עודד פלוס: ברשותך, יש לי עוד משהו להשלים.

<עודד פלוס: כמו שאמרתי, זאת המסגרת.

<עודד פלוס: אנחנו התלבטנו בינינו לבין עצמנו, ואני עירבתי בהתלבטות הזאת את היושב ראש.

<עודד פלוס: לא יצאנו וכל תאוותנו בידינו.

<עודד פלוס: עדיין יש לנו דברים מסוימים שהיינו רוצים להשלים וההתלבטות הייתה האם אנחנו חותמים עלה ההסכם הקיבוצי – אנחנו מדברים ככל שחבר המועצות הדתיות יחתום – התוספת תינתן כבר מהמשכורת של יולי, ב-1 ביולי.

<עודד פלוס: זאת הכוונה.

<עודד פלוס: אני אגיד על איזה דברים אנחנו עוד עובדים.

<עודד פלוס: אנחנו נמצאים כרגע, לפחות מבחינתי, בגיבוש של הצעת החלטה ואנחנו מתכוונים לכנס את הצוות בזמן הקרוב כי אנחנו מגובשים.

<עודד פלוס: אני אגע ממש בנקודות.

<עודד פלוס: אנחנו רוצים להתייחס למעמד הבלנית, להגיד איזו אמירה לגבי הנושא הזה.

<עודד פלוס: אנחנו צריכים לתת איזשהו מענה להבדלים בין חורף לקיץ.

<עודד פלוס: יש לנו מצב שבו בקיץ, בגלל השקיעה, שעות העבודה של הבלנית או הקיף המשרה שלה הוא קטן יותר ואנחנו רוצים לתת לזה מענה.

<עודד פלוס: יש לנו איזה פתרון.

<עודד פלוס: חשבנו ללכת בהתחלה על ההסכם של המצילים שהוא מאוד קרוב אבל הוא לא ייתן מענה.

<עודד פלוס: יש איזשהו פתרון שניתן בהסכם של עוזרות הגננות.

<עודד פלוס: עוזרות הגננות מקבלות משכורת בחודשים יולי-אוגוסט למרות שבפועל הן לא עובדות ואנחנו ננסה להגיע לאיזשהו מתווה שהמועצה הדתית תעסיק את הבלנית בעבודה נוספת בחודשי הקיץ ואז תהיה איזושהי השלמה.

<עודד פלוס: נשאלתי לגבי היקף המשרה.

<עודד פלוס: היקף המשרה הוא היקף המשרה של 42 וחצי שעות כמו שעובדים אבל מה שאנחנו מנסים להוביל זה שיהיה סדר גודל של בין שעה לשעה וחצי ביום שהבלנית – היא נותנת שירותים נוספים מעבר לשעות הפתיחה והסגירה כמו קניות, הפקדת כספים ומענה לשאלות של טובלות.

<עודד פלוס: אנחנו מעריכים את זה בין שעה לשעה וחצי ואם אנחנו נוסיף, מעבר לחתימה שלה בכרטיס הנוכחות שלה, את השעה-שעה וחצי, למעשה בדרך הזאת אנחנו גם משדרגים את השכר.

<עודד פלוס: דבר נוסף שאנחנו עובדים עליו מול ההסתדרות הוא נושא של גמול השתלמות.

<עודד פלוס: אנחנו מנסים לייצר איזשהו מנגנון שהבלנית תקבל גמול השתלמות ואז למעשה זה ברור שזה מעבר למינימום.

<עודד פלוס: זה יהיה שדרוג נוסף עליו אנחנו עובדים.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: אני עושה הפסקה דקה אחת.

משה גפני: אמרנו שבשעה 12:05 נצביע על הרביזיה.

משה גפני: אנחנו מחדשים את הישיבה.

אלעזר שטרן: יש לי שאלה.

אלעזר שטרן: מה שעודד מציג כאן, ובהתייחס לשאלה של חברתי שולי מועלם, למה לא נכון יותר, בהנחה שגם במצב הקיים שכר הבלניות של המועצות הדתיות הוא נמוך יותר מעובדי הרשויות.

אלעזר שטרן: אני חושב שההסבר הפוליטי לכאורה – זה מה שהבנתי ותגיד לי אם אני טועה – שבסוף מה יהיה במועצות הדתיות אם בסוף הרשות תשלם להן.

משה גפני: לא.

משה גפני: לא הבנת את ההערה שלי.

אלעזר שטרן: אני אחדד את השאלה.

אלעזר שטרן: אם באמת לעובדי הרשויות המקומיות דואגים באופן קבוע ובאופן סיסטמתי, דואגים לאוסף של תנאים מסביב ולא צריך ועדה חריגה כזאת שכל פעם תסתכל על שחיקה או על אי שחיקה - - -

משה גפני: מה זה ועדה חריגה?

משה גפני: אף פעם לא היה דבר כזה.

משה גפני: פעם ראשונה שזה קורה.

אלעזר שטרן: אני מברך אותך על זה.

אלעזר שטרן: אני אומר שפעם יש דבר כזה שהוא בא להעיד על פער, ולכן למה לא כדאי להצמיד אותן באופן קבוע לשכר עובדי הרשויות?

אלעזר שטרן: אני דווקא חושב שכל דבר שהוא שירות לאזרח והוא מנוטרל ממועצה דתית והוא על הכלל, יש לו יתרון.

משה גפני: ההסתדרות.

<רבקה צ'קוטאי: אני אחראית על הבלניות בהסתדרות.

<רבקה צ'קוטאי: אנחנו התחלנו בדיונים עם הוועדה במשרד הדתות, איך לשפר את שכר הבלניות.

<רבקה צ'קוטאי: ישבנו על העניין של המטלות בגינן הן לא מתוגמלות, ישבנו על הרבה נושאים, ובינתיים הגיע הסכם המסגרת שההסתדרות חתמה עליו.

<רבקה צ'קוטאי: העמדה של ההסתדרות עכשיו היא לחתום על הסכם המסגרת כדי לקבל את עשרת האחוזים ועוד שבעה וחצי אחוזים ועוד אלפיים השקלים שכל המשק מקבל.

<רבקה צ'קוטאי: אנחנו כן רוצים להמשיך עם הוועדה כדי לנסות לשפר את השכר בהסכם הבא, בסוף 2017 יהיה עוד הסכם, ואז אנחנו נגיע לעוד שיפורים.

<רבקה צ'קוטאי: בינתיים העמדה שלנו היא לחתום על ההסכם כדי לתת לבלניות לפחות את מה שאפשר לתת להן.

משה גפני: את יודעת להגיד לוועדה האם הבלניות ברשויות המקומיות או במועצות האזוריות, האם שכרן שונה מאשר שכר הבלניות במועצות הדתיות?

משה גפני: ואם יש שינוי, מה השינוי?

<רבקה צ'קוטאי: ברשויות המקומיות, כל הבלניות הן חלק מהעובדים ברשויות והן מקבלות את התוספת של עשרת האחוזים של עבודת כפיים.

<רבקה צ'קוטאי: במועצות הדתיות הן לא מקבלות את זה.

<רבקה צ'קוטאי: לכן היום השכר שלהן הוא קצת יותר גבוה.

אלעזר שטרן: של מי?

<רבקה צ'קוטאי: של העובדות ברשויות המקומיות.

<רבקה צ'קוטאי: במועצות הדתיות הן לא מקבלות את זה.

<רבקה צ'קוטאי: עכשיו התיקון הזה של עשרת האחוזים יהיה גם לעובדות המועצות הדתיות.

שולי מועלם-רפאלי: וזה ישווה.

<רבקה צ'קוטאי: כן, זה ישווה ביניהן.

אלעזר שטרן: אבל אולי זה ישווה באופן זמני?

<רבקה צ'קוטאי: לא.

<רבקה צ'קוטאי: זה לתמיד.

<רבקה צ'קוטאי: זה ישווה.

אלעזר שטרן: כל פעם שתהיה העלאה שם, תהיה גם העלאה כאן?

<רבקה צ'קוטאי: כן.

<עודד פלוס: הסכם קיבוצי.

משה גפני: אנחנו מבררים את הסוגיה הזאת.

משה גפני: גברת צ'קוטאי, תודה רבה.

<רפי מלאכי: השכר של הבלניות במועצות האזוריות, כיום הוא יותר גבוה.

<רפי מלאכי: אבל בסוף תהליך הפעימות, הוא ישתווה.

<רפי מלאכי: הבלניות במועצות הדתיות והמועצות האזוריות, השכר שלהן ישתווה.

<רפי מלאכי: מבחינת השכר של הבלניות במועצות הדתיות שהיום הן מקופחות וכך כבר הרבה מאוד שנים, אנחנו רגועים בנושא הזה ולכן אבי ניסנקורן, יושב ראש ההסתדרות, חתם בהסכם המסגרת על השבעה וחצי אחוזים פלוס עשרה אחוזים.

<רפי מלאכי: יהיה שוויון.

<רפי מלאכי: עדיין כמובן, כמו שאמרה הגברת צ'יקוטאי, אנחנו רוצים להמשיך עם הוועדה כי בסך הכול יש הרבה מאוד תנאים שהן לא מקבלות.

<רפי מלאכי: אנחנו חתמנו עם ההסתדרות אבל עדיין זה לא ממומש משום שהחבר לא חתם.

משה גפני: תכף נברר את העניין.

משה גפני: חברת הכנסת עליזה לביא.

עליזה לביא: אני רוצה להודות לך.

משה גפני: להודות לי?

עליזה לביא: לא.

משה גפני: לא בפרוטוקול.

<קריאה: כולנו מודות לך.

משה גפני: תודה עליזה.

משה גפני: תודה.

עליזה לביא: יש לי הרבה במה להודות לך וזה לא מובן מאליו.

עליזה לביא: אני זוכרת את הפעם הראשונה שהעליתי את הסוגיה הזאת של הבלניות, לא מזמן, גם בוועדה לקידום מעמד האישה וגם כאן בוועדת הכספים, ועלו גבות למעלה, שאלו מה פתאום, ואחרי כן עת ביקשנו את תקציב המועצות הדתיות לפרוס בפנינו וראינו את הפער האדיר בין המשכורת הראשונה לבין משכורתן של הבלניות, דפוסי העסקה של הבלניות באמת מקוממים ולא יעלו על הדעת.

עליזה לביא: גם כל מיני סידורי עבודה שלא נותנים לבלנית לעבוד במקווה אחד או שניים אלא הן צריכות לרוץ ממקווה למקווה כדי לאבד את הזכויות שלהן או למנוע מהן את מה שמגיע להן.

עליזה לביא: כל עבודה מכבדת את בעליה, אבל כאן בעיסוק הזה, זאת באמת עבודה עם הרבה מאוד משמעות והשלכות וצריך לבוא ולסייע בידן.

עליזה לביא: אתה יודע, כשאנחנו קיבלנו סוף סוף את הנתונים של המועצות הדתיות וראינו אותם, תשעים אחוזים הולכים למשכורות, עשרה אחוזים הולכים לשירותי דת.

עליזה לביא: אנחנו נמצאים כאן וצרי להבין באיזה דיון אנחנו נמצאים ומה מסגרת הדיון שלנו.

עליזה לביא: תשעים אחוזים הולכים למשכורות ועל מה אנחנו מדברים?

עליזה לביא: על משכורות של נשים יקרות שבאמת זה באמת לא יעלה על הדעת.

עליזה לביא: אז קודם כל, כן, צריך להגיד תודה כי לחלץ כזאת מציאות זה לא היה פשוט.

עליזה לביא: על כך באמת תודתי.

עליזה לביא: אבל ההסכם הזה - אנחנו רואים כאן התנגדות נמשכת – לא מכובד, הנשים ממשיכות לא לקבל לא את מה שהובטח וגם לא את כל ההשלכות של ההבטחה הזאת ואני מקבלת עוד ועוד פניות של נשים יקרות שליוו את הסיפור הזה ואני מבינה שהסיבה שהמועצות הדתיות, שלמה תנאי מסרב לחתום על ההסכם הזה, היא לא עניינית.

עליזה לביא: אני רוצה באמת להבין למה.

עליזה לביא: למה זה קורה, למה זה מתעכב.

משה גפני: למה לא חתמו?

רחל עזריה: למה בעצם הכול תקוע.

רחל עזריה: בעצם יש הסכם שאנחנו לא מצליחים לצלוח אותו.

משה גפני: לפי דעתי הם רצו לחכות.

רחל עזריה: לדיון כאן?

<רפי מלאכי: הרב גפני, הבוקר דיברתי אתו.

<רפי מלאכי: בגלל שאין שיפוי הוא לא רוצה לחתום.

<רפי מלאכי: זאת הסיבה שהוא לא חותם.

עליזה לביא: מהמידע והבירור שאני עשיתי, יש כאן שתי תשובות כאשר אחת היא רשמית ואחת לא רשמית.

עליזה לביא: התשובה הרשמית באמת תידון כאן וזה השיפוי והלא רשמית היא שיש כאן דברים שהם לא ראויים ולא נכונים, שיש כאן שליטה בכוח ואדם שאולי רוצה לבוא ולנהל את העניינים כמו שהוא מבין או מבין הרבה שנים, ובוא נקרא לילד בשמו.

עליזה לביא: הסיבה שאין כאן הסכם נובעת מאדם אחד שאני לא יודעת מה בעצם קורה.

עליזה לביא: אנחנו כאן בוועדה ואני רוצה לשמוע, וגם מהעדויות שאני מקבלת, ואני מלאה כאן בעדויות של נשים שכותבות לי.

עליזה לביא: אני אומרת לך שיש כאן סיבה רשמית, תקראו לה שיפוי, תקראו לה איך שאתם רוצים, ויש כאן סיבה שהיא לא רשמית.

משה גפני: נברר את זה עד תום.

עליזה לביא: שנים רבות בעצם אומרים מי כן ומי לא, ויש כאן איפה ואיפה ואי אפשר להמשיך לעשות את זה, בטח לא על גבן של הבלניות.

משה גפני: מסכים.

<רפי מלאכי: הרב גפני, אני חייב לומר מילה למרות שאני מהצד השני.

<רפי מלאכי: אני לא יכול לשמוע דברים כאלה.

משה גפני: אתה יכול לשמוע כי אם אתה לא יכול לשמוע, צריך ללכת לבניין אחר.

משה גפני: בבניין הזה חייבים להתרגל לשמוע הכול ולהתמודד עם מה ששומעים.

רחל עזריה: אני רוצה לברך על התהליך.

רחל עזריה: אני חושבת שיש כאן התקדמות ואני חושבת שמדובר בעובדות שהיו שקופות לגמרי ואף אחד לא התייחס אליהן ואף אחד לא דיבר אתן ועכשיו מבינים שצריך לשנות את השכר.

רחל עזריה: צריך גם לומר בכנות שזה שלב ראשון.

רחל עזריה: זאת אומרת, יש עוד הרבה עבודה ויש הרבה סדר.

רחל עזריה: כל הכבוד להסתדרות שנכנסה לנושא ובאמת עובדות שקופות, השכר שלהן הופך להיות עומד לדיון.

רחל עזריה: אני גם רוצה לברך את ארגוני הנשים שהרימו בסולידריות נשית מאוד מרשימה את הנושא הזה והביאו אותו לשולחן.

רחל עזריה: יש כאן שותפות גדולה.

רחל עזריה: אם אני מבינה נכון, אנחנו בעצם עשינו כברת דרך ואנחנו לא מצליחים לעבור דרך השער.

רחל עזריה: אנחנו תקועים.

רחל עזריה: אנחנו לא מצליחים לצלוח.

משה גפני: אני לא חושב.

משה גפני: תכף נראה.

רחל עזריה: אם לא, בואו נבין מה העניין.

רחל עזריה: זה מה שצריך לעשות היום.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: חברת הכנסת שולי מועלם.

שולי מועלם-רפאלי: בהמשך ישיר וגם לא ישיר לדיונים שאנחנו מנהלים בחודשים האחרונים בסיפור המקוואות.

<עודד פלוס: חוזר מנכ"ל.

שולי מועלם-רפאלי: כן.

שולי מועלם-רפאלי: גם חוזר מנכ"ל, גם הבחירה של נשים שהיא דבר מרגש מכל שדרות החברה הישראלית לטבול, הרצון האמיתי של נשים לשמור על מסורת אימותיהן והחשיבות שלמרות שאני כל פעם חזרתי ואמרתי שטבילה של אישה היא עסקה של האישה, לא של הבלנית, לא של הרב המקומי ואפילו לא של הרבנים הראשיים, בכל זאת אני מבקשת לשים זרקור גדול על הבלניות.

שולי מועלם-רפאלי: תמיד בסוף זה עולה דרך השכר כי התחושה היא באמת שאם אתה מתגמל, אתה מעריך, ואם אתה לא מתגמל, נבעך, זה נגרר בשוליים.

שולי מועלם-רפאלי: לפעמים, חבר הכנסת גפני, הייתי רוצה שנצא מכאן עם אמירה נוספת.

שולי מועלם-רפאלי: בעיני מזעזעת המחשבה שבחלק גדול מהרשויות בארץ ישראל ומהמועצות הדתיות, מי שאחראי על המקוואות, זאת מעולם לא אישה.

שולי מועלם-רפאלי: זה כאילו לא קשור כאן לדיון על השכר, אבל זה קשור קשר בלתי יינתק.

שולי מועלם-רפאלי: בעיני במציאות שבה רוב השיח סביב מקוואות הוא שיח נשי של טבילת טובלות ברוך השם על כל החשיבות של זה, זה שבסוף כמעט באופן גורף בכל הרשויות מי שהוא אחראי על הנושא הזה הוא גבר, יש בזה טעם לפגם.

משה גפני: במקום להעביר חוק על הוועדה למינוי דיינים להכניס נשים, היית צריכה להעביר חוק כזה.

רחל עזריה: בנוסף.

שולי מועלם-רפאלי: אדרבה ואדרבה.

שולי מועלם-רפאלי: גם מזה ומזה לא תנוח דעתך.

שולי מועלם-רפאלי: אני צריכה להגיד לך?

רחל עזריה: בכוח שלך, בוא תעזור לנו.

משה גפני: אני בעד.

שולי מועלם-רפאלי: נמצא כאן חברנו מנכ"ל המשרד.

משה גפני: אני לא מדבר בשם המפלגות החרדיות.

שולי מועלם-רפאלי: אני רוצה להרים כאן להנחתה למנכ"ל המשרד.

שולי מועלם-רפאלי: באמת חלק מהדיון כאן הוא לא רק על השכר.

שולי מועלם-רפאלי: חלק מהדיון הוא גם על מי מנהל את נושא המקוואות במועצות הדתיות וברשויות המקומיות.

שולי מועלם-רפאלי: אני חושבת שיש לזה חשיבות גדולה.

שולי מועלם-רפאלי: זה קשור בקשר בל יינתק למעמדן של הבלניות, לעבודה המדהימה שהן עושות ערב ערב.

שולי מועלם-רפאלי: אני חושבת שלשכר יש כל מיני אלמנטים ובשאלה הזאת של סמכות ואחריות ושכר, ראוי למועצות דתיות ולרשויות מקומיות שמי שתהיה אחראית על נושא המקוואות, תהיה אישה.

שולי מועלם-רפאלי: אם המנכ"ל יגיד לי שכדאי בהצעת חוק כמו שהציע חבר הכנסת גפני, אני אשמח.

משה גפני: לא.

משה גפני: אני לא הצעתי.

שולי מועלם-רפאלי: תמיד אני אוהבת להביא דברים בהסכמה עם השרים והמנכ"לים.

שולי מועלם-רפאלי: אם המנכ"ל יכול בעצמו, אני מציעה את זה.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: אני רוצה להעיר הערה שהערתי גם אתמול בחוק המקוואות.

משה גפני: אני מהניסיון שלי אומר לך שהדיון כאן הוא על שכר הבלניות.

משה גפני: זה הדיון.

משה גפני: יש דיונים נוספים שהם מסתעפים מזה וזה בסדר.

משה גפני: אנחנו מדברים כאן רק על שכר הבלניות.

משה גפני: יש כאלה שיגידו, אולי אפילו במשרד האוצר, מה פתאום, אנחנו לא רוצים להתעסק בזה ואז יגרמו מחלוקות בינינו.

משה גפני: לנו יש קונצנזוס על דבר שהוא חד משמעי.

שולי מועלם-רפאלי: לגמרי.

שולי מועלם-רפאלי: על שכר הבלניות יש קונצנזוס.

משה גפני: לכן לא הסכמתי אתמול בחוק המקוואות להוסיף דברים לטובה ולרעה, כל אחד מנקודת ראותו כמובן.

משה גפני: דיברתי רק על דבר מוגדר ולא מעבר לעניין הזה.

משה גפני: חבר הכנסת איתן ברושי.

איתן ברושי: אדוני היושב ראש, חברי הכנסת, בהמשך לדיון קודם אני רוצה לומר לך, גפני, אתה יודע שאני מעריך אותך, אבל הממשלה לא יכולה להיות אחראית על מקומות שיש בהם עיוותים.

איתן ברושי: מה שראינו בדיון הקודם שנגמר בתפילה, שהם ישלמו לניצולי שואה ועכשיו אנחנו מדברים הרבה מאוד זמן על יכולת מאוד מוגבלת שמתגלית בממשלה ובסוף היא אחראית – אחר כך אני אגיד משהו על השלטון המקומי – על שכר לא הוגן לבלניות.

איתן ברושי: אני חושב שיש איזה פער.

איתן ברושי: הפער בגימטרייה בין רצוי למצוי, הוא כסף.

איתן ברושי: תבדקו אם מה שאמרתי הוא נכון.

איתן ברושי: בין מצוי לרצוי.

איתן ברושי: קודם כל, בגימטרייה זה מדויק.

איתן ברושי: אבל באיזשהו מקום הדברים לא מובנים.

איתן ברושי: אומר המנכ"ל שלא מזמן נפגשנו באירוע מרשים ביחד שמדובר כאן על מעט כסף יחסית, על השפעה לא גדולה.

משה גפני: נכון.

איתן ברושי: האוצר רואה את הביטוי השפעות רוחב.

איתן ברושי: הם נולדו עם איזו סיסמה והם לא נפרדים ממנה.

איתן ברושי: באיזשהו מקום כאן משהו לא מובן.

איתן ברושי: יושבת ועדה ותראו כמה אנשים כאן.

איתן ברושי: צריך לעשות חשבון כמה עולה יום עבודה של האנשים שיושבים כאן, לא רק אנחנו שזה תפקידנו, אלא כל מי שבא לכאן, ומה התוצאה ותראו כמה זמן מדברים על זה.

איתן ברושי: יושבת לידי חברת כנסת שכבר עוסקת בזה ויש לה תיק מלא מכתבים.

איתן ברושי: משהו הולך מאוד קשה כאן בין הדיבורים למעשים.

איתן ברושי: אני רוצה להגיד שהיכולת הזאת מדאיגה אותי כחבר כנסת.

איתן ברושי: לפני היותי כאן הייתי ראש מועצה אזורית ואני יכול לומר מילה גם לחבריי והיא שאין חובה להקים מועצה דתית היכן שהיא לא קיימת כדי לתת שירותי דת.

איתן ברושי: תיגמלו מהאמירה הזאת משום שחלק מהתקורות לפעמים הן מיותרות.

איתן ברושי: זה מראה שכולם רוצים להיות מועצה אזורית עכשיו כי אצלנו לא יכלה להיות תקלה כזאת בשכר.

איתן ברושי: אצלי היא לא הייתה.

איתן ברושי: בנוסף לכך אצלנו גם חיה קליגר משדה יעקב היא מנהלת המועצה הדתית ולא הייתה בכלל שאלה מי ינהל את המועצה הדתית.

איתן ברושי: ינהל אותה מי שמתאים.

איתן ברושי: אני רוצה להגיד שפתאום רוצים להיות מועצה אזורית כי אצלנו - - -

משה גפני: אצלנו, אני אומר לפרוטוקול, אתה מתכוון במועצות האזוריות.

איתן ברושי: במועצות האזוריות.

איתן ברושי: אני הייתי ראש מועצה ואני יודע מה זה.

איתן ברושי: אולי כאן לא כולם מבינים את מה שאני אומר ולכן אני אומר פעם שלישית.

איתן ברושי: במועצה אזורית, אני הייתי עמק יזרעאל, לא יכלה להיות התקלה הזאת.

איתן ברושי: אני גאה בזה שרוצים להיות פתאום מועצה אזורית אבל אני רוצה להגיד לך גפני, שזאת לא חובה להקים עכשיו מועצות דתיות כדי לתת שכר הוגן.

איתן ברושי: שכר הוגן צריך לתת בכל מקרה.

משה גפני: לא אמרתי.

איתן ברושי: אני אומר.

איתן ברושי: למדתי שאצלך אפשר לדבר על הכול.

איתן ברושי: אני רוצה להגיד שזה לא תקין, ואני מציע גם להסתדרות וגם לאחרים לא לתת כאן אורכה.

איתן ברושי: צריך שזה יקרה מחר.

איתן ברושי: אם מתקנים את העיוות, לתקן אותו.

איתן ברושי: משפט אחרון אותו אני רוצה לומר גם כחבר ועדה שמדי פעם מזעיקים אותו.

איתן ברושי: אני מציע לנו לתחום את הדברים בזמן ולעמוד על כך שמה שמגיע, מגיע.

איתן ברושי: אנחנו לא עושים טובה לאף אחד כשנותנים את התנאים הנכונים, בטח למי שמשקיע מאמץ כל כך גדול וכל כך הרבה שעות ולילות.

איתן ברושי: אני מבקש לצרף גם את קולי.

איתן ברושי: אני פשוט נאלץ לצאת לדיון אחר.

איתן ברושי: תודה.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: משרד האוצר.

<אלישע קיפניס: צהרים טובים.

<אלישע קיפניס: אני רוצה לברך את היושב ראש.

משה גפני: כשמשרד האוצר מודה ליושב ראש גפני, זה אירוע.

<אלישע קיפניס: אני רוצה להסביר למה.

משה גפני: אם לא תגיד את שמך, יחשבו שזה מישהו מדגל התורה ואז אי לזה משמעות.

<אלישע קיפניס: אני רוצה לנצל את ההזדמנות ולהודות באמת ליושב ראש הוועדה.

<אלישע קיפניס: אני חושב שמה שבאמת רתם כאן

<אלישע קיפניס: את הסוסים לעגלה, זה התזמון.

<אלישע קיפניס: הדיון הקודם מצא אותנו ממש בשלבים הראשונים של המשא ומתן עם ההסתדרות וזה היה הזמן הנכון להעלות את הנושא, להציף אותו, וכל הצדדים הרגישו את החשיבות שלו.

<אלישע קיפניס: באמת, כפי שציינו כבר קודמיי, בהסכם המסגרת שנחתם מעבר לתוספת הרוחבית שניתנה לכלל העובדים במגזר הציבורי, הבלניות קיבלו תוספת של עוד עשרה אחוזים.

<אלישע קיפניס: אם אני משקלל את כל התוספת, כולל הצורה בה מחלקים את התוספת הכללית, יש להן תוספת של כמעט עשרים אחוזים.

משה גפני: הבלנית תרגיש את זה בתלוש השכר שלה?

<אלישע קיפניס: בוודאי.

<אלישע קיפניס: כמו שציין קודם מנכ"ל המשרד, התוספת היא כמעט של אלף שקלים בסך הכול.

משה גפני: שאלתי את המנכ"ל ועכשיו אני שואל אותך.

משה גפני: הבלנית שמקבלת שכר נמוך ומקבלת השלמת הכנסה היום, לאחר התוספת הזאת היא תרגיש בשכר תוספת של תשלום?

<אלישע קיפניס: חד משמעית כן.

<אלישע קיפניס: בסך הכול כל התוספות בהסכם המסגרת הזאת לבלניות, הן יראו תוספת של כעשרים אחוזים וחשוב לציין שאין אף מגזר עובדים אחר במגזר הציבורי שקיבל תוספת בשיעורים האלה.

שולי מועלם-רפאלי: בטח.

שולי מועלם-רפאלי: מעולם לא היה מגזר שנזנח כמו הבלניות.

<אלישע קיפניס: כפי שאמרו קודמיי, ההסכם עדיין לא יושם.

<אלישע קיפניס: אני לא רוצה להפנות אצבע מאשימה.

משה גפני: שואלים אותי מה התפקיד שלך אצל הממונה על השכר.

<אלישע קיפניס: אני רפרנט שכר שמתעסק במועצות הדתיות.

משה גפני: גם בהשכלה גבוהה.

<אלישע קיפניס: נכון.

משה גפני: רצית להגיד עוד משהו?

משה גפני: אני רוצה להתקדם.

<אלישע קיפניס: אני רוצה לציין שההסכם מונח כאן והוא מחכה לחתימת המעסיקים.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: נתן, אתה אמרת שזה לא בסדר?

<נתן נתנזון: אני אגיד את מה שאני אומר, אם אדוני ייתן לי את רשות הדיבור.

משה גפני: בבקשה.

<נתן נתנזון: ראשית, אני רוצה להצטרף למברכים את היושב ראש ואת כל השותפים למאמץ הזה ולבקש מחברת הכנסת לביא לא לבוא בטענות לא מבוססות להנהלת חבר המועצות הדתיות.

<נתן נתנזון: אנחנו לאורך כל הדרך ביקשנו דבר שהוא לכאורה אנטי מעסיקים.

<נתן נתנזון: המעסיקים, השאיפה שלהם היא לשלם פחות ואנחנו ביקשנו להעלות את שכר הבלניות בגלל המצב שלהן.

<נתן נתנזון: אי אפשר לבוא בטענות אל חבר המועצות.

<נתן נתנזון: לאורך כל הדרך היינו שותפים לכל התהליך, גם בישיבה עם המנכ"ל בוועדה הזאת.

<נתן נתנזון: אנחנו מאוד מאוד מעוניינים לשנות לטובה את מצב הבלניות.

עליזה לביא: אז בוא תסביר לי.

<נתן נתנזון: אני אסביר.

משה גפני: אם אפשר, בקצרה כי אנחנו מתרחקים להרבה דברים.

עליזה לביא: אם זה כך, איפה הכשל?

עליזה לביא: לא הבנתי למה אנחנו נפגשים הבוקר, אם הכול בסדר.

<נתן נתנזון: אני אסביר בדיוק.

<נתן נתנזון: קרה כאן איזה דבר שהוא לפי דעתי לא כל כך מוצלח.

<נתן נתנזון: אדוני רוצה לקצר, אז אני אקצר ואומר שזה שההסתדרות הלכה לקראת הבלניות, זה היה דבר מצוין והוא בתיאום יחד אתנו.

<נתן נתנזון: אנחנו כמובן מחכים כמקובל, כמו שעשו עם השלטון המקומי, גם עם המועצות הדתיות, לגבי השיפוי.

<נתן נתנזון: זה דבר נורמלי וכך צריך לעשות.

<נתן נתנזון: זה שההסתדרות הייתה בסדר, זה לא נותן לאוצר הזדמנות לברוח.

<נתן נתנזון: צריך שהאוצר ישתתף במהלך הזה.

<נתן נתנזון: ברגע שהאוצר ישתתף במהלך הזה, אנחנו קיבלנו מסמך ראשוני מהמנכ"ל, אני מקווה שהדבר הזה יגובש סופית עם האוצר וברגע שתהיה לנו את האפשרות הטכנית לשלם את זה, אנחנו בשמחה רבה נשתתף במהלך הזה.

<נתן נתנזון: עוד מילה אחת בהתייחס למה שאמר כאן קודם חבר הכנסת אלעזר שטרן.

<נתן נתנזון: אנחנו נמצאים בבעיה שאין דוגמה לבלניות שאגף השכר במשרד האוצר מוכן להקביל אותן אליה.

<נתן נתנזון: באופן נורמלי אנחנו מוצמדים לשלטון המקומי מבחינת חוקת השכר אבל הסקטור הזה של הבלניות הוא סקטור שאין למי להצמיד אותו ומנסים להסביר לנו שהוא דומה למסייעת בפעוטון.

<נתן נתנזון: זה מצחיק כי באמת כמו שאמרו כאן קודם, הבלניות של היום הן לא דור הבלניות של לפני שלושים וארבעים שנים.

רחל עזריה: זה נשמע נורא.

<נתן נתנזון: לכן אני מעלה את זה כאן כדי שלא נשמע את זה יותר.

<נתן נתנזון: אנחנו מעוניינים שהשוואת השכר לשלטון המקומי תהיה מול דברים שמתאימים לבלניות בשנת 2016 ולא מה שהתאים אולי לבלניות של ההתיישבות עליהן דיבר קודם חבר הכנסת ברושי, לפני שלושים וארבעים שנים.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: מעניין לעניין באותו עניין, אני יכול לשאול אותך שאלה?

<נתן נתנזון: בשמחה רבה.

משה גפני: לגבי גני מודיעין שעברו למטה בנימין.

<נתן נתנזון: זה עוד לא עבר.

משה גפני: עבר.

משה גפני: כשיעבור, אתם תתנו תקן שם?

<נתן נתנזון: אנחנו?

<נתן נתנזון: מה זאת אומרת?

משה גפני: נדבר על זה אחר כך.

<נתן נתנזון: אני רוצה להרגיע את אדוני ולומר שבגני מודיעין, מכיוון שזאת באמת מסגרת משולבת של משרתים בקודש, זה באמצעותנו, הבלנית ממומנת באמצעות המועצה האזורית לאורך כל השנים שהיא הייתה גם בקריית ספר.

משה גפני: נדבר על זה בהזדמנות.

עליזה לביא: איך אנחנו מתירים כאן את הפלונטר הזה?

משה גפני: לא מתירים שום פלונטר.

משה גפני: דוחפים את הפלונטר קדימה וחותמים.

משה גפני: יהושע ישי, ביקשתי שתבוא כדי להגיד את עמדת המועצות הדתיות.

משה גפני: אתה יושב ראש המועצה הדתית בירושלים.

<יהושע ישי: אכן.

משה גפני: אני הולך לקבל החלטה שחותמים על ההסכם.

שולי מועלם-רפאלי: מצוין.

שולי מועלם-רפאלי: אני יכולה ללכת בשקט לוועדת הפנים.

משה גפני: אני מייצג אותך.

שולי מועלם-רפאלי: תודה רבה.

שולי מועלם-רפאלי: תמשיך בדרך זו.

<יהושע ישי: מדוע החבר לא חותם על ההסכם.

<יהושע ישי: למרבה ההפתעה החבר לא חותם על ההסכם משום שלדעתו עשרת האחוזים שכביכול מתוארים כתוספת לשכר של הבלניות, ייפלו מיד למחרת.

<יהושע ישי: איך ייפלו?

<יהושע ישי: יש הסכם ישן שהממונה על השכר לא מכיר בו, שהיקף שעות הבלניות השבועיות הוא 36 שעות שבועיות.

<יהושע ישי: האוצר מתנה שאלה יהיו 42 שעות.

<יהושע ישי: זה אומר שמחד אני נותן לו עשרה אחוזים ומאידך ממחר כל הבלניות שאני רגיל להעסיק אותן ב-36 שעות, יעבדו 42 שעות.

<יהושע ישי: עכשיו תגיד לי איפה עשרת האחוזים האלה.

<יהושע ישי: שאלה שנייה.

<יהושע ישי: אני לא חותם משום שמתח הדרגות של הבלניות גם לא מוסכם על האוצר.

<יהושע ישי: האוצר טוען שמתח דרגות הוא מקודם בדרגה אחת יותר מדי.

<יהושע ישי: כשהממונה על השכר בא ועושה אצלי ביקורת לגבי הדרגות שמוענקות לעובדים, הוא אומר לי שאני חורג.

<יהושע ישי: אם הממונה על השכר, והוא כאן, מוכן לבוא ולומר שהוא מצרף את חתימתו להסכם של ה-36 שעות – ואלה לא 36 שעות עובדים והולכים הביתה אלא זה כמו שהמנכ"ל תיאר כאן, אלה 36 שעות עבודה במקווה ועוד שש שעות שמשלימות ל-42 לתיאום סולר, למענה לבלניות, לקניות כאלה ואחרות, לתיאום של ממלאי מקום, להפקדת כספים וכן הלאה וכן הלאה.

<יהושע ישי: זה לא שהן לא עושות כלום.

<יהושע ישי: אם האוצר ייתן לי את ה-42 וה-36, אם האוצר יסכים למתח הדרגות, אין לי בעיה ואני מוכן לחתום על זה.

<יהושע ישי: עוד הערה אחת.

<יהושע ישי: הסכם השכר של כלל עובדי המועצות הדתיות נחתם בשנת 1975 ומוצמד לרשות המקומית.

<יהושע ישי: אלא מה, בהסכם הזה יש תפקידים מיוחדים.

<יהושע ישי: בעבר התפקידים המיוחדים האלה, שאלה השוחטים, הבלנים, הבלניות, עובדי חברה קדישא וכאלה, היו מוצמדים לבעלי תפקיד.

<יהושע ישי: לצערי הרב המסמך הזה נעלם ממני עת עזבתי את משרד הדתות ואז ראה פלא, המסמך הזה תורגם למתח דרגות ומתח הדרגות הזה, מאז שנת 1975 לא השתנה עד היום.

<יהושע ישי: ברשות המקומית כבר נעשו אולי מאה הסדרים, מאה הסכמים קיבוציים, אבל זה לא השפיע על בעלי התפקידים האלה במועצות הדתיות והם נשארו שם.

<יהושע ישי: להערה של ברושי.

<יהושע ישי: לצערי הרב הוא משלם בדיוק כמו המועצה הדתית ושלא יספר לי סיפורים.

<יהושע ישי: הוא לא משלם שקל אחד יותר.

משה גפני: מה זה לא יספר לך סיפורים?

משה גפני: הוא חבר כנסת.

<יהושע ישי: הוא לא משלם שקל אחד יותר.

משה גפני: הוא חבר כנסת.

משה גפני: הוא היום לא משלם כלום.

משה גפני: אלה המועצות האזוריות שמשלמות.

<יהושע ישי: להערה של חבר הכנסת ברושי.

<יהושע ישי: המועצות האזוריות לא משלמות פחות או יותר ממה שמשלמות המועצות הדתיות.

משה גפני: תוספת כפיים הן משלמות או לא משלמות?

<יהושע ישי: תכף אני אגיד לך.

<יהושע ישי: קודם כל, ברמת העיקרון.

<יהושע ישי: המועצות האזוריות מתוקצבות על ידי משרד הדתות לצורך מימון עלויות המשרתים בקודש.

<יהושע ישי: משרד הדתות לא יכול לשלם יותר ממה שהממונה על השכר מאשר לו וממילא זה שווה למה שאני משלם.

<יהושע ישי: אז איך ברושי נותן יותר?

משה גפני: ברושי לא נותן.

משה גפני: הוא חבר כנסת.

<יהושע ישי: בסדר.

<יהושע ישי: אני מדבר על המועצות האזוריות.

<יהושע ישי: לכן אני בעיקרון אומר שאני לא מייצג את העובדים אבל אני מכיר את המערכת הזאת ואני מכיר אותה ומניח שחלק מהחברים כאן יודעים באיזה תפקידים שימשתי ולכן אני מכיר את הדברים האלה.

<יהושע ישי: להערכתי הדברים האלה צריכים להיות מתוקנים.

<יהושע ישי: בד בבד עם זה, צריך לעבוד על הנושא של הסכם.

משה גפני: לחתום על ההסכם לפי דעתך או לא?

<יהושע ישי: אם לא מסדירים את שעות העבודה, על מה אני אחתום?

<יהושע ישי: אני נותן להן עשרה אחוזים ואני אומר להן תעבדו 42 שעות?

<יהושע ישי: אם זה כך, מה עשית בהסכם.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: נציגת אמונה.

<ציפורת שימל: אני היועצת המשפטית של אמונה.

<ציפורת שימל: אני מזכירה לכל הנוכחים כאן שבדיון הקודם בו היינו כאן עלתה תמונה מחפירה ביחס למצב של הבלניות.

<ציפורת שימל: ישבו כאן בלניות שהציגו תלושי שכר ממש זעומים.

<ציפורת שימל: באותו הקשר, כאשר אנחנו שומעים את הדברים שאומר מנכ"ל המשרד והצגת הדברים, תקן אותי אם אני טועה אבל אני מבינה שהדבר נעשה ביחס למאה אחוזי משרה.

<ציפורת שימל: זה היה המדד שלכם.

<ציפורת שימל: אין כמעט בלניות שיושבות על מאה אחוזי משרה.

<ציפורת שימל: על מה אנחנו מדברים?

<ציפורת שימל: הרי אלה הבלניות שהיו כאן בדיון וישבו כאן.

<ציפורת שימל: מדובר על משהו שהיה פעם אבל רוב הבלניות היום בכלל לא יושבות על מאה אחוזי משרה אלא על ארבעים אחוזי משרה.

<ציפורת שימל: צריך גם להבין את הדבר הזה כאשר מביאים את הנתונים.

<ציפורת שימל: נקודה שנייה.

<ציפורת שימל: כבר כאן מתוך האנשים שיושבים כאן, אנחנו שומעים סיבות שונות של חבר המועצות הדתיות למה הם לא יכולים לחתום על ההסכם.

<ציפורת שימל: שמענו כאן סיבה אחת שנוגעת לשיפוי, שמענו עכשיו סיבה אחרת.

<ציפורת שימל: אני הייתי רוצה לשאול בהקשר הזה כמה בלניות אתה יודע שאכן ייפגעו מאותה נקודה שאתה מעלה כי עד כמה שיש לנו את הנתונים, לא מדובר בסדר גודל גדול של בלניות שייפגעו כתוצאה מהעניין הזה.

<ציפורת שימל: לדעתנו מדובר על מספר באמת זניח של בלניות בהקשר הזה וכאשר יוצרים הבראה, ההבראה צריכה להיעשות באופן כולל.

<ציפורת שימל: נקודה שלישית ואחרונה.

<ציפורת שימל: כל מה שקשור ביחס להסכם, כמובן שגם אנחנו מברכים עליו ואנחנו מקווים שאדוני באמת במסגרת הדיון הזה ייתן את הדחיפה כמו שנאמר.

<ציפורת שימל: אנחנו גם זוכרים טוב את הדברים שנאמרו כאן, שאם הדברים לא יצאו במסגרת ועדה – אנחנו כמובן שמחים שתהיה ועדה – אדוני אמר שזה ילך בכל דרך שהיא ואפילו במסגרת חוק.

<ציפורת שימל: אנחנו מאוד מקווים שההסכמות שנעשו באמת יבואו לידי ביטוי.

<ציפורת שימל: נקודה אחרונה.

<ציפורת שימל: כאשר תסתיים שנת 2017 ושוב הדברים יוכלו להיפתח, אנחנו מאוד מאוד מצפות שגם הנושא של היקף המשרה שהוא באמת מאוד מאוד יסודי כאן בעניין הזה, אין שום סיבה שהבלניות ישבו על היקף משרה של 42 שעות, הן בהחלט יכולות לרדת להיקף של שלושים שעות ואפילו 36 שעות, אבל ההיקף הזה של 42 שעות הוא באמת לא נכון בהקשר של העבודה שלהן.

<ציפורת שימל: תודה רבה.

משה גפני: תודה.

משה גפני: לפני רפי מלאכי, אני מבקש מאלישע.

משה גפני: הבלניות, אומר יהושע ישי והוא צודק בעניין הזה, אם אנחנו מדברים על אלה שעובדות במשרה מלאה, והן לא רבות, 36 שעות, יש להן תוספות של שעות, מה שיש אצל כל העובדים במשק.

משה גפני: האם אתם תכירו בעובדה הזאת שיש תוספת של קניות, תוספת של כל מיני נושאים נוספים שצריך להכיר בהם ולא הכירו בהם עד היום?

<אלישע קיפניס: אני רוצה להקדים ולומר שאני לא חושב שמה שהזכיר כאן מר יהושע ישי הוא רלוונטי לדיון.

<אלישע קיפניס: יש היקפי העסקה.

משה גפני: לא, הוא מאוד רלוונטי.

משה גפני: אני אגיד לך למה אני מכוון בעיקר.

משה גפני: אני רוצה שיחתמו על ההסכם.

משה גפני: אני מכוון בעיקר לעובדה הזאת שאם יש בלנית שהיא עובדת 36 שעות, אתם עכשיו תתנו לה תוספת בעקבות החתימה על ההסכם אבל היא תצטרך להיות עוד שש שעות כך שבעצם לא נתתם תוספת כי היא נמצאת עוד שש שעות.

משה גפני: תוספת, הכוונה שהיא עובדת 36 שעות, זה מה שיהושע ישי אמר, היא מקבל תוספת לא בגלל שהיא עובדת עוד שעות אלא היא מקבלת תוספת מכיוון שהיא צריכה לעשות עוד פעולות.

משה גפני: היא צריכה לדאוג לקניות, היא צריכה לדאוג לכל מה שמנה יושב ראש המועצה הדתית בירושלים.

משה גפני: האם תסכימו לזה?

<אלישע קיפניס: אני חושב שיש כאן אולי ניסיון להטות את תשומת הלב של הוועדה מהעניין.

משה גפני: לא נורא.

<אלישע קיפניס: מעולם לא הוצבה התניה כזו או אחרת לחתום על ההסכם.

<אלישע קיפניס: ההסכם מחכה, כמו שציינתי, הוא אצלי חודשיים חתום על ידי ההסתדרות.

<אלישע קיפניס: ההסכם בעותק המקורי חתום על ידי ההסתדרות מזה חודשיים.

משה גפני: כמה שעות תצטרך לעבוד הבלנית?

<אלישע קיפניס: זה לא עיקר הדיון.

<אלישע קיפניס: אין כאן שום שינוי.

<אלישע קיפניס: בהסכם הזה אין התייחסות ואין מילה על היקף ההעסקה.

<רפי מלאכי: אני רוצה לענות לחברת הכנסת לביא.

<רפי מלאכי: אני לא מייצג את החבר.

<רפי מלאכי: אני יושב ראש החטיבה הדתית בהסתדרות אבל בכל זאת יש לנו שיתוף פעולה מעולה אתם.

<רפי מלאכי: תנעמי הראשון שחתום אתי על המסמך של אלף השקלים בינואר.

<רפי מלאכי: בגין כך קיבלו העובדים אלף שקלים תוספת.

<עודד פלוס: הוא עוד לא חתם.

<רפי מלאכי: אני רוצה לציין שחלקם של ראשי המועצות הדתיות כן שילמו את אלף השקלים ועכשיו הם התקשרו אלינו, היות ואין שיפוי, הם רוצים לקחת את אלף השקלים בחזרה וזאת הסיבה שהוא לא מוכן לחתום עכשיו על הנושא של הבלניות.

<רפי מלאכי: בנושא הבלניות, דיברתי עם אבי ניסנקורן וגם הבוקר דיברתי אתו, כל הזמן אני מדבר עם תנעמי, ואם אנחנו נבטיח לו שיהיה שיפוי, הוא כן יחתום.

<רפי מלאכי: לכן אני רוצה לבקש ממך חבר הכנסת גפני, היות ואתה דחפת את הקמת הוועדה, אסור שהוועדה הזאת תתפרק.

<רפי מלאכי: יש לנו מספר נושאים לליבון.

<רפי מלאכי: דבר אחרון שאמנם לא שייך לבלניות אבל אנשים הופתעו ממש מהתנאים והשכר הזעום של הבלניות.

<רפי מלאכי: אני חייב לציין שכאשר אני נכנס לעומק הנושא של כל עובדי המועצה הדתית, רוב עובדי המועצה הדתית, השכר שלהם, אפשר לומר שמשתווה לשכר הבלניות.

<ציפורת שימל: אבל שכר הבלניות הוא הכי נמוך.

<נחמה שולמן: אני נציגת הבלניות בוועדה.

<נחמה שולמן: אני רוצה לומר שממש יש כאן עושק של כבשת הרש.

<נחמה שולמן: באמת בוועדה הגענו להחלטה משותפת של כל הגורמים, למעט נציגי המועצות הדתיות, שייתנו כרגע את מה שקיבלו.

<נחמה שולמן: זרקו לנו עצם של שבעה וחצי אחוזים ואלפיים שקלים ביחס למשרה וכמובן בלניות לא מקבלות אלפיים שקלים כי רובן ככולן לא עובדות משרה מלאה, ואת עשרת האחוזים.

<נחמה שולמן: כל יום שעובר וההסכם הזה לא נחתם, פשוט עושקים את הנשים האלה.

<נחמה שולמן: הן יכלו לקבל את זה כבר בינואר אבל אף אחד לא עושה עם זה שום דבר.

משה גפני: אני מסכים אתך.

משה גפני: תודה.

<עודד פלוס: דבר ראשון, אף אחד לא מתכוון לפרק את הוועדה.

<עודד פלוס: אנחנו מתכוונים להמשיך עד שכל המסקנות יגובשו.

<עודד פלוס: דבר שני, לגבי השיפוי.

<עודד פלוס: כמו שאמרתי קודם, אנחנו ידענו שהולך להיות הסכם בלניות.

<עודד פלוס: לא ידענו מה יהיה הגודל שלו ובסיכום התקציבי הוספנו כסף.

<עודד פלוס: יש שלושה מיליון שקלים שאנחנו הבאנו והרשויות המקומיות את האקוויוולנט של השישים אחוזים נותנות.

<עודד פלוס: לכן במספרים האלה שאנחנו מדברים יש שיפוי.

<עודד פלוס: לגבי הנושא של אלף השקלים.

<עודד פלוס: אנחנו דאגנו לשיפוי מול האוצר לאלף השקלים, ובדיוק כמו ההסדר שהגיעו מול השלטון המקומי אנחנו עושים אתם.

<עודד פלוס: יש מכתב על זה והוצאתי את זה לתנעמי והדברים האלה ברורים ויכולים להיחתם.

<עודד פלוס: לגבי הנושא הזה של היקף המשרה.

<עודד פלוס: אף אחד לא מונע מראש מועצה דתית לתגמל עבור השעות הנוספות האלה.

<קריאה: הוא לא יכול.

<עודד פלוס: סליחה, אף אחד לא מונע.

<עודד פלוס: כמו שאני עכשיו נמצא כאן ואני מקבל משכורת גם על השעות שאני נמצא כאן למרות שהחתמתי כרטיס ביציאה ובכניסה.

<עודד פלוס: אפשר לתגמל על זה.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: אני רוצה לסכם את הדיון כדלהלן.

משה גפני: יש בעיות שעדיין לא נפתרו ואני מבקש שזה יהיה גם על דעת ההסתדרות.

משה גפני: יש בעיות שעדיין לא נפתרו ולכן אני מקבל את העמדה שלך.

משה גפני: אם לא היית אומר את זה, הייתי אומר את זה אני.

משה גפני: הוועדה תמשיך את עבודתה.

משה גפני: היא תמשיך מכיוון שיש פרמטרים שנוגעים לבלניות, ואני לא מדבר על עובדי המועצות הדתיות.

משה גפני: אפשר לעשות דיון ואני מסכים עם מה שאתה אומר.

משה גפני: מדינת ישראל מתקצבת את שירותי הדת בתחתית המדרג.

משה גפני: לפי דעתי זה אידיאולוגית.

משה גפני: זה לא תקציבי.

משה גפני: לא רוצים לתקצב שירותי דת.

משה גפני: גם יוגש בג"ץ על זה והוא לא ייתן סעד.

<קריאה: הם רוצים שזה יהיה בחינם.

משה גפני: אנחנו יודעים.

משה גפני: אני חי את הדבר הזה.

משה גפני: אני רואה גם את בתי הדין מול בתי המשפט, אני רואה את המועצות הדתיות מול הרשויות המקומיות, ולא שהרשויות המקומיות מצבן מזהיר.

משה גפני: את מה שאמרתי קודם לחברת הכנסת שולי מועלם אני אומר גם עכשיו לך.

משה גפני: הדיון הוא על הבלניות.

משה גפני: אם רוצים לפרק את העניין של הבלניות, בוא נתחיל לדברר על המועצות הדתיות.

משה גפני: זה לא הנושא.

משה גפני: אני למדתי כאן מזמן שאתה יכול להיכנס להרבה מאוד מחלוקות, אבל בוא נדבר על מה שהוא בקונצנזוס וכך עלה הדיון כאן בוועדה.

משה גפני: אני דורש בשם חברי ועדת הכספים ללא יוצא מן הכלל ובשמי לחתום על ההסכם ולחתום באופן מידי.

משה גפני: כל הטענות שהועלו כאן, הוועדה תמשיך את עבודתה, אנחנו נזמין אתכם לדיון נוסף כאן בוועדה בדיון מעקב שנחליט ביחד מתי הוא יהיה.

משה גפני: אנחנו לא מרפים לא מהעניין של השיפוי ולא מהעניין של השעות ולא מדברים נוספים שנצטרך לדון עד שנמצה את הדיון הזה ובשכר הבלניות יבוא מזור, לא רק בגובה השכר אלא גם בתנאים הנלווים.

משה גפני: בלנית, זה לא רק שהיא באה לעבודה, אלא היא באה בשעות לא שעות, היא לא מתוגמלת מעבר לשעות שהיא עובדת, היא לא מתוגמלת בכל מה שמסביב שכל אחד שמגיע לעבודה, מקבל תוספות על כל מיני דברים, הוא יושב במזגן ויש לו כל מיני תוספות.

משה גפני: היחידים שאין להם את זה, אלה הבלניות ועל כל דבר מדקדקים כחוט השערה.

משה גפני: אני משבח את משרד האוצר, את הממונה על השכר בעניין הזה.

משה גפני: אני כמובן משבח את המשרד לשירותי דת, את השר ואת המנכ"ל, ואני משבח את ההסתדרות, את אבי ניסנקורן.

משה גפני: חבר המועצות הדתיות, אוי ואבוי לכם אם לא תחתמו.

משה גפני: חבל על הזמן.

משה גפני: תחתמו ונמשיך את העבודה הלאה.

משה גפני: אני לא הולך להרפות מזה ואני הוכחתי את זה גם בעבר.

משה גפני: תחתמו על ההסכם ויפה שעה אחת קודם.

משה גפני: הבלניות צריכות לקבל את התוספת הזאת.

משה גפני: אנחנו נדון על השיפוי, אנחנו נדון על כל הדברים מסביב.

משה גפני: הוועדה לא מתפרקת, אני מקבל את הודעתך אדוני המנכ"ל, והיא ממשיכה את עבודתה.

משה גפני: נהיה בקשר ונחליט מתי יהיה דיון מעקב נוסף והוא יהיה כדי להשלים את כל הדברים עליהם לא דיברנו.

משה גפני: כל חברי הוועדה בדעה הזאת, אני בדעה הזאת.

משה גפני: אני מודה לכם על הדיון החשוב הזה ואני מברך אתכם בהצלחה ומודה לבלניות על עבודת הקודש שהן עושות.

משה גפני: תודה רבה.