ועדת הפנים והגנת הסביבה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 238, 2016-07-18 13:00

דוד אמסלם: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הפנים והגנת הסביבה בנושא משבר המים ביישובים יהודיים וכפרים ערביים בחודשי הקיץ, של חברי הכנסת זהבה גלאון, בצלאל סמוטריץ', יהודה גליק ויצחק וקנין.

דוד אמסלם: למען האמת, מי שהעלה את זה בפניי הוא גם יוסי דגן, ראש המועצה האזורית שומרון, שהתקשר אליי לפני כחודש וחצי וביקש ממני לקיים דיון בנושא הזה.

דוד אמסלם: ברשותכם, אעביר את זכות הדיבור לזהבה גלאון, בבקשה.

זהבה גלאון: תודה רבה, אדוני.

זהבה גלאון: אני יזמתי את הדיון כי הגיעו תלונות שבעיקר בתקופת הרמדאן – אמנם עכשיו כבר אין רמדאן, אז זה היה הרבה יותר דרמטי – הופסקה אספקת מים ליישובים פלסטינים בצפון הגדה.

זהבה גלאון: אחר-כך הצטרפו לדיון הזה גם חברי יהודה גליק ובצלאל סמוטריץ' בטענה שהייתה גם הפסקת מים במקומות מסוימים בהתנחלויות.

זהבה גלאון: אני רוצה להגיד הערה מקדימה.

זהבה גלאון: מים הם זכות בסיסית, מים זה מים, זה מים, בין אם זה ליהודי ובין אם זה לערבי, לפלסטיני, זה לא משנה.

זהבה גלאון: אני חושבת שצריך לספק מים להתנחלויות, בוודאי כל עוד הן שם, ובטח צריך לספק מים לפלסטינים.

זהבה גלאון: דבר שמטריד אותי מאוד הוא שכאשר מדובר על אספקת מים להתנחלויות, כשיש מחסור במים מוצאים מענה.

זהבה גלאון: יש מכליות, יש דרכים.

זהבה גלאון: וטוב שכך, דרך אגב.

זהבה גלאון: אני לא רוצה שמישהו יסבול מכך שאין לו מים.

זהבה גלאון: אבל אין מענה כשמדובר על מחסור במים לפלסטינים.

זהבה גלאון: קיבלנו הרבה מאוד תלונות בעניין הזה.

זהבה גלאון: אני חייבת לומר שאני מאוד-מאוד מוטרדת מכך שמנצלים את המצב הזה כדי לשפר את הצרכים של ההתנחלויות.

זהבה גלאון: בחסות הדיבור על המים והבעייתיות שיש נעשה כאן מהלך גם לשפר את האינטרסים של ההתנחלויות.

זהבה גלאון: אני רוצה להבהיר בצורה שאינה משתמעת לשני פנים, מים הם זכות בסיסית לכל בני האדם.

זהבה גלאון: עיני אינה צרה כמובן.

זהבה גלאון: אני רק מלינה על כך שאין התייחסות שווה בשני המקרים האלה.

זהבה גלאון: תודה.

יהודה גליק: תודה על קיום הדיון.

יהודה גליק: כידוע ברחבי יהודה ושומרון חיים כ-1.8 מיליון פלסטינים או ערבים או איך שכל אחד יבחר כרצונו לקרוא להם וכ-400,000 מתנחלים, כן ירבו.

יהודה גליק: ברוך השם, האוכלוסייה הזאת הולכת וצומחת מידי שנה.

יהודה גליק: מים זורמים הם מצרך בסיסי במדינת ישראל בשנת 2016 ולא יכול להיות שעשרות אלפי תושבים יהיו ללא מים בצינורות בבתיהם למשך שעות ארוכות.

יהודה גליק: הדבר הזה פוגע גם ביהודים וגם בערבים.

יהודה גליק: בעניין הזה אין הבדל, פרט לדבר אחד, שהאשמה של הערבים גדולה כמובן פי כמה מכיוון שאחרי שהם הפרו את הסכמי אוסלו, לפיהם הם היו אמורים להשתמש בכסף שהם קיבלו לטובת טיהור מי שופכין, לא רק שהם לא בנו את המפעלים האלה אלא הם חפרו עוד בארות נוספות, אבל לא משנה.

יהודה גליק: הנושא הזה נמצא על סדר היום כבר זמן רב.

יהודה גליק: אני מחזיק בידי מכתב שכתב ראש מועצת קרני שומרון לפני שנה לשר הביטחון דאז, משה יעלון.

יהודה גליק: הוא כתב שעשרות יישובים באזור נמצאים במצב מצור, עם ברכות ריקות, כאשר משאיות מים צבאיות נערכות לאספקת מים, ואין תוכנית-אב להיערך לגידול התמידי באוכלוסייה.

יהודה גליק: הגיע הזמן שבאמת יבחנו באופן מקצועי.

יהודה גליק: אני קורא גם למשרד הביטחון וגם למשרד הפנים להתייחס באופן מקצועי לתכנון וביצוע, והתייחסות לגידול התמידי של כ-20% באוכלוסיית היישובים היהודיים ובשימוש במים בחקלאות.

יהודה גליק: כמובן יש לאכוף ולעצור את גניבת המים שנעשית על-ידי הפלסטינים, ולכנס את הוועדה המשותפת שהייתה אמורה להתכנס כדי לדון בפרויקטים שקיימים.

יהודה גליק: יש מפעל מים שקיים ליד אריאל, שרק צריך להפעיל אותו.

יהודה גליק: כל הדברים האלה גורמים לכך שאנשים, בעיקר בימי שישי, אז צריכת המים היא הכי גבוהה והכי נדרשת, תקועים בלי מים.

יהודה גליק: הדבר הזה בלתי נסבל.

יהודה גליק: כפי שאמרה חברתי חברת הכנסת זהבה גלאון, בעניין הזה הצורך במים לא מבדיל בין אוכלוסיות, בין היהודים ובין הערבים שחיים בשכנותם.

יהודה גליק: תודה.

תמר זנדברג: תודה רבה, אדוני.

תמר זנדברג: קודם כול, אני רוצה להודות לחברי הכנסת היוזמים ולך על קיום הדיון.

תמר זנדברג: אני רוצה להצטרף לדברים של חברתי ראשת מרצ זהבה גלאון, ואפילו להחרות להחזיק אחריך חבר הכנסת יהודה גליק.

תמר זנדברג: אמרת שמים הם מצרך בסיסי.

תמר זנדברג: אני רוצה להגיד שמים הם זכות אדם.

תמר זנדברג: זה זכות בסיסית שאין להתנות עליה והיא לא מותנית בדבר ואין פה עניין של אשמה.

תמר זנדברג: בוועדות אחרות בכנסת כבר כמה פעמים פעלנו נגד ניתוקי מים לחייבים כי אמרנו שאי אפשר להתנות זכות אדם בחוב כספי.

תמר זנדברג: אלה שני דברים שבאים בכלל משני עולמות תוכן שונים.

תמר זנדברג: אני רוצה לומר את זה גם כאן באמת ללא כחל ושרק לכולם, יהודים וערבים.

תמר זנדברג: אין פה אבל, ואין פה כמעט, ואין פה בערך.

תמר זנדברג: אחרי שאמרתי את זה, אני רוצה להגיד שבמקרה הזה הניסיון לעשות הקבלה, או איזה איזון בין שתי אוכלוסיות בגדה המערבית, בין מתנחלים אזרחי ישראל ובין פלסטינים שתחת כיבוש, קודם כול הוא לא נכון בבסיס שלו, אבל הוא גם לא מתבטא ולא בא לידי ביטוי בנתונים.

תמר זנדברג: אני רוצה בדיון הזה לעשות איזה מעקב אחר חלק מאנשי "מקורות" והמינהל האזרחי שיושבים כאן ולשאול אותם כמה שאלות נוספות, כי התקיים דיון כזה לפני מספר שבועות בוועדת החוץ והביטחון, באחת מוועדות המשנה.

תמר זנדברג: שם שאלנו על הקיצוץ, וגם על הקיצוץ הלא שוויוני כביכול שעליו דיברה חברת הכנסת זהבה גלאון.

תמר זנדברג: נמסר לנו שם, אנשי "מקורות" השיבו שמדובר על קיצוץ של 15% לכלל האוכלוסיות.

תמר זנדברג: לנו יש נתונים מן השטח שנאספו על-ידי ארגוני זכויות אדם, שמראים על קיצוץ הרבה יותר גדול מזה, קיצוץ שמגיע עד עשרות אחוזים ליישובים פלסטיניים בגדה המערבית, ביניהם קוצרה, קריוט ואחרים, שמביא ממש למצוקה, שנותרים ליטרים בודדים של מים לתושב, שממש מביאים לייבוש החקלאות, לכך שבמשך שעות ארוכות, ואפילו עד רוב שעות היממה, אין מים בכלל, לא מסופקים, לא קיימים מים.

תמר זנדברג: לא מסופקות מכליות מים ליישובים הפלסטיניים כפי שמסופקות בהתנחלויות, ציינה את זה זהבה גלאון, דבר שמביא ממש לייבוש ולפגיעה באותה זכות אדם.

תמר זנדברג: אני רוצה לציין בהקשר הזה שקיצוץ של מכסות – הייתי רוצה להבין יותר מה הכוונה כאשר מדובר על שני סוגי האוכלוסיות האלה.

תמר זנדברג: הרי הפלסטינים בגדה המערבית מקבלים את המים שלהם עוד מתוקף הסכמי אוסלו הישנים.

תמר זנדברג: אפשר להיכנס כאן לאשמה המדינית, כן או לא, אבל התוצאה היא שיש מכסות ויש ממה לקצץ.

תמר זנדברג: אני רוצה לשאול, מה הכוונה בקיצוץ?

תמר זנדברג: כשאתם אומרים שהיה קיצוץ במכסות מים להתנחלויות בגדה המערבית, מה הכוונה?

תמר זנדברג: מכסות מתוך מה?

תמר זנדברג: אילו מכסות?

תמר זנדברג: לפי מה זה?

תמר זנדברג: יש מכסות יישוביות?

תמר זנדברג: מכסות פר אדם?

דוד אמסלם: עוד מעט ניכנס לזה.

תמר זנדברג: אני מעלה כמה דברים לדיון.

תמר זנדברג: זה דבר שני.

תמר זנדברג: הדבר האחרון, שהוא איזשהו קישור, אנחנו כאן – ולדעתי זה מייצג באמת את כל חברי הכנסת מכל הקשת הפוליטית – מתייחסים למים כאל זכות שצריך לספק אותה ושהיא לא תלויה בדבר.

תמר זנדברג: היא בטח לא תלויה בהסדר מדיניים כאלה ואחרים.

תמר זנדברג: בדיון הקודם שמעתי משהו מדאיג מאוד, שעד שלא תהיה איזו הסדרה כוללת של צינורות ושל תוכניות אז תהיה מצוקה.

תמר זנדברג: שמענו חברי כנסת, בעיקר מן הימין, מאוד-מאוד לוחצים על ההסדרה הזאת.

תמר זנדברג: אותי מדאיג פה משהו, שיש כאן איזה ניסיון במסגרת ניצול המצוקה האנושית הזאת של המים לנסות לעשות עוד אלמנט שאנחנו רואים אותו בחוק הנורמות, בחוקי הסדרה, בחוקים כאלה ואחרים, של סיפוח זוחל, כמובן להתנחלויות בלבד, כי שם האמירה, שנכון אותו דבר לכל האוכלוסיות, משום מה נפסקת ואנחנו לא שומעים אותה יותר.

תמר זנדברג: אני רוצה לשמוע, בלי קשר לדיון הזה, כי זאת לא ועדת החוץ והביטחון וזאת לא ועדה מדינית, איך מדינת ישראל נערכת לספק את הצורך האנושי הכל-כך בסיסי הזה של מים לכל בני האדם באשר הם בשטחים שנמצאים תחת שלטונה של מדינת ישראל ומתייחסת אליו כזכות אדם ולכן גם מקיימת אותו באופן שוויוני.

תמר זנדברג: תודה.

<יוסי דגן: תודה רבה על קיום הישיבה.

<יוסי דגן: זו ישיבה חשובה.

<יוסי דגן: התקיים דיון בקומה הזאת בוועדת משנה איו"ש אך מאז לא כל-כך התקדמנו למרות הרצון הטוב, ויש רצון טוב כרגע, כפי שאני מבין, אצל כולם, גם אצל "מקורות", גם אצל רשות המים, המינהל האזרחי ומתאם הפעולות ביו"ש, אצל כולם יש נכונות.

<יוסי דגן: בינתיים זה נתקל בבירוקרטיה שתוקעת את כולם.

<יוסי דגן: אני מבקש לומר שתי נקודות, ברשותך.

<יוסי דגן: נקודה ראשונה, אני מבקש לתקן פה דברים שנאמרו.

<יוסי דגן: חברת הכנסת גלאון לא הייתה בדיון הקודם אבל חברת הכנסת זנדברג הייתה.

<יוסי דגן: חשוב לי לחדד את הדברים כי נשמע טיעון לא נכון שחוזרים עליו, כנראה בשל חוסר הכרות של המציאות בשטח ולא מתוך רצון להציג מצג-שווא בכוונה.

<יוסי דגן: אם יש שקר שחוזרים עליו פעם ועוד פעם ועוד פעם ועוד פעם זה לא אומר שהוא אמת.

<יוסי דגן: לצערי גם חוזרים עליו בתקשורת הבין-לאומית, שזה עוד יותר חמור, אבל זה דיון אחר.

<יוסי דגן: קודם כול, הבעיה המרכזית, עליכם לדעת את זה, היא שיש מחסור במים בכל הגזרה של המקומות הגבוהים, שומרון וחלק מבנימין, נקרא לזה גב ההר, יש מחסור של בין 7,000-10,000 קו"ב ביום.

<יוסי דגן: המחסור הזה רלוונטי לכולם.

<יוסי דגן: כשיש גשם הוא יורד על כולם וכשאין גשם יבש לכולם, כפשוטו.

<יוסי דגן: יתרה מכך, בחודש האחרון "מקורות", רשות המים וצה"ל מעבירים מכליות לפי העניין.

<יוסי דגן: למעט מקרים נקודתיים שהם כמו תפר או פלסטר המכליות מועברות למאגרים האזוריים של "מקורות" ואז בעצם ממלאים את החוסר שנוצר בכלים של "מקורות" ואז יש מים בהיקף שווה גם ליהודים וגם לערבים, וזאת עובדה.

דוד אמסלם: ממלאים את הברכה.

<יוסי דגן: ממלאים, והברכה היא של כולם.

<יוסי דגן: לכן אפשר לדבר על פוליטיקה, אם השומרון שייך לנו, כאשר אני אומר: בוודאי, זו ארץ התנ"ך, ואחר יגיד שהוא לא שייך לנו, זכותו, זה דמוקרטיה.

<יוסי דגן: אבל בנושא העובדתי ההתייחסות כאן היא במקרה הטוב שווה, ואציג אפילו דוגמה שאנחנו מופלים לרעה בהקשר הזה, גם בנושא המים.

<יוסי דגן: אבל חד-משמעית, הברכות משותפות לכולם.

<יוסי דגן: דיברו על מלא ברכות.

<יוסי דגן: בכל הגזרה המדוברת, אצלי בגזרה לפחות יש ברכת שחייה אחת.

<יוסי דגן: לערבים אצלנו באזור, בעין המורה- - -

תמר זנדברג: דיברנו על מכליות.

<יוסי דגן: דיברו על ברכות שחייה.

<יוסי דגן: זה התחיל בעמירה הס ועלה גם בדיון הקודם.

זהבה גלאון: לא דיברנו על ברכות שחייה.

זהבה גלאון: דיברנו על ברכות מאגרים.

<יוסי דגן: אני שמח שיש הסכמה שעלילת הדם הזאת, כאילו המתנחלים ממלאים בכל יום את הברכה שלהם במים ולכן אין מים לכפר מתחת, היא לא נכונה כי זה לא נכון.

<יוסי דגן: להם יש יותר ברכות שחייה מאשר לנו במרחב הזה.

<יוסי דגן: כל הברכות מלאות כי ממלאים אותן בתחילת הקיץ, וכאן יש שיאים.

<יוסי דגן: אגדיר עוד פעם, בגלל שבכל יום חסרה כמות של מים, ברוב הימים זה לא מגיע למצב שאין מים במכלים כי תמיד יש יותר מים.

<יוסי דגן: זה מגיע לשיאים בימי שישי או בימי שרב וכאן הבעיות.

<יוסי דגן: לכן ברכות המים לא רלוונטיות ואני שמח שגם חברת הכנסת מסכימה אתי בהגינות שהעלילה של עמירה הס הייתה שקר וכזב והיא גרמה לנזק בין-לאומי.

זהבה גלאון: אל תשים מילים בפי.

תמר זנדברג: תאמר את שלך.

<יוסי דגן: זה היה שקר גס.

זהבה גלאון: תגיד מה שאתה רוצה.

זהבה גלאון: אל תשים מילים בפינו.

דוד אמסלם: הדיון הוא על המים, לא על העיתונות.

דוד אמסלם: בבקשה.

<יוסי דגן: צריך להגיד את הדברים כפי שהם גם אם הם לא נעימים, והם היו מאוד לא נעימים.

<יוסי דגן: שאלו אותי בכלי התקשורת הזרים מחוץ לארץ בצורה מאוד-מאוד רצינית האם הרעלנו להם את המים, האם הברכות שלנו מייבשות אותם.

<יוסי דגן: אני כראש המועצה האזורית שומרון, שאחראי מטעם מדינת ישראל – כן טוב או לא טוב – על האזור הזה ונבחרתי בבחירות דמוקרטיות אומר שאני מתמודד עם עלילות דם גם על מדינת ישראל, וצריך לחדד את זה.

<יוסי דגן: אגיד יותר מזה, גם הסיפור שכאילו מפחיתים להם מים יותר מאשר לנו, לא רק שהוא לא נכון, כי כפי שתיארתי ברמה הכי בסיסית, הברכה משותפת לכולם, אז זה גם שקר ומפיצים אותו גם בתקשורת הבין-לאומית וזה פשוט לא נכון.

<יוסי דגן: דבר נוסף, אני חושב שהתושבים שלי אפילו מופלים לרעה כי כשיש בעיה של מים "מקורות" אומרת לנו: תגידו לחקלאים לא להשקות את הגפנים, לא להשקות את המטעים.

<יוסי דגן: ברשות הפלסטינית הם לא מוכנים לקבל פקודות כאלה ולכן הם משקים חופשי.

<יוסי דגן: אגב, אנחנו משקים במים מטוהרים, במים ממט"שים ואילו אצלם יותר מ-90% הם ממים לא מטוהרים כי הם לא מוכנים לקבל את הטכנולוגיה הזאת.

<יוסי דגן: לכן בצורה של מכפלות כפולות ומכופלות אנחנו מופלים לרעה במשבר הזה.

<יוסי דגן: אבל לא באתי לבכות שאני מופלה לרעה.

<יוסי דגן: באתי לדבר על הפתרון של הבעיה.

<יוסי דגן: יש עוד נקודה שאני חייב להעיר עליה כי פשוט אני מרגיש אחריות שבוועדה המכובדת הזו יכירו את העובדות, גם אם הן מופצות בכל העולם בשקרים.

<יוסי דגן: אני מקווה שמי שמקשיבים לי כאן, לא אשמע אותם אומרים את הדברים האלה, למרות שזו זכותם, כי זו דמוקרטיה.

<יוסי דגן: אני מקווה להגינות גם אם יש חילוקי דעות.

<יוסי דגן: הסיפור של קוצרה, שעלה פה, זה כפר ערבי שנמצא ליד מגדלים.

<יוסי דגן: צינור המים שמוליך למגדלים משתמשים בו גם תושבי קוצרה, וטוב שכך, זה בסדר גמור כמובן.

<יוסי דגן: 90% מהמים של צינור המים שמוליך למגדלים ולקוצרה נגנבים על-ידי גורמים שקשורים לרשות הפלסטינית.

<יוסי דגן: מדובר על 500 מטר קו"ב ליום, זה 90% מהמים.

<יוסי דגן: לצערי יש אזלת יד, כמו על הרבה דברים שקשורים לעבריינות של גורמים מן הרשות הפלסטינית, יש גם אוזלת יד כשלא מקצים לזה כוח אדם לאכיפה כי לא נראה מספיק דחוף לטפל בזה.

<יוסי דגן: אני אומר שוב, 90% מן המים נגנבים.

<יוסי דגן: אותם גנבי מים, שזה לא אנשים שאין להם מים לשתות אלא זה מאכערים ברשות הפלסטינית – וכולם יודעים על מה אני מדבר, בטח גורמי מתאם הפעולות ביו"ש – מדובר באנשים שגונבים מים ולכן אין מים גם למגדלים וגם לקוצרה.

<יוסי דגן: ואכן כשממלאים את המים במאגרים של "מקורות" יש מים, בצורה מלאכותית, גם למגדלים וגם לקוצרה, עד שגונבים אותם.

<יוסי דגן: אכן במגדלים וגם בקוצרה כמעט מידי יום אין מים.

<יוסי דגן: למה?

<יוסי דגן: שם זה פחות בגלל המשבר המדובר, אלא פשוט כי גונבים 90% מן המים ואין אכיפה.

<יוסי דגן: הטענה שלי היא בהחלט כלפי נציגי המדינה שאחראים על אכיפת החוק, כי זה גם חוסר אכיפת החוק וגם מוביל לכך שאין מים.

<יוסי דגן: יש שלוש בעיות מרכזיות שיצרו את הבעיה הזאת וכרגע אין להן מענה.

<יוסי דגן: צריך לדעת את זה, גם אחרי כל הדיונים.

<יוסי דגן: זה מטריד אותי כי אנחנו כבר באמצע הקיץ.

<יוסי דגן: אנחנו עוד מעט בחודש אב, אנחנו באמצע חודש יולי, באמצע הקיץ.

<יוסי דגן: יש נושא של תכנון וביצוע, שלא קרה בשנים האחרונות, כי יש את JWC, הוועדה המשותף לתשתיות מאז הסכם אוסלו, שהרשות הפלסטינית מסרבת לכנס אותה וצריך אישור שלה לפרויקטים תשתיתיים משותפים; ויש את גנבות המים, שהן בין 15%-20%, למעט באזור קוצרה-מגדלים שם זה 90%, אבל ברוב השטח הממוצע הוא 15%-20%.

<יוסי דגן: כל הדבר הזה גורם לכך שבימי שיא בביקוש ובימי שרב כבד יש שיאים של מחסור במים.

<יוסי דגן: אי אפשר לקיים אזור שלם כל הזמן על מכליות וזה מטריד אותי.

<יוסי דגן: יתרה מכך, אנחנו מדברים על חוסר של בין 7,000-10,000 קו"ב מים, ובין 5-9 מכליות זה בין 200-400 מטר קו"ב ליום.

<יוסי דגן: זאת אומרת, במקרה קיצון אין דרך לממש מים לכולם ויש הפסקות מים.

<יוסי דגן: גם לא נראה לי הגיוני שמדינת ישראל תתקיים כך לאורך זמן.

<יוסי דגן: יש שלושה פתרונות שנמצאים על הפרק.

<יוסי דגן: אחד הוא קידוח המים באריאל, שרשות המים, "מקורות" והמינהל האזרחי נתנו לזה "גז".

<יוסי דגן: בני אלבז יושב פה ונציגי "מקורות" ורשות המים, כולם מקדמים את זה.

<יוסי דגן: זה אמור להיות בעוד חודשיים בערך.

<בני אלבז: בסוף החודש הזה – 5,000 קו"ב ליום.

<יוסי דגן: מצוין, היה שווה לבוא לכאן ולשמוע את זה.

<יוסי דגן: זה פתרון אחד.

יהודה גליק: זה נותן מים גם ליהודים וגם לפלסטינים?

<יוסי דגן: בוודאי.

<יוסי דגן: שוב, כפי שאמרתי, אפשר להתווכח אם הקדוש ברוך הוא הבטיח את הארץ הזאת לאברהם או לישמעאל אבל אי אפשר להתווכח עם העובדה הבסיסית, שיש ברכה אחת שמשותפת לכולם.

<יוסי דגן: מה לעשות, זה האמת, טובה או לא טובה, זה מה שיש, אלה העובדות.

זהבה גלאון: העובדות הן שהפלסטינים מקבלים פחות.

<יוסי דגן: לא נכון.

<יוסי דגן: זה אותה ברכת מים, זה גרביטציה.

זהבה גלאון: לא שמעת את סוף המשפט.

זהבה גלאון: מקבלים 14% פחות על-פי עמדות- - -

יהודה גליק: בהסכמי אוסלו התחייבנו לתת הם 20% ונתנו להם 50%.

זהבה גלאון: והם מקבלים 14% ולא 20%.

יהודה גליק: הם מקבלים 50%.

<יוסי דגן: אני מבקש להמשיך, ברשותכם.

<יוסי דגן: הדברים אינם נכונים.

<יוסי דגן: כולם יודעים שהמדידות של הרשות הפלסטינית כפי שרשומות אצל המינהל האזרחי לא משקפות את כל הצריכה.

<יוסי דגן: אני לא מוכן לשמוע ולא אהיה מוכן לשמוע, למרות שזכותכם להגיד את זה כי זה דמוקרטיה, אפשר גם להגיד שקרים- - -

תמר זנדברג: תודה רבה לך.

תמר זנדברג: זו כבר הפעם הרביעית שאתה אומר את זה.

<יוסי דגן: בדמוקרטיה מותר להגיד שקרים ואתם מפיצים- - -

תמר זנדברג: יש פה מדליות שמחלקים במסגרת הדמוקרטיה?

תמר זנדברג: זו פעם רביעית שהוא מסביר לי שמותר לנו לדבר.

תמר זנדברג: תודה רבה לך.

תמר זנדברג: יש גבול.

<יוסי דגן: הם יכולים להמשיך להפיץ שקרים, למרות שחבל שמפיצים שקרים.

<יוסי דגן: העובדה היא, כפי שאמרתי, שזה מעיק על כולם.

<יוסי דגן: לכן אני מציע להתעלם מן הפוליטיקה הקטנה, הפוליטיקה בגרוש שמנסים לעשות כאן.

<יוסי דגן: אם אתם לא תהיו המבוגרים האחראים, אנחנו נהיה המבוגרים האחראים.

<יוסי דגן: אני כראש מועצה רוצה לדאוג למים גם ליהודים וגם לערבים, אבל לא צריך לחלק מדליות, מדליות אני מקבל מאשתי.

<יוסי דגן: אני צריך לדאוג לכך שיהיו מים.

<יוסי דגן: כרגע המצב הוא שהקידוח באריאל אמור להביא חלק מן הפתרון לבעיה.

<יוסי דגן: איגומי המים, שדובר עליהם באין-ספור ישיבות, כרגע זה תקוע בשל מחסור בכסף, איגומי מים זמניים שאמורים לפתור גם את הבעיה.

<יוסי דגן: אין לזה מענה ואני מבקש שהוועדה תטפל בזה.

<יוסי דגן: הפתרון הזה הובטח אולם הוא תקוע בשל בירוקרטיה של יועצים משפטיים ופקידים למיניהם.

דוד אמסלם: כשאתה מדבר על איגומי מים, מה הכוונה?

<יוסי דגן: יש רעיון של רשות המים, בנוסף להזרמת מכליות, שכולם מבינים שזה לא פתרון.

דוד אמסלם: עזוב את המכליות.

דוד אמסלם: הלאה.

דוד אמסלם: אנחנו לא בסיס באיזה ג'אבל.

<יוסי דגן: מדובר על הגדלת איגומים אזוריים על-ידי איגומי מים זמניים.

<יוסי דגן: יש תוכנית מפורטת.

דוד אמסלם: כלומר להקים עוד מאגרי מים?

<יוסי דגן: מאגרים זמניים כאלה.

<יוסי דגן: זה מצריך היתר הבנייה, המינהל האזרחי מחליט איפה, רשות המים מחליטה איפה.

<יוסי דגן: שיחליטו איפה שהם רוצים.

<יוסי דגן: זה אמור להיות פתרון לעוד כמה עשרות אחוזים בבעיה.

<יוסי דגן: דובר על זה והובטח אך זה לא קרה.

<יוסי דגן: אני עוד מהחורף רודף אחרי זה באופן אישי בין משרד הפנים לבין רשות החירום הלאומית, המינהל האזרחי ו"מקורות".

<יוסי דגן: כולם מכירים את זה.

<יוסי דגן: כרגע זה תקוע ברמת יועצים משפטיים.

<יוסי דגן: יש רצון טוב מצד כל היושבים כאן.

זהבה גלאון: כמה ברכות שחייה יש לכם שעובדות עכשיו?

<יוסי דגן: אחת.

דוד אמסלם: זה לא חשוב.

דוד אמסלם: גם אם יש 20 זה לא חשוב.

<יוסי דגן: ולפלסטינים יש פי כמה.

<יוסי דגן: נשמע טוב אבל שיקרתם לציבור.

תמר זנדברג: זאת שאלה חשובה.

<יוסי דגן: משפט מסכם, שהוא הכי חמור והכי בעייתי כרגע, וזו האמת, ושוב אני מתפלא על הפוליטיקות הקטנות שאומרות פה היושבות לידי בשולחן.

<יוסי דגן: צריך להביא צינור- - -

תמר זנדברג: אדוני היושב-ראש, הוא הולך להמשיך לחלק ציונים לחברי הכנסת?

תמר זנדברג: מה זה?

זהבה גלאון: אל תחלק לנו ציונים.

תמר זנדברג: הוא מחלק ציונים לחברי הכנסת באופן בלתי פוסק מאז תחילת דבריו.

תמר זנדברג: שיידע איפה הוא נמצא.

<יוסי דגן: מותר לי לדבר, זו דמוקרטיה.

יהודה גליק: תדבר בצורה מכובדת אל חברי הכנסת, זה הכול.

תמר זנדברג: מה הדבר הזה?

<יוסי דגן: בינתיים צועקים עליי ולא נותנים לי לדבר.

תמר זנדברג: אף אחד לא צועק עליך.

תמר זנדברג: יש יושב-ראש לישיבה הזאת.

תמר זנדברג: אני מבקשת שחברי הכנסת כאן לא יקבלו ציונים מהציבור, עם כל הכבוד.

דוד אמסלם: אני מקבל את הבקשה.

<יוסי דגן: זו הדמוקרטיה.

דוד אמסלם: יוסי דגן, תתייחס לנושא המים.

<יוסי דגן: הדבר המרכזי שלא קורה, אין כרגע מענה לצינור שאמור לפתור את הבעיה.

<יוסי דגן: כולם אומרים שיש לכך אפילו תקציב.

<יוסי דגן: הבעיה היא – וזה לא רק ביהודה ושומרון – זה גם הבירוקרטיה של התכנון והבנייה בתוך הקו הירוק.

<יוסי דגן: זה אמור לעבור באזור נווה ירק.

<יוסי דגן: יש צינור גדול שאמור לפתור את הבעיה.

דוד אמסלם: מאיפה מגיע הצינור?

<יוסי דגן: מנווה ירק עד כיוון שער השומרון ומשם זה ממשיך הלאה.

<יוסי דגן: זה צינור מתוכנן.

<יוסי דגן: הוא היה תקוע מזה שנים וכרגע השתחרר.

דוד אמסלם: הצינור המרכזי בעצם.

<יוסי דגן: כן.

<יוסי דגן: הצינור הזה צריך לקום.

<יוסי דגן: כרגע מדובר על 5 שנים.

<יוסי דגן: נאמר לנו שבתוך שנתיים אמור להיות הביצוע אך הבירוקרטיה תהיה 3 שנים במקרה הטוב.

<יוסי דגן: שוב, לא רק של המינהל האזרחי ביו"ש אלא גם של רשויות אחרות בתוך הקו הירוק.

<יוסי דגן: אנחנו מצפים שתהיה החלטת ממשלה על חירום, או כל דרך אחרת, שייכנסו כאן לנוהל חירום.

<יוסי דגן: אחרת, גם אם יביאו מכליות וגם אם יביאו איגומי מים, עוד 3 שנים לפי קצב הגידול המתוכנן בטוח לא יהיו מים.

<יוסי דגן: אז עדיף לעשות את זה עכשיו.

<יוסי דגן: תודה.

דוד אמסלם: הבנתי.

דוד אמסלם: תודה.

דוד אמסלם: דרך אגב, עוד מעט אני אמור לעלות לוועדת העבודה והרווחה אז יחליף אותי אכרם חסון.

דוד אמסלם: אני רוצה לעבור ישר ל"מקורות".

דוד אמסלם: למה אין מים?

<דניאל סופר: אני מנהל מרחב המרכז ב"מקורות".

<דניאל סופר: צריך להסתכל על המצב הזה.

<דניאל סופר: הרבה שנים אחורה דיברו על הסכמי אוסלו ואז התחייבנו לתת 31 מיליון קו"ב לפלסטינים.

<דניאל סופר: אנו נותנים היום בסביבות 70 מיליון קו"ב לפלסטינים ויש להם בקשות בקנה, הכול בסדר.

דוד אמסלם: דרך אגב, הם קונים את המים?

<דניאל סופר: הם משלמים עליהם דרך קיזוז במסים.

דוד אמסלם: כמה משלמים עבור קו"ב מים?

<דניאל סופר: בין 2.80 ל-3.50 שקל.

<דניאל סופר: מחירי העלות.

דוד אמסלם: כמה אזרח ישראלי משלם?

דוד אמסלם: אתה יודע?

<דניאל סופר: האזרח הישראלי בביתו משלם במחיר הרבה יותר יקר, אבל יש בזה גם אלמנט של ביוב ושל חלוקה בתוך הארץ.

דוד אמסלם: אל תיכנס לזה.

דוד אמסלם: זה לא נכון, אבל בואו נתקדם.

<דניאל סופר: נכון מה שאמר פה יוסי דגן.

<דניאל סופר: אנחנו מזהים פה חוסר של בין 7,000-10,000 קו"ב.

דוד אמסלם: איך אתם פותרים את הבעיה ביום-יום?

<דניאל סופר: אנחנו נמצאים בהליך מזורז של התקנת מסנן גדול בקידוח אריאל.

<דניאל סופר: הוא יוסיף עוד כ-5,000-6,000 קו"ב ליום.

<דניאל סופר: ואז אני מניח שאת השנה הזאת אנחנו עוברים.

דוד אמסלם: דרך אגב, כל צריכת המים באה מהמקורות שם או שאתם מזרימים מבחוץ?

<דניאל סופר: הרוב כבר מבחוץ.

דוד אמסלם: אז השאלה נעוצה באיגום.

דוד אמסלם: נניח שעכשיו תמצא את ה-5,000 קו"ב, איפה תאגם אותם?

<דניאל סופר: היום אין בעיה באיגום כי הכול נצרך.

<דניאל סופר: זה לא שיש איגום ומחכים לקחת את המים.

<דניאל סופר: כל מה שאנחנו מספקים נצרך באותו רגע, לא צריך איגום.

<דניאל סופר: יש מספיק איגום אבל חסרים מקורות.

<בני אלבז: הוא מדבר על האיגום של הברכה באריאל.

דוד אמסלם: אני מדבר כרגע על הברכה.

<דניאל סופר: יש לנו מספיק ברכות לאגם את המים האלה.

דוד אמסלם: אם כך, מה הבעיה?

דוד אמסלם: דרך אגב, למה אתם מחכים לקידוח?

דוד אמסלם: למה אתם לא מזרימים מים בלילות מראש העין?

<דניאל סופר: אנחנו מזרימים 24 שעות ביממה 7 ימים בשבוע, לא רק בלילות אלא גם בימים וגם בשבתות ובכל רגע נתון.

דוד אמסלם: זה עדיין לא מספיק.

<דניאל סופר: קוטרו של הצינור, קוטר הקו הוא כזה שהוא לא מסוגל להעביר את כל כמות המים שרוצים.

<דניאל סופר: נכון, יש תכנון, והיום זה נכנס להליך מזורז ואנחנו מקווים שהוא יהיה מזורז מאוד, להקים קו עם קוטר גדול ולהביא עוד מים.

דוד אמסלם: אם כך אז מה הבעיה שיוסי דגן העלה בנושא האיגום?

דוד אמסלם: לא קיים דבר כזה?

דוד אמסלם: בעיית האיגום לא קיימת?

<דניאל סופר: צריך להבדיל.

<דניאל סופר: איגום מייצר אמינות אספקה בזמן שיש לנו מים.

דוד אמסלם: אנחנו מדברים על אמינות אספקה.

<דניאל סופר: לא, אנחנו מדברים על חוסר במים.

דוד אמסלם: אני מבין שכרגע בשוטף הכול בסדר.

דוד אמסלם: יש לנו שיאים ובהם אנחנו צריכים לתת תגבור.

<דניאל סופר: אגיד אחרת.

<דניאל סופר: האיגום בחודשי הקיץ, נכון לכמויות המים שאנחנו מסוגלים לספק, לא יעזור.

דוד אמסלם: יוסי דגן אומר שכרגע יש שיאי צריכה בימי שישי וכולי.

<דניאל סופר: אבל השיאים האלה, זה לא שאני אוגר את המים ואין לי מה לעשות איתם.

<דניאל סופר: הקידוחים והתחנות עובדים באופן רצוף.

<דניאל סופר: האיגום היה חסר אם וכאשר באיזה יום באמצע שבוע לא היה לי לאן לדחוף את המים ואז ביום שישי היה חסר, אז היה צריך איגום.

<דניאל סופר: במקרה הזה זה לא הבעיה.

<דניאל סופר: האיגום חשוב בקצוות המערכת כי זו מערכת מסובכת מאוד וחשוב מאוד שיהיה איגום.

דוד אמסלם: לא הצלחתי להבין משהו עקרוני.

דוד אמסלם: אם הסיפור הוא רק בקצוות, הרי יש פה שיאים, ויש הבדל בין קיץ לחורף.

דוד אמסלם: לפי הלוגיקה שלי זה בעיה של איגום בלבד.

דוד אמסלם: אולי תזרים בכל החורף ותצרוך בקיץ.

דוד אמסלם: אם חסרות ברכות – זה מה שאני מבין – אז אתה לא יכול למלא אותן בזמן נתון ולכן יש לך בעיה.

<דניאל סופר: אנחנו צריכים להבדיל.

<דניאל סופר: איגום זה מילה גדולה.

<דניאל סופר: יש איגום שנתי, חודשי ויומי.

<דניאל סופר: האיגום שיוסי דגן מדבר עליו הוא איגום יומי.

<דניאל סופר: הוא לא ישפיע.

<דניאל סופר: אי אפשר יהיה למלא אותו בחורף ולהשתמש בו בקיץ.

<דניאל סופר: בשביל זה צריך איגומים גדולים מאוד.

<דניאל סופר: אנחנו לא שם.

יהודה גליק: אתה יכול בכל זאת לפרט את הפתרונות שאתה כן הולך לתת באופן מיידי?

יהודה גליק: אמרת: אריאל.

דוד אמסלם: רק רגע, תן לי לנהל את הדיון.

דוד אמסלם: הוא התייחס לשלושה אלמנטים: הצינור הגדול – לא בשולחן הזה.

דוד אמסלם: בואו תדחפו את זה.

דוד אמסלם: זה פרויקט של 5 שנים.

דוד אמסלם: הוא לא מתכוון לזה.

דוד אמסלם: הוא מתכוון ליום שישי הקרוב; נושא הקידוחים – אחלה, אהלן וסהלן, מצוין; ואיך אנחנו פותרים את הנושא של האיגום.

<דניאל סופר: אני אומר עוד פעם, ברגע שיהיו לנו מקורות מים נוספים, כמו הקידוח הזה ועוד קו שאנחנו מביאים, ואת זה יוסי דגן לא ציין, שאנחנו מקווים שבקיץ בשנה הבאה הוא ייכנס לעבודה מכיוון בית אריה שיפטין, בחודש מרץ, וייכנס גם לחוצה שומרון.

<דניאל סופר: אגב, אנחנו גם מעתיקים שני קטעי קו שנמצאים היום בתוך הגדר.

<דניאל סופר: הם היו מחוץ לגדר והיום הם בתוך הגדר.

<דניאל סופר: אנחנו מעתיקים אותם אל מחוץ לגדר.

<דניאל סופר: זה יחסוך לנו עוד כ-1,500 קו"ב מים גנבות ביום.

<דניאל סופר: אנחנו מתכוננים לכך שבקיץ הזה בתחילת חודש אוגוסט יהיו לנו עוד 5,000-6,000 קו"ב ליום.

<דניאל סופר: זה יעזור לנו מאוד ויגשר על הפער שחסר לנו כבר השנה.

<דניאל סופר: בשנה הבאה נוסיף, בנוסף לקידוח הזה, עוד את הקו הזה ואת שני הקווים שיצטרפו.

דוד אמסלם: אם חסרים לך מים ביום-יום אז למה זה נובע בשיאים של ימי שישי?

<דניאל סופר: כי הצריכה לא קבועה.

<דניאל סופר: בימי שישי לפני כניסת השבת הצריכה גבוהה מאוד.

<דניאל סופר: אם הייתה לי יכולת ייצור של מים, מעבר לאיגום הקיים היה כדאי להקים עוד איגומים ואז הייתי יכול לאגם את המים ולהשתמש בהם בשיאים.

<דניאל סופר: מכיוון שאין לי יכולת ייצור, האיגום חשוב, וחשוב להקים אותו, אבל זה לא יפתור כעת את הבעיה.

דוד אמסלם: איך אתם פותרים להם את הבעיה?

<דניאל סופר: אני מסביר.

<דניאל סופר: הקידוח הזה יתחיל לעבוד בתחילת חודש אוגוסט.

דוד אמסלם: למה לא עשיתם אותו בשנה שעברה?

<דניאל סופר: עשינו אותו.

דוד אמסלם: כמה זמן אתם עובדים על הקידוח?

<דניאל סופר: שנתיים.

<דניאל סופר: הקידוח הזה היה אמור לעבוד כבר בשנה שעברה.

<דניאל סופר: לצערנו, אנחנו משיטים עכשיו מאנגליה מתקן סינון ברמה של מבצע.

<דניאל סופר: הקידוח הזה היה אמור להוציא מים טובים שיספקו מייד את צרכי האזור.

דוד אמסלם: ברשותכם, אבקש מאכרם חסון להמשיך לנהל את הדיון.

דוד אמסלם: קוראים לי לוועדת העבודה והרווחה.

<דניאל סופר: הקידוח הזה בסופו של דבר הוציא מה שקוראים בעגה עכירות.

<דניאל סופר: הוא לא מתאים למי שתייה על-פי תקנות משרד הבריאות וצריך להקים לידו מסנן.

<דניאל סופר: כל המים שייצאו מן הקידוח ייצאו החוצה דרך מסנן.

זהבה גלאון: למי הקידוח הזה ייתן מענה?

<דניאל סופר: לכולם, לכל אזור חוצה שומרון.

זהבה גלאון: באיזה אופן של חלוקה?

<דניאל סופר: באופן החלוקה שקיים היום, ואסביר.

<דניאל סופר: כל היישובים הפלסטיניים מקבלים מים על-פי הסיכום המשותף בין רשות המים לבין הרשות הפלסטינית, כל יישוב ויישוב.

<דניאל סופר: כשדיברת על קריוט, אז בקריוט אין בכלל חיבור, יש חיבור למכליות, כך זה.

<דניאל סופר: החיבור למכליות הוא כזה שאם לא מגיעים מים למכליות אז כנראה שהם לוקחים אותם ועושים עם זה ביזנס, אני לא יודע מה, אבל במכלית עצמה יש מים, יש חיבור למכליות.

<דניאל סופר: אותו דבר לגבי קוצרה.

<דניאל סופר: בקוצרה, כפי שאמר יוסי דגן, מתוך 15,000 קו"ב לחודש שאנחנו מעבירים 13,500-14,000 קו"ב נגנבים בדרך מאותם אנשים.

זהבה גלאון: כמה אתם מעבירים לברכות שחייה?

<דניאל סופר: אני לא יודע.

<דניאל סופר: אני מעביר את זה בחיבורי צרכן.

זהבה גלאון: חשבתי שאתה יודע.

זהבה גלאון: אתה יודע שמים נגנבים אז חשבתי שאולי אתה גם יודע מידע יותר מבוסס.

<דניאל סופר: מה שנגנב אני רואה בעין.

יהודה גליק: היא שואלת למה לאוכלוסייה כל-כך גדולה בשומרון יש רק ברכת שחייה אחת.

יהודה גליק: מן הראוי שהיו לפחות עוד שתיים.

אכרם חסון: חברים, בואו נתקדם, בבקשה.

אכרם חסון: ניתן את רשות הדיבור גם לנציג רשות המים.

אכרם חסון: ברשותך, אנחנו רוצים לשמוע גם אותו.

<עודד פיקסלר: אני מרשות המים.

<עודד פיקסלר: יחסי המים שלנו עם הפלסטינים מושתתים על הסכם הביניים.

<עודד פיקסלר: בהסכם הביניים התחייבו לספק 31 מיליון קו"ב.

<עודד פיקסלר: את זה עברנו כבר מזמן.

אכרם חסון: גם האוכלוסייה גדלה, עברו מאז שנים רבות.

יהודה גליק: הוא אומר שזה פי שתיים, שבמקום 30 מיליון קו"ב סופקו 70 מיליון קו"ב.

<עודד פיקסלר: מעבר לזה, בהסכם הביניים היה גם כתוב מה הם צורכי המים העתידיים של הפלסטינים.

תמר זנדברג: גם היה כתוב מתי תקום מדינה פלסטינית.

יהודה גליק: לא היה כתוב.

יהודה גליק: גברתי, את מזלזלת בזכרו של יצחק רבין ובכבודו של שמעון פרס, שאמרו פה: לא תקום מדינה פלסטינית.

יהודה גליק: בימי אוסלו דיברו על כך שלא תקום מדינה פלסטינית, ואכן לא תקום.

אכרם חסון: בבקשה תמשיך.

<עודד פיקסלר: הסכם הביניים גם קבע כמה מים הפלסטינים יכולים לשאוב מהאקוויפר המזרחי ומהאקוויפר המערבי.

<עודד פיקסלר: הם שואבים יותר ממה שנקבע בהסכם הביניים.

<עודד פיקסלר: בהסכם הביניים נקבע גם מנגנון איך מאשרים פרויקטים.

<עודד פיקסלר: מדוע נקבע המנגנון?

<עודד פיקסלר: כי מערכת המים היא מערכת אחת.

<עודד פיקסלר: אין מערכת אחת להתיישבות היהודית ומערכת נפרדת לפלסטינים, אין.

<עודד פיקסלר: המערכת היא אחת.

<עודד פיקסלר: לפני מספר שנים החליטו הפלסטינים באופן חד-צדדי שהם לא מוכן לאשר פרויקטי תשתית, לא מוכנים.

<עודד פיקסלר: בשנת 2010 הייתה ועדת JWC האחרונה, שבה היה צבר לא קטן של פרויקטים שאושרו על-ידי הפלסטינים ועל-ידינו והמשיכו לבצע אותם.

<עודד פיקסלר: הפרויקטים האלה הסתיימו.

<עודד פיקסלר: לפני כשנה היה סיכום עם מתאם פעולות הממשלה בשטחים, האלוף יואב (פולי) מרדכי.

<עודד פיקסלר: הסיכום שלו היה שעל כל מה שמגיע לבשלות האלוף פולי מרדכי ייתן צו.

<עודד פיקסלר: מכיוון שאין לרשות המים סמכות ביהודה ושומרון, הסמכות שלה נגמרת בקו הירוק, אנחנו יכולים להוסיף מים, אנחנו יכולים להוסיף אפילו הרבה מים אבל אנחנו צריכים לעשות לזה תכנון, לקבל אישורים ממי שצורך את המים ולקבל כמובן תשלום עבור זה.

אכרם חסון: מאז נעשה משהו?

<עודד פיקסלר: יצאו כמדומני 19 פרויקטים שהאלוף חתם עליהם.

<עודד פיקסלר: בגלל הפרויקטים האלה שהאלוף פולי חתם עליהם הצלחנו ברמדאן, נתבקשנו להוסיף לאזור חברון 5,000 קו"ב ליממה.

<קריאה: לא רק ברמדאן.

<קריאה: גם היום.

<עודד פיקסלר: האמן לי שאני יודע מה אני אומר.

<קריאה: זה התחיל ברמדאן.

<עודד פיקסלר: ברמדאן נתבקשנו להוסיף 5,000 קו"ב ליום בחברון, ששם הייתה בעיה קשה של מים בשנים הקודמות.

<עודד פיקסלר: הוספנו.

<עודד פיקסלר: "מקורות" משלימה קטע קו נוסף.

<עודד פיקסלר: אני מוכן להוסיף עוד 6,000 קו"ב בנוסף על ה-5,000 קו"ב.

<עודד פיקסלר: מבחינת פתרונות, מכיוון שהם לא מוכנים לשבת בוועדת המים המשותפת ולאשר פרויקטים לפיכך, כפי שאמרתי, יצאו צווים של ראש המתפ"ש.

<עודד פיקסלר: יש סידור נוסף שהגענו אליו במסגרת פרויקט ה-Red-dead, ים סוף-ים המלח, שנוסיף לפלסטינים עוד 20-30 מיליון קו"ב מים שלא במסגרת ה-JWC.

<עודד פיקסלר: זה לא מהיום למחר, זה ייקח את הזמן שלו ואנחנו נעשה את זה.

<עודד פיקסלר: מעבר לזה תכננו, רשות המים ביצעה תוכנית-אב ביהודה ושומרון שכוללת תוספת של 90 מיליון קו"ב מים עד שנת 2030.

<עודד פיקסלר: זה לא מעט מים.

<עודד פיקסלר: במסגרת תוכנית-האב הזו הקו המרכזי, קו חוצה שומרון, שהוא קו גדול-קוטר שיוצא מנווה ירק לכיוון חוצה שומרון, יתבצע ברגע שיתבצע, וזה ייקח את הזמן שלו בגלל סטטוטוריקה גם בתוך הקו הירוק וגם מעבר לקו הירוק, זה ייקח את הזמן שלו.

אכרם חסון: להערכתך כמה זמן זה ייקח?

<עודד פיקסלר: אנחנו מעריכים את זה בכ-5 שנים.

<עודד פיקסלר: בינתיים מה שעשינו, הפעלנו את כל מה שאנחנו יכולים כרגולטור כדי לקדם פרויקטים.

<עודד פיקסלר: קידוח אריאל – בסוף החודש 5,000 קו"ב ליממה; תחנת נעלה הופעלה.

<עודד פיקסלר: הייתה הרבה זמן בעיה להפעיל את התחנה הזאת אך היא הופעלה ועובדת היום.

אכרם חסון: אתם מתחייבים שעד סוף השנה תספקו את הכמות החסרה, בין 5,000-10,000 קו"ב?

<עודד פיקסלר: 5,000 קו"ב אנחנו נספק אבל זה באזור מסוים בגלל קידוח אריאל.

<עודד פיקסלר: את זה נספק, זה ברור לחלוטין.

אכרם חסון: ומה עם השאר?

יהודה גליק: מתי הופעלה תחנת נעלה?

<קריאה: ביום שלישי שעבר.

אכרם חסון: אנא תמשיך.

אכרם חסון: יש לך עוד חצי דקה.

אכרם חסון: בואו נשמע אותו ואחר-כך נשמע נציגים אחרים.

<עודד פיקסלר: הקו של שיבתין-עלי זהב בחודש מרץ ייתן גם כן כ-5,000 קו"ב מים.

<עודד פיקסלר: אני מקווה מאוד שהבעיות הבירוקרטיות של אישור 4 מיליון שקלים עבור האיגומים היומיים ייגמרו.

<עודד פיקסלר: ברגע שתהיה חתימה של היועץ המשפטי של משרד הפנים שהוא מאשר את העברת הכספים לצורך האיגומים, הרי אתם עושים בזה מאצ'ינג, ברגע שזה יהיה – זה עניין של פרק זמן קצר מאוד.

<עודד פיקסלר: אותרו המקומות לאיגומים.

<יוסי בנישתי: זה לא מדויק.

אכרם חסון: אל תפריע לו, בבקשה.

<עודד פיקסלר: זה מדויק לגמרי.

<עודד פיקסלר: יבוצעו מהר ככל הניתן ברגע שיהיה אישור של היועץ המשפטי של משרד הפנים להעמדת התקציבים, 4 מיליון השקלים הנדרשים.

<עודד פיקסלר: זה מה שאנחנו עושים לעכשיו.

<עודד פיקסלר: כשאנחנו מדברים על להבא – אישרנו תוכנית-אב.

<עודד פיקסלר: יש לנו אמנם קצת חילוקי דעות אבל נסכם את זה.

אכרם חסון: תודה רבה.

אכרם חסון: מי הוא נציג משרד הביטחון?

אכרם חסון: בבקשה.

אכרם חסון: לא שמענו את נציג המינהל האזרחי.

אכרם חסון: אתה רוצה להתייחס?

אכרם חסון: אתם מפחדים לדבר?

אכרם חסון: תגידו לנו גם האם אתם מסכימים לכל האינפורמציה שהוצגה כאן והאם זה באמת נכון, כך המצב, או שיש דרכים אחרות לפתור את הבעיה.

<גיא גולדשטיין: אני סגן מתאם פעולות הממשלה.

<גיא גולדשטיין: לימיני יושב בני אלבז, קמ"ט מים, ולשמאלי חיים בן חיים שמטפל בניקוז ומים.

<גיא גולדשטיין: ראשית, אנחנו מסכימים על העובדות, אין חילוקי דעות, למרות שאני רוצה לומר תיקון קל.

<גיא גולדשטיין: מספר הפלסטינים באזור הוא לא 1.8 מיליון.

<גיא גולדשטיין: זה היה נכון להסכמי אוסלו, אולם היום אנחנו מדברים על כמעט מיליון יותר.

<גיא גולדשטיין: לגבי ההתיישבות הישראלית- - -

אכרם חסון: זה אולי כולל עזה.

<גיא גולדשטיין: זה לא כולל עזה.

<גיא גולדשטיין: בעזה יש 1.8 מיליון פלסטינים ובאיו"ש יש כ-2.9 מיליון פלסטינים, וגם על זה היה דיון.

יהודה גליק: כולל ערביי ישראל.

<גיא גולדשטיין: לא כולל ערביי ישראל.

יהודה גליק: אין 2.9 מיליון ערבים ביהודה ושומרון.

<יוסי דגן: זה לא מחקר שלהם.

<יוסי דגן: אלה נתונים שנמסרו על-ידי הרשות הפלסטינית.

אכרם חסון: חברים, אין לנו זמן רב, בואו נמשיך.

יהודה גליק: כי הם כוללים את ירושלים.

זהבה גלאון: אתה רוצה להמשיך לטמון את הראש בחול?

<גיא גולדשטיין: שנית, דובר פה על ועדת המים המשותפת.

<גיא גולדשטיין: גם על הנתון הזה אין חילוקי דעות.

<גיא גולדשטיין: מטעמים מדיניים-פוליטיים היא לא מתכנסת ולא מקבלת החלטות.

<גיא גולדשטיין: אנחנו כגורם אחראי מבצעים את המעקף של הוועדה הזאת בתיאום עם רשות המים.

<גיא גולדשטיין: כפי שנאמר כאן, ואמרתי גם בוועדת החוץ והביטחון, כל משימה או פרויקט שהגיעו לבשלות ויכולת לממש אותם, אנחנו מאשרים אותם כעוקף לוועדה.

<גיא גולדשטיין: ולראיה, בשנה וחצי האחרונות 15 פרויקטים אכן התממשו.

<גיא גולדשטיין: העובדה השלישית, התשתית הקיימת היום עובדת בספיקה מלאה.

<גיא גולדשטיין: זה נאמר פה על-ידי נציג "מקורות".

<גיא גולדשטיין: גם אם נרצה להעביר עוד – אי אפשר.

<גיא גולדשטיין: זה קוטר הצינור, זה מה שאפשר לתת.

<גיא גולדשטיין: הבעיה היא בקצוות, בשיאים.

<גיא גולדשטיין: כאשר יש צריכה מוגברת בעיתוי מסוים, אפרופו קיץ, חמסינים, או סופי שבוע בקיץ גם אם אנחנו רוצים אי אפשר.

<גיא גולדשטיין: גם אין עוררין לגבי גנבות המים.

<גיא גולדשטיין: הן לא מתמקדות בצפון השומרון.

<גיא גולדשטיין: הן קיימות בכל המרחב.

<גיא גולדשטיין: דרך אגב, הן מתמקדות בדרום הר חברון, רק שבצפון השומרון יש לנו כרגע בעיה של יכולת אספקה שתיתן מענה לצרכים הקיימים ולכן הגנבות יותר כואבות היום בצפון השומרון.

יהודה גליק: מי אמור לאכוף את זה?

יהודה גליק: יש גנבות, כולם יודעים שיש גנבות.

יהודה גליק: מי אמור לאכוף את זה ולמה לא אוכפים את זה?

<גיא גולדשטיין: אם תיתנו לי להשלים אשתדל לענות את מרב התשובות, אעשה הכי טוב שאני יודע.

אכרם חסון: בבקשה, יש לך עוד דקה.

<גיא גולדשטיין: לגבי גנבות המים, חלק מגנבות המים – אני אפילו לא יודע להגיד כמה – לא מתבצעות בתחום השיפוט שלנו אלא בתחום השטחים הפלסטינים, בשטחי A ו-B.

<גיא גולדשטיין: שם אין לנו סמכות לאכוף גם אם אנחנו רוצים.

<גיא גולדשטיין: אפרופו קוצרה, זה ש-90% או 95% נגנב בקוצרה, אין לנו שם יכולת אכיפה.

<גיא גולדשטיין: זה לא שאני מגלגל את הבעיה למישהו אחר.

<גיא גולדשטיין: איפה שיש לנו יכולת אנחנו פועלים, אפילו ממקדים את הפעולה לאחרונה בצפון השומרון ויש גם לא מעט הישגים, בשיתוף פעולה עם צוות הפיקוח והאכיפה של רשות המים.

<גיא גולדשטיין: גם לגבי הפתרונות אני חושב שיש פה תמימות דעים, הן לגבי הפתרונות ארוכי-הטווח והן לגבי הפתרונות קצרי-הטווח.

<גיא גולדשטיין: הפתרון ארוך-הטווח הוא תוכנית-אב תשתיתית למרחב שתיתן מענה לשתי האוכלוסיות.

אכרם חסון: בעוד 5 שנים.

<גיא גולדשטיין: יותר מ-5 שנים.

<גיא גולדשטיין: אני מדבר על תוכנית-אב.

<גיא גולדשטיין: אני לא יודע עוד כמה שנים, אבל זה יותר מ-5 שנים, וזה ייתן מענה לשנת 2030.

<גיא גולדשטיין: זו תוכנית-אב כדי שבגדול יגדילו את קוטר הצינורות ואפשר יהיה להזרים ממדינת ישראל יותר מים למרחב.

<גיא גולדשטיין: זה הפתרון האולטימטיבי ארוך-הטווח.

<גיא גולדשטיין: בטווח הביניים, נאמרו פה חלק מן הפתרונות, הן אותו קו משער השומרון, אלישמע, בואכה שומרון.

<גיא גולדשטיין: ההערכות הן בין 3-5 שנים.

<גיא גולדשטיין: חלק ממנו הוא תכנון בתוך שטח מדינת ישראל וחלק בתוך שטחי יהודה ושומרון, ואחרי זה יש זמן ביצוע שלא יכול להיות במקביל.

<גיא גולדשטיין: צריך קודם לעשות את התהליך הסטטוטורי ורק אחר-כך תהליך הביצוע.

<גיא גולדשטיין: זה מספר שנים ולכן זה טווח בינוני.

<גיא גולדשטיין: יש גם את הקו של עלי זהב, ויש גם קווים נוספים שלא ציינו כאן, כמו יתיר-מעון, והם קורים.

<גיא גולדשטיין: כרגע אנחנו בבעיה נקודתית בצפון השומרון אבל יש עוד מספר מענים.

<גיא גולדשטיין: אם מסתכלים בטווח הביניים, אנחנו גם מנסים לקדם שימוש של הפלסטינים במי קולחין ולא רק במים שפירים.

אכרם חסון: תודה רבה.

אכרם חסון: שאלה קטנה.

אכרם חסון: גנבות המים הן הפחת האמיתי שאתה מדבר עליו, של 15%-20%?

אכרם חסון: זה פחת המים שנמצא שם?

<גיא גולדשטיין: מדובר על הערכות אז אני לא יודע לחתום על נתון מדויק.

<גיא גולדשטיין: אנחנו מעריכים שגנבות המים הן כ-5,000-6,000 קו"ב.

אכרם חסון: אני יכול להרגיע אותך ולומר שבישובים בתוך מדינת ישראל יש פחת מים שמגיע ל-30%-25%.

אכרם חסון: היה פחת מים של יותר מ-30% בדליית אל כרמל כאשר קיבלתי שם את ראשות העיר.

אכרם חסון: לא הכול זה גנבות מים.

אכרם חסון: יש גם צנרת שלא טיפלו בה במשך שנים, יש נזילות.

<יוסי אל-עזרה: זה בתוך הישובים.

אכרם חסון: בואו נתקדם.

אכרם חסון: נציג משרד הפנים, יש לרשותך 2 דקות, בבקשה.

<יוסי בנישתי: אני רוצה לדייק לגבי נושא האיגום הזמני.

<יוסי בנישתי: התקיימה ישיבה בהשתתפות משרד הפנים, רשות החירום הלאומית ורשות המים.

<יוסי בנישתי: העלות של האיגום הזמני היא 4 מיליון שקלים.

<יוסי בנישתי: הסיכום היה שמשרד הפנים יקצה שליש מן הסכום, הרשויות המקומיות יקצו שליש ורשות החירום הלאומית תקצה שליש.

<יוסי בנישתי: משרד הפנים מבחינתו עמד בהתחייבות שלו והעביר את הכסף במסגרת תקציבי פיתוח, קול קורא 6615.

<יוסי בנישתי: בהתחלה אכן היה קושי להעביר את הכסף לאור עניין משפטי.

<יוסי בנישתי: העניין הזה נפתר, אנחנו כבר אחרי זה.

אכרם חסון: מה מעכב את העברת הכסף?

אכרם חסון: אתם הגוף היחידי מתוך שלושת הגופים שהעביר את הכסף?

<יוסי בנישתי: שליש זה הרשויות המקומיות שמשתתפות, שליש משרד הפנים, שהעביר, ולגבי רשות החירום הלאומית (רח"ל) – הם יתייחסו.

אכרם חסון: יש כאן נציגים מרשות החירום הלאומית?

אכרם חסון: לא.

<יוסי אל-עזרה: אני ממשרד התשתיות הלאומיות, האנרגיה והמים.

<יוסי אל-עזרה: אתייחס לעניין האיגומים.

<יוסי אל-עזרה: היה סיכום, כפי שאמר נציג משרד הפנים, ששליש מן הסכום יעבור ממשרד הפנים, שליש מן הרשויות המקומיות ושליש מרח"ל.

<יוסי אל-עזרה: הכסף שהועבר בפועל הוחלט עליו בהחלטת ממשלה בתקציבים לאיו"ש וזה לא חלק מן הסיכום שעליו הוסכם בין משרד התשתיות וכל הגופים שצוינו.

<יוסי אל-עזרה: כך שהסכום של 4 מיליון שקלים נלקח מן התקציב שהובטח בכל מקרה למועצות האזוריות.

<יוסי אל-עזרה: זה מה שאנחנו יודעים.

<יוסי אל-עזרה: אני רוצה להוסיף עוד משהו.

<יוסי אל-עזרה: בסוף החודש הקרוב תתקיים ישיבה נוספת אחרי הישיבה שרוכזה אצל שר התשתיות בהתחלת המשבר.

<יוסי אל-עזרה: אז הייתה ישיבה של כל הגופים הרלוונטיים, שם רוכזו כל הפתרונות עליהם דנו עם "מקורות" ורשות המים.

<יוסי אל-עזרה: בישיבה הקרובה שתתקיים בשבוע הבא אנחנו מתכוונים לרכז את נושא הטיפול ארוך-הטווח למען שתי האוכלוסיות ביישובי יו"ש, מענה לטווח הארוך כדי שלא בכל קיץ נעמוד במשבר הזה.

תמר זנדברג: לא ענו תשובות לכל השאלות שעלו בדיון.

אכרם חסון: אתן לכם להתייחס.

אכרם חסון: אנחנו נסכם.

אכרם חסון: אחרי ששמענו את כל נציגי המשרדים וכמובן נשמע את חברי הכנסת שיזמו את הדיון הדחוף הזה, כל אחד דקה.

אכרם חסון: אני מברך את חברות הכנסת וחברי הכנסת שנמצאים כאן ויזמו דיון כדי לתת שוויון לערבים שחיים איפה שהם חיים.

אכרם חסון: למרות שאין כאן אף חבר כנסת ערבי הם מייצגים את הדמוקרטיה.

אכרם חסון: זה מעצים את הדמוקרטיה שלנו ומכבד אותנו כישראלים, וכך צריך להיות.

אכרם חסון: אני גאה שיש לנו חברות כנסת שעומדות על זכויות האזרח.

אכרם חסון: זה דבר חשוב מאוד ולכן צריכים להיות קשובים.

אכרם חסון: אנחנו לא רוצים להביא לכאן כל פעם נציגי ממשלה ולשמוע תיאוריות ואמירות שהדברים לא מבוצעים.

אכרם חסון: אנחנו מדברים על דבר בסיסי, על מים.

אכרם חסון: רשמנו את הכול.

אכרם חסון: אנחנו רוצים לעקוב אחרי הביצוע של כל מה שאמרתם.

אכרם חסון: אנחנו לא מחפשים עכשיו תוכנית-אב.

אכרם חסון: אנחנו רוצים תוכנית-אב לשנת 2030 או לשנת 2050, אבל קודם כול בואו נעשה תוכנית לעוד חודש-חודשיים כדי שאנשים יקבלו מים.

זהבה גלאון: תודה, אדוני, על הדברים שלך.

זהבה גלאון: אני רוצה להעיר שתי הערות קצרצרות.

זהבה גלאון: האחת, קודם כול אני מברכת על היוזמה של תוכנית-אב.

זהבה גלאון: דרך אגב, אני לא משתגעת על כך שקוראים לזה "תוכנית-אב", אבל לא משנה, זה דיון אחר.

זהבה גלאון: "תוכנית משק בית".

זהבה גלאון: בזמנו במשרד הפנים התייחסו ל"בית אב".

זהבה גלאון: אין יותר בית אב, כבר לא אומרים כך, אומרים משק בית.

זהבה גלאון: אבל זה במאמר מוסגר.

זהבה גלאון: אני באמת רוצה לברך על התוכניות ארוכות-הטווח.

זהבה גלאון: הסיטואציה הפוליטית-מדינית ידועה.

זהבה גלאון: אני כרגע לא באה בכלל לבדוק מי אשם ומה אשם.

זהבה גלאון: "כל אחד שווה את הכסף שלו", כפי שאמא שלי הייתה אומרת, לכל אחד יש את החלק שלו.

זהבה גלאון: מה שמטריד אותי, שזה לא משהו שנופל עלינו משמים, איזה אסון טבע, שאנחנו פתאום מתרגשים ולא יודעים איך להיערך אליו.

זהבה גלאון: יודעים שבכל שנה בתקופת הרמדאן יש מצוקת מים, או יודעים שבימי שישי בהתנחלויות יש שיא בביקוש מים.

זהבה גלאון: מה קרה, כולם מתרחצים רק ביום שישי?

זהבה גלאון: אני לא מבינה.

זהבה גלאון: ברצינות, מה קורה כל השבוע?

זהבה גלאון: לכן אני חושבת שפרט לתוכנית הגדולה צריך להיערך, כפי שיודעים להביא מכליות להתנחלויות צריך לחשוב איך לעשות היערכות נקודתית כדי שיהיו מים גם לישובים הפלסטינים.

תמר זנדברג: את העמדה שלנו אמרנו קודם אבל שאלנו כמה שאלות שלא נענו.

תמר זנדברג: אני באמת רוצה לשאול את "מקורות", איך אתם מסבירים את הפערים הכל-כך גדולים מבחינה מספרית בין צריכת המים ליום לנפש – דיברת כל הזמן על שתי אוכלוסיות ועל שוויון ושהמים הם לכולם.

תמר זנדברג: איך אתם מסבירים את הפסקות המים היזומות לשעות ארוכות, לימים ארוכים במהלך החודש בכפרים הפלסטינים לעומת האספקה בהתנחלויות, שם גם כאשר יש הפסקות מים כאלה, ואמרנו שאסור שיהיו, מטפלים בזה בהתנחלויות באמצעות מכליות?

תמר זנדברג: איך אתם מדברים על קיצוץ מכסה של 15% כאשר אנחנו מקבלים עדויות מן השטח על פערים הרבה יותר גדולים מזה, וכאשר להתנחלויות בכלל אין מכסה אלא יש אספקה שוטפת?

תמר זנדברג: מישהו יכול לענות תשובות לשאלות האלה?

תמר זנדברג: זה מאוד קונקרטי.

תמר זנדברג: זה שבמשך שעה יברברו לנו שעוד 4 שנים, ושנתיים חופרים, וחצי שנה, כאשר עכשיו בשטח יש מצוקה- - -

אכרם חסון: לכן צריך לעקוב אחרי הביצוע ואחרי כל מה שהובטח.

תמר זנדברג: אחרי הביצוע של מה?

תמר זנדברג: הם בכלל מכחישים את המציאות.

אכרם חסון: ניתן ליהודה גליק חצי דקה ואז ננעל את הדיון, בבקשה.

יהודה גליק: אדוני היושב-ראש, שמחתי מאוד לשמוע את כל משרדי הממשלה אומרים פה אחד דברים ברורים מאוד.

יהודה גליק: אבל היו פה שני דברים.

יהודה גליק: ראשית, הייתה פה הערה מוזרה מאוד של משרד הפנים, ש- 4 מיליון שקלים שהועברו לתקציבי ביטחון פתאום הפכו להיות לתקציבי מים.

יהודה גליק: אני לא יודע איך זה קרה לפתע.

יהודה גליק: אולי נשת

יהודה גליק: מש גם בתקציבי בינוי כדי לעסוק בחקלאות?

יהודה גליק: אני לא מבין.

יהודה גליק: אלה תקציבי ביטחון, אלה לא תקציבי מים.

יהודה גליק: מה שהוסכם, וזה דבר שחייבים שיהיה ברור, נאמרו פה דברים ברורים מאוד על-ידי כולם.

יהודה גליק: למרות שישראל הגדילה יותר מפי שתיים את היקף המים שהובטח לפלסטינים בהסכמי אוסלו, למרות זאת הפלסטינים ממשיכים לא לקדם פרויקטים של טיפול בשפכים, הפלסטינים ממשיכים לגנוב את המים.

יהודה גליק: לכן נדמה לי שהמסקנה הברורה מאוד, שבסופו של דבר לא תהיה ברירה אלא להחיל את החוק הישראלי על כל יהודה ושומרון.

יהודה גליק: נדמה לי שאלו צריכות להיות המלצות הוועדה.

אכרם חסון: חברים, הישיבה ננעלת.

אכרם חסון: תודה רבה לכם.