ועדת הכלכלה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 256, 2016-06-15 09:30

איתן כבל: בוקר טוב, אני שמח לפתוח את ישיבת ועדת הכלכלה של הכנסת.

איתן כבל: תודה לשלומי סבן שמנהל לנו את העניינים הטלוויזיוניים היום וצופה בנו.

איתן כבל: גברתי מנהלת הוועדה, חברי אביגדור יצחקי ראש מטה הדיור הלאומי, חבריי חברי הכנסת, הרשמת, רן מלמד, אורחים נכבדים.

איתן כבל: אנחנו התכנסנו כאן לדיון מהיר שכותרתו, כל אחד נתן לנושא את הכותרת שלו.

איתן כבל: חבר הכנסת מקלב שנמצא אתנו כאן ביקש דיון על דוח טאוב קובע החמרה במשבר בדיור, עלות המשכנתאות התייקרה דרמטית.

איתן כבל: חברת הכנסת סתיו שפיר, שאני מניח שתצטרך אלינו, ביקשה דיון על ממצאי דוח מצב המדינה של מכון טאוב.

איתן כבל: חבר הכנסת אורן אסף חזן ביקש דיון בהחמרת משבר הדיור, שיעור הצעירים הגרים בדירה בבעלותם צנח ביותר משלושים אחוזים.

איתן כבל: חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס שלא תגיע אבל היא חלק מהעניין הזה.

איתן כבל: אנחנו נתחיל קודם כל עם המציעים, לאחר מכן אני אתייחס ואחר כך נאפשר לאדוני לומר את הדברים שלו ונפתח דיון.

איתן כבל: אני מבקש מכל אחד מאתנו להיות ממוקד בעניין עצמו.

איתן כבל: חבר הכנסת מקלב, בבקשה.

אורי מקלב: תודה רבה אדוני היושב ראש עלה נכונות שלך לקיים את הדיון על אף שהוא במסגרת דיון מהיר.

אורי מקלב: ותודה לחברי חבר הכנסת דב חנין.

אורי מקלב: כפי שאמרת, כל אחד נתן כותרת אחרת.

אורי מקלב: אנחנו נדבר על החמרה במשבר הדיון.

אורי מקלב: הנתונים כמובן מופיעים כאן ואנחנו רואים עלייה דרמטית גם במחיר הדיור ועלייה בעלות הדיור, שזה דבר בפני עצמו כי שם העלייה הרבה יותר דרמטית כאשר אנחנו מדברים על עלות החזקת הדירה שמהווים 62 אחוזים, שזה הרבה יותר.

אורי מקלב: ברשותך אדוני היושב ראש, אני רוצה דווקא להתמקד בנושא שאנחנו משום מה לא מתעכבים עליו הרבה וזאת העלייה הדרמטית בעלות המשכנתא או בקושי במימון הדירה.

אורי מקלב: מעבר לנושא של מחיר הדירה, אנחנו מדברים בתהליך של מימון הדירה שהמשמעות היא משכנתא.

אורי מקלב: המשכנתאות רק לאחרונה התייקרו באחוז מסוים בריבית אבל המשמעות לפי הדוח ולפי מומחים – ואני מקווה שגם אביגדור יצחקי שומע אותי – מעלות משכנתא ממוצעת של 350 שקלים לחודש.

אורי מקלב: בשיקול כללי אנחנו מדברים על למעלה ממאה אלף שקלים ייקור של משכנתא.

אורי מקלב: מאה אלף שקלים יותר, בנתונים של עכשיו בגלל חוסר הוודאות בתחום האשראי.

אורי מקלב: במקום 4,100 שקלים החזר חודשי במשכנתא שהיא לדוגמה מיליון שקלים – שהיא אולי לא הממוצעת אלא קצת גבוהה אבל מכאן אנחנו יכולים לגזור כאשר המשכנתא יותר נמוכה – ל-4,470 שקלים.

אורי מקלב: אנחנו מדברים על 360 שקלים יותר לחודש בהחזר המשכנתא.

אורי מקלב: במקרה הזה של מיליון שקלים, זאת העלאה של 126 אלף שקלים בהחזרים, בסך הכול.

אורי מקלב: אני חושב שהיום בנק ישראל לא מהווה כוח עזר למלחמה שלנו במחירי הדיור אלא להפך.

אורי מקלב: אנחנו רואים במקרים רבים שהוא גם משמש בלם ולצערי, אדוני היושב ראש, אין תפיסה שווה בין משרד האוצר ומשרד השיכון בכל התהליכים שאנחנו עושים במלחמה במצוקת הדיור לבין השותפות של בנק ישראל.

אורי מקלב: אנחנו רואים שלא פעם הוא לעומתי מולנו.

אורי מקלב: נכון, טובת הבנקים היא חשובה מאוד ויציבות הבנקים גם היא חשובה מאוד אבל זה לא נעשה בהלימה למי שמשלם את המחיר על יציבות הבנקים, שאלה אותם זוגות צעירים שרוצים לקחת משכנתא ורוצים להגיע לדירה.

אורי מקלב: בבנק ישראל אין מדיניות שווה לתהליך הזה ואני חושב שהוא מהווה בלם לתהליכים חשובים מאוד שנעשים.

אורי מקלב: באיזשהו מקום, אולי זאת רק ההרגשה שלי, אנחנו שומרים על בנק ישראל, מקבלים את המדיניות שלו כמדיניות שלא ניתנת לוויכוח, מאוד מאוד מקצועית.

אורי מקלב: אנחנו יודעים לבקר את משרד האוצר, יודעים לבקר את משרד השיכון ואנחנו יודעים לבקר את הממשלה בכל התהליך של טיפול במצוקת הדיור, אבל אנחנו לא יודעים לבקר את בנק ישראל בעניין הזה.

אורי מקלב: מקדשים את הנושא של יציבות הבנקים, את היציבות הפיננסית, שזה דבר חשוב מאוד, אבל מדוע הזוגות הצעירים אמורים לשלם את כל המחיר?

אורי מקלב: והמחיר הוא מחיר יקר.

אורי מקלב: ייקור של מאה אלף שקלים כתשלום כללי בכל התהליך הזה של 126 אלף שקלים, זה מחיר מאוד מאוד יקר.

אורי מקלב: זה עוד 350 שקלים וזה מרחיק עוד ועוד זוגות צעירים מהאפשרות להגיע לדירה.

אורי מקלב: אני יכול לומר ממש במשפט אחד שהמדיניות הקודמת, עת שינינו את התמהיל של המשכנתאות וזאת בעקבות דרישה של בנק ישראל, מגבילה אותך באפשרות שלך לאיזה סוג משכנתא יכולה ללכת עם ריבית קבועה, ריבית צמודה או לא צמודה.

אורי מקלב: ברגע שמחייבים אותך, והדרישה הגבוהה מאוד להבאת מימון עצמי, זה מהווה את אחד הבלמים המרכזיים היום במצוקת הדיור.

אורי מקלב: אתה יכול לבנות עוד דירות, אבל בסופו של דבר בהסתכלות כלכלית או משכנתאית של אשראי, אנחנו עוצרים את כל התהליך.

אורי מקלב: הדבר הזה צריך לצוף.

אורי מקלב: נכון שהמדיניות הפיננסית של בנק ישראל, של סטנלי פישר, לא באה לכאן אף פעם לדיון.

אורי מקלב: כיום אנחנו רואים שמחיר קניית הדולרים גורם להפסד גדול למדינת ישראל.

אורי מקלב: אף אחד לא מבקר את זה וזה לא עולה לדיון.

אורי מקלב: לכן, זה הנושא אותו רציתי להעלות במסגרת הדיון המהיר, את ההסתכלות השווה והמאמץ השווה של בנק ישראל במלחמה ובמאמץ לפתרון משבר הדיור.

אורי מקלב: תודה רבה.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: בינתיים הצטרפה אלינו חברת הכנסת סתיו שפיר שגם היא בין המציעים.

איתן כבל: לפני שאני מעביר לך את רשות הדיבור, בואו נאפשר לפרופסור אבי וייס, שכולנו נתלינו בדברים שהוא הציג, להתייחס.

איתן כבל: אם תוכל בקצרה, בקליפת אגוז, להניח את המסד לדיון הזה.

<אבי וייס: תודה רבה.

<אבי וייס: אני רוצה להראות לכם את הממצאים, את המעט שיש לנו בספר, ספר חדש שעכשיו יוצא, בימים אלה, והיום הגיעה הגרסה בעברית.

<אבי וייס: הספר מציג הרבה דברים על משק ישראל ולא רק על העניין של הדיור אבל גם על העניין של הדיור.

<אבי וייס: אני אציג לכם היום שני שקפים בלבד שמדברים על העניין של הדיור מתוך הספר הזה ואני ממליץ לכולם להסתכל על הספר כולו.

<אבי וייס: השקף הראשון.

<אבי וייס: אני רוצה להראות לכם מה קרה מבחינת מחירי הדיור בשנים האחרונות.

<אבי וייס: אני מתחיל כאן משנת 2000, שנה מאוד ספציפית בה המחירים היו יחסית גבוהים, ואז ירדו ואז עלו עוד פעם, אבל בואו נראה עכשיו מה קרה קודם כל מבחינת מדד המחירים לצרכן.

<אבי וייס: מדד המחירים לצרכן עלה בדיוק כפי שהממשלה ובנק ישראל תכננו, בסביבות אחד עד שלושה אחוזים לשנה, בתוך המסגרת, בעצם 15 שנים 32 אחוזים שזה פחות או יותר בדיוק מה שאמור לקרות.

<אבי וייס: אבל החלק השני שהוא פחות נעים זה מה קרה מבחינת רמת השכר של האנשים.

<אבי וייס: כאשר אנחנו חושבים על השכר הריאלי, זה שהשכר עלה ביחד עם מדד המחירים, זה אומר שמבחינה ריאלית השכר הריאלי לא עלה בכלל.

<אבי וייס: כלומר, אנחנו בעצם מדשדשים במקום פחות או יותר מבחינת רמת השכר.

<אבי וייס: כמובן זה שונה מאוד בענפים שונים, זה שונה מאוד בקרב אנשים שונים, אבל בכל מקרה, זאת המגמה לטווח ארוך.

<אבי וייס: כאן זה שכר ברוטו שזה בעצם סך כל הערך של מה שמייצרים.

<אבי וייס: אם אנחנו מסתכלים על השכר נטו, אנחנו כן נראה עלייה בגלל הקיצוצים שהיו במסים בעשור האחרון, אבל היינו כן רואים עלייה בשכר נטו אבל בשכר ברוטו לא רואים את העלייה הזאת בכלל.

<אבי וייס: אני רוצה להראות לכם מה קרה למחירי השכירות של דירות.

<אבי וייס: מחירי השכירות של דירות, אתם רואים, אתם רואים שהם נשארו יחסית קבוע ואז, בסביבות 2008, הם התחילו לעלות בצורה משמעותית.

<אבי וייס: רואים עלייה שבסך הכול מצטברת למשהו שקרוב לארבעים אחוזים במשך התקופה הזאת, שזאת עלייה מאוד מאוד ניכרת.

<אבי וייס: למה זה קרה, אני אדבר על זה בעוד רגע, אבל בואו נראה מה קרה למחירי הדירות.

<אבי וייס: מחירי הדירות עלו הרבה יותר.

<אבי וייס: מאותה נקודת זמן, זה בעצם התחיל לעלות בצורה מאוד מאוד משמעותית ואנחנו רואים הפרדה גדולה בין מה שקרה למחירי הדירות לרכישה לבין מחירי הדירות לשכירות.

<אבי וייס: השאלה היא קודם כל למה זה כל כך שונה.

<אבי וייס: זה הרי אמור פחות או יותר לזוז ביחד אלא אם כן יש שינויים גדולים בשער הריבית.

<אבי וייס: זה אמור לעלות פחות או יותר ביחד.

<אבי וייס: למה זה אמור לעלות ביחד?

<אבי וייס: תחשבו על כל בן אדם שיש לו בעצם בחירה, הוא יכול לבחור לרכוש דירה, הוא יכול לבחור לשכור דירה.

<אבי וייס: בדרך כלל, בגלל שכל אחד מחליט מה לעשות, הייתי חושב שדמי השכירות בעצם יהיו היוון של הרכישה.

<אבי וייס: לוקחים את דמי השכירות לרכישה, לאורך החיים זה אמור לתת משהו שנותן ערך נוכחי שהוא פחות או יותר אותו הדבר.

<אבי וייס: למה זה לא קורה.

<אבי וייס: הסיבה שזה לא קורה בישראל, נדבר על שני דברים.

<אבי וייס: קודם כל, למה זה לא קורה, והדבר השני, נדבר גם על למה המחירים עלו כפי שעלו.

<אבי וייס: אתם יודעים את התשובות אבל אני בכל זאת אומר אותן.

<אבי וייס: הסיבה שזה קורה, זה בגלל שאין בעצם שוק שכירות מסודר בישראל.

<אבי וייס: אם אני נמצא בארצות הברית ואני רוצה לשכור דירה, אני זוג צעיר ואני רוצה לשכור דירה במקום לרכוש, אני יכול לשכור דירה, להיכנס לדירה שאני יודע שאני אוכל להישאר שם שלושים שנים אם אני רוצה.

<אבי וייס: אני לא צריך כל שנתיים-שלוש, כאשר בעל הדירה מחליט שהילד שלו עכשיו התחתן ורוצה להיכנס לדירה, לחפש מקום אחר.

<אבי וייס: אי הנוחות הזאת, במיוחד בחיי הצעירים שהם צריכים כל כמה שנים לחפש מקום חדש כדי לגור, בעצם אומרת שהם מחפשים את הפתרון של רכישה.

<אבי וייס: לכן אחוזי הרכישה בארץ הם כל כך גבוהים.

<אבי וייס: ברוב העולם הם לא כל כך גבוהים ואין שום סיבה שיהיו כל כך גבוהים.

<אבי וייס: אם שוק שכירות עובד, לא צריך כל כך הרבה בעלות.

<אבי וייס: זאת הסיבה שאנחנו רואים את הרצון של הצעירים לרכוש ורואים באמת את ההפרדה הזאת במחירים של הרכישה לעומת השכירות.

<אבי וייס: למה בכלל המחירים עלו.

<אבי וייס: אנחנו יודעים את התשובה לשאלה הזאת.

<אבי וייס: אנחנו יודעים שזה קשור בשני חלקים.

<אבי וייס: דבר ראשון, הייתה החלטה של המדינה לא לשחרר מקרקעין במרכז כי רצו לקדם את הפריפריה והמטרה הייתה מצוינת אבל כך בעצם יש חוסר היצע.

<אבי וייס: כאשר הביקוש עולה – והביקוש עולה כל הזמן – וההיצע לא עולה, המחירים יעלו.

<אבי וייס: זה מה שקורה וזה מה שיקרה בכל מקום.

<אבי וייס: זה לא צריך להפתיע שהמחירים עלו, במיוחד באזור המרכז.

<אבי וייס: מה צריך לעשות כדי לפתור את הדבר הזה.

<אבי וייס: גם כאן התשובה היא פשוטה – צריכים להגדיל את ההיצע כי אמרנו כרגע שיש חוסר היצע.

<אבי וייס: לכן התשובה היא מאוד מאוד ברורה ויודעים מה צריך לעשות והמדינה פועלת כדי לעשות זאת.

<אבי וייס: כאשר הציבור יאמין באמת שהדבר הזה קורה, באותו זמן המחירים יוכלו להתחיל לרדת.

<אבי וייס: עד שהציבור לא מאמין שההיצע הזה ייסגר, שחוסר ההיצע ייסגר, בעצם זה לא יקרה.

<אבי וייס: בואו נגיד שכל הציבור היה היום מאמין שיסגרו עכשיו את הפער ואם כל הציבור היה היום מאמין שהיום יסגרו את הפער, שבשנים הקרובות יסגרו את הפער והציבור היה היום מאמין לכך, מי היה מסכים לקנות היום דירה יקרה?

<אבי וייס: אף אחד לא היה קונה דירה יקרה אלא היה אומר שהוא יחפש מקום לשכירות, זה לא יהיה לא נוח אבל לשנתיים-שלוש הוא יגור בשכירות ואחר כך הוא יחפש לעצמו דירה לקנות שהיא יותר זולה.

<אבי וייס: למה אנשים לא רצו לעבור לפריפריה.

<אבי וייס: למה זה לא עבד.

<אבי וייס: זה לא עבד בחלק גדול בגלל שהייתה בעיה בתשתיות.

<אבי וייס: התשתיות בפריפריה לא היו מספיק טובות כדי למשוך קהל איכותי, העבודות לא היו מספיק טובות, הכבישים כדי להגיע לאזור המרכז ולעבוד ולא היו מספיק טובים, החינוך לא היה מספיק טוב.

<אבי וייס: כל הדברים היו במצב שאנשים לא רצו לעבור לפריפריה אלא הם רצו להיות במרכז ואם באמת הביקושים היו עוברים לפריפריה, העניין היה נראה אחרת אבל זה לא המצב.

<אבי וייס: היום יש רכבת שהיא טובה, אבל זה לא היה המצב.

<אבי וייס: אני אראה לכם עוד גרף אחד.

<אבי וייס: מה קרה לאחוזי הבעלות על דירות, וזה כמובן מתקשר לשאלה למה צריך בעלות אבל תחזרו למה שאמרתי קודם.

<אבי וייס: אם אנחנו מסתכלים על האוכלוסיות המבוגרות יותר, אנחנו רואים שהאוכלוסיות המבוגרות כמובן מחזיקות אחוז מאוד מאוד גבוה, קרוב לתשעים אחוזים, דירה בבעלותם.

<אבי וייס: זה אחוז גבוה.

<אבי וייס: זה לא משתנה לאורך השנים כי מי שכבר הגיע לגיל 45, לגיל 55, כבר נמצא במצב שהוא בתוך הבית שלו וכשהוא רכש את הדירה, לא הייתה הבעיה הזאת.

<אבי וייס: איפה אנחנו רואים את הירידה באחוזים.

<אבי וייס: רואים אותה באוכלוסיות הצעירות יותר.

<אבי וייס: 35 עד 44, יש ירידה רצינית ובמיוחד מ-25 עד 34, שגם זה דרך אגב קשור לכך שיותר אנשים לומדים היום מאשר בעבר, שיותר אנשים מתחילים את החיים התעסוקתיים שלהם בשלב יותר מאוחר, אבל גם העניין שהדיור התייקר והפך להרבה יותר קשה עם הזמן.

<אבי וייס: תודה רבה.

איתן כבל: אני מודה לך.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: נעבור לחברת הכנסת סתיו שפיר שכפי שאמרתי היא אחת ממבקשי הדיון המהיר.

סתיו שפיר: תודה רבה ותודה גם על המצגת.

סתיו שפיר: זה היה אפילו קצר מדי ואפשר היה להרחיב הרבה.

סתיו שפיר: כל המידע והנתונים ידועים.

סתיו שפיר: אנחנו מדברים על משבר הדיור כאשר משבר הדיור הוא חלק מקונטקסט.

סתיו שפיר: אי אפשר להוציא אותו מהעלייה במחירים בכל המקומות האחרים בחיים שלנו, עלייה במחירים של שירותים חברתיים, עלייה בעלויות שאנחנו צריכים להשקיע בשירותי בריאות, בשירותי חינוך, בשירותי רווחה, במחירי מזון, בתחבורה.

סתיו שפיר: הדיור נמצא בתוך הקונטקסט הזה.

סתיו שפיר: כמו שהדוח של מכון טאוב באמת הראה בצורה יוצאת מן הכלל, אחד הנתונים הכי קשים בתוך הדוח היה על מספר הזוגות הצעירים או אחוז הזוגות הצעירים שהכפיל את עצמו שנשארים לגור עם ההורים.

סתיו שפיר: היו שם שני חלקים כאשר אחד היה מתחת לגיל 39 והשני צעירים יותר.

סתיו שפיר: זה מצב שהוא ממש בלתי נסבל.

סתיו שפיר: יש כאן הבדל או פער דורי שאני חושבת שהמדינה עדיין לא תפסה אותו לחלוטין.

סתיו שפיר: אפשר ממש לחלק את זה לדור שנולד לפני פחות או יותר שנת 1977-1978 לבין הדור שנולד אחרי השנה הזאת.

סתיו שפיר: כל החבר'ה שנולדו אחרי, שהגיעו לגיל שלושים, לגיל שבו אמורים להיות מסוגלים – אמורים, דור ההורים שלנו היה יכול ברובו לקבץ את המשאבים ואת החסכונות ולהצליח לקחת משכנתא נורמלית ולקנות דירה – זה פשוט בלתי אפשרי.

סתיו שפיר: בדור שלנו זה בלתי אפשרי.

סתיו שפיר: זה לא קיים.

סתיו שפיר: היכולת של זוגות צעירים, של משפחות צעירות לרכוש דירה – בדרך כלל עושים את זה בגיל טיפה יותר מבוגר וגם אז תוך כניסה לחובות לא הגיוניים בעליל למשך כל החיים שלהם וההשקעה הזאת היא פשוט לא הגיונית.

סתיו שפיר: הסיבה היחידה שהם עושים אותה היא כדי להיחלץ איכשהו משוק השכירות.

סתיו שפיר: אתה אמרת שלוש שנים בדירה שכורה, אבל אני כמעט לא מכירה אנשים שנשארים בדירה שכורה במשך שלוש שנים.

סתיו שפיר: אני עוברת דירה מדי שנה.

סתיו שפיר: פעם אחת הצלחתי להישאר שנתיים באותה דירה שכורה וראיתי בזה הישג גדול.

סתיו שפיר: חוזי השכירות הם קצרצרים, בערך שנה ולפעמים שנה וחצי.

איתן כבל: את יודעת לומר מה הסיבה?

סתיו שפיר: זה נורא פשוט.

סתיו שפיר: אין שום רגולציה ושום הסדרה של השכירות.

סתיו שפיר: בעל הדירה שרוצה להרוויח מזה כמה שיותר כסף ויודע שיהיה ביקוש, יש מחסור בדירות, יעלה את המחיר.

סתיו שפיר: לפעמים במאה, מאתיים ו-300 שקלים כאשר לפעמים יש גם מצבים של עוד 500 שקלים ועוד אלף שקלים בחודש ואתה נאלץ ללכת לחפש מקום אחר.

סתיו שפיר: לפעמים גם בעל הדירה מעדיף להוציא את הדיירים כדי לא להיכנס למצב שבו הוא פיתח אתם יחסים קרובים מדי ואז הוא לא רוצה להעלות להם את שכר הדירה.

סתיו שפיר: גם זה מוכר.

סתיו שפיר: למה המחירים נוסקים.

סתיו שפיר: דירה היא לא מילקי.

סתיו שפיר: כאשר מחירי מעדן חלב עולים, אתה יכול ללכת לקנות מוצר אחר לכמה שנים, אתה יכול לפעמים לעשות חרם צרכני, אבל בדירה אתה לא יכול לעשות את זה.

סתיו שפיר: אתה חייב קורת גג.

סתיו שפיר: אז נוצר מצב, אם אתה משפחה שיש לה כמה ילדים ואומרים לך שמעלים את שכר הדירה ב-300 שקלים בחודש, המחשבה להתחיל לחפש דירה אחרת, להעביר את הילדים לגן ילדים אחר, לעבור שכונה, לשנות את הדרך בה מגיעים לעבודה, לשנות את כל אופן החיים מול להוציא עוד 300 שקלים בחודש, אתה תוציא יותר כסף ותישאר בדירה וכך המחירים נוסקים.

סתיו שפיר: זה כמו שאמרת והסברת מאוד יפה, מביא לכך שמעלים את מחירי הדיור כי כולם נאלצים להגיע לרכישה.

סתיו שפיר: תכף נשמע את המצגת של אביגדור יצחקי אבל אני רוצה לדבר קצת על תכנית העבודה של הממשלה בנושא הזה.

איתן כבל: אנחנו נשמע יותר את יצחקי מאשר את המצגת.

סתיו שפיר: בשמחה.

סתיו שפיר: מה תכנית העבודה של הממשלה בנושאים האלה.

סתיו שפיר: לפני שנה וקצת, ממש לפני הבחירות, הגיע דוח מבקר המדינה על הכשל בפתרון בעיית הדיור.

סתיו שפיר: אחד הדברים שאמר הדוח פעם אחר פעם הוא שיש כאן שני מאפיינים של השלטון הישראלי שחוזרים על עצמם והם מאוד בעייתיים ביכולת לפתור את בעיית הדיור.

סתיו שפיר: הראשון הוא תחלופה מאוד מהירה של רפורמות, רעיונות שלא בהכרח משתלבים אחד עם השני, פעם אחת יש מע"מ אפס ואחר כך יש רפורמה אחרת וזה לא בהכרח מגיע מתוך עבודה מסודרת, זה גם לא שורד יותר מדי זמן ודברים מתחלפים.

סתיו שפיר: לא כך פותרים את בעיית הדיור.

סתיו שפיר: החלק השני הוא היעדר מידע ונתונים.

סתיו שפיר: אומר המבקר כמה פעמים שהעבודה של הממשלה והחקיקה שמובילים השרים לא מתבססת על מידע מהימן ומדויק לגבי המצב של השוק.

סתיו שפיר: אדוני היושב ראש, אני הזמנתי לוועדת השקיפות לפני כמה חודשים לכמה ישיבות גם את מטה הדיור, את דירה להשכיר, את נציגות האוצר, רשות המסים ומשרד המשפטים כדי לשאול אותם איזה ידע יש לממשלה כשהיא ניגשת להסדרה.

סתיו שפיר: למשל, אנחנו כבר שנתיים מדברים על חוק השכירות שעבר עכשיו בטרומית בגרסה שונה מכפי שהוגשה במקור אבל איזה ידע היה לממשלה כשהיא ניגשה לכתוב תכניות עבודה לגבי מה הרגולציה הנכונה בשכירות, אם בכלל.

סתיו שפיר: הייתה כאן עמדה פוליטית של חלק מהאנשים שהתנגדו לחוק שלא צריך רגולציה בכלל, רגולציה זה מסוכן, למשל שרת המשפטים, והייתה עמדה אחרת שצריך איזושהי הסדרה במידה כזו ואחרת.

סתיו שפיר: הגיעו כל הנציגים, וחלקם נמצא כאן.

סתיו שפיר: משרד האוצר, מסתבר, המידע היחידי שיש לו על שוק השכירות מבוסס או על נתוני למ"ס.

סתיו שפיר: למ"ס בוועדה אמר שהנתונים שלהם לא מספקים, הם לא עושים סקר מספיק רחב כדי באמת להבין מה בעיית הדיור.

יעקב אשר: לא רק לא מספקים אלא גם לא מעודכנים.

סתיו שפיר: אבל הלמ"ס צריך להגיד במהלך הישיבה שיכניסו עוד דברים אותם הם הולכים להכניס עכשיו לסקרים שלהם, אבל זה לא היה קודם.

סתיו שפיר: משרד האוצר, הסקר היחידי שהוא מתבסס עליו כדי להבין מה קורה בשוק השכירות, זה סקר שנערך על ידי משרד האוצר בקרב 500 אנשים בשנת 2011 והוא גילה שחוזי השכירות, האורך הממוצע שלהם הוא שנה וחצי והבין שיש כאן בעיה של חוזים קצרי טווח.

סתיו שפיר: חוץ מזה לא בדקו שום דבר.

סתיו שפיר: רשות המסים שגובה מס השכרה אמורה לגבות מס של עשרה אחוזים ממשכירי דירה של מעל 5,000 שקלים בשכירות, באה וסיפרה לנו נתון מדהים והוא שאין לה שמץ של מושג כמה מס אמורים לגבות מזה.

סתיו שפיר: אין להם תכנית כדי לדעת כמה מס אמורים לגבות מדי שנה מהשכירות.

סתיו שפיר: בשנת 2014 הם פנו באופן אקראי ל-32 אלף בעלי יותר מדירה אחת ושאלו אותם האם הם אמורים לדווח על מס.

סתיו שפיר: מתוכם 29 אלף עד לאותה שנה לא דיווחו שהם חייבים לשלם מס השכרה.

סתיו שפיר: כלומר, אין שום עילה או סיבה בכלל לגבות את המס הזה כי אף אחד לא רוצה לגבות אותו.

סתיו שפיר: זה מאוד מוזר.

סתיו שפיר: ממס מס בהתנדבות.

סתיו שפיר: בערך עשרה אחוזים מחליטים לשלם אותו.

סתיו שפיר: אם כן, לא ברור מה עושים שם.

סתיו שפיר: בדיור ציבורי שהוא חלק גדול מאוד מהסיפור הזה, אנחנו רואים גם בשנה האחרונה עבודה ורצון גדול מצד השר לקדם את הדבר, אבל בסופו של דבר אנחנו מדברי על רכישה של מאות דירות בלבד ולא על משהו שמביא לשינוי משמעותי.

סתיו שפיר: דירה להשכיר.

סתיו שפיר: ניסיתי להבין לאיזה פלח באוכלוסייה הם פונים.

סתיו שפיר: לאיפה מופנות תכניות העבודה, לאיזה עשירון מדברים בכלל.

סתיו שפיר: הגענו בסופו של דבר להבנה שמדובר בעשירון שיהיה עשירי, עליו מדברים כאוכלוסיית יעד של דירה להשכיר.

סתיו שפיר: האם זה פותר את הבעיה בשוק?

סתיו שפיר: זה חלק שצריך להתייחס אליו אבל הוא בטח לא פותר את הבעיה.

סתיו שפיר: כלומר, יש כאן עבודה שהיא ממש טלאי על טלאי בלי ניסיון לייצר בסיס נתונים רציני כדי להבין מה אנחנו צריכים לתקן.

סתיו שפיר: אז יוצא שאנחנו מפספסים הרבה מאוד הזדמנויות.

סתיו שפיר: למשל, אם זה בפרויקט של פינוי מחנות צה"ל ממרכז הארץ.

סתיו שפיר: היה אפשר להכפיל את כמות הדירות שבונים במרכז הארץ כתוצאה מהפרויקט הזה.

סתיו שפיר: הסיבה שאי אפשר להכפיל אותה היא כי אין כאן עבודה משותפת ליצירה של תחבורה ציבורית וקווי גישה למקומות האלה.

סתיו שפיר: לכן אי אפשר פתאום להכפיל את מספר האנשים שיגורו שם.

סתיו שפיר: למה אי אפשר לעשות את השילוב הזה כדי לדאוג שזה כן יתאפשר?

סתיו שפיר: דיור בר השגה.

סתיו שפיר: למה לא להעביר פעם אחת, את מה שצריך לעשות, חוק שמחייב כל יזם ולתמרץ אותם כך שעשרה אחוזים מכל מיזם חדש יוקדש לדיור בר השגה ודיור ציבורי, לפי הפילוח שבו אנחנו מבינים מי אוכלוסיית היעד שלנו.

סתיו שפיר: דברים שהם גם ארוכי טווח, גם נוסו כבר בכל העולם ואנחנו יודעים מה התוצאות שלהם, מבוססים על מידע ומבוססים על תכנית עבודה.

סתיו שפיר: בלי זה אנחנו לא נוכל להתקדם ולפתור את הבעיה הזאת.

סתיו שפיר: תודה.

איתן כבל: תודה.

דב חנין: אם אתה נותן את רשות הדיבור לאביגדור, אולי כדאי שאני אדבר לפניו.

איתן כבל: זאת הכוונה.

איתן כבל: חשוב לי בכל זאת שתינתן לאביגדור האפשרות.

דב חנין: תודה לך אדוני היושב ראש, תודה על הדיון החשוב הזה.

דב חנין: תודה לכם במכון טאוב על הדוח שלכם ועל הדברים מאירי העיניים שאתה פרופסור וייס הבאת בפנינו.

דב חנין: זו הזדמנות באמת למבט רחב על מה שקורה בשוק הדיור ואני אנסה מאוד בתמצית להעיר כמה הערות בעניין הזה.

דב חנין: שוק הדיור הוא שוק דיפרנציאלי ולאורך השנים האחרונות יש דגש מאוד מאוד גדול שהממשלה נותנת לצד ההיצע.

דב חנין: זה דגש שאני מכיר אותו ומבין אותו כי זו גם האידיאולוגיה של הממשלה, זאת תפיסת העולם הכלכלית שלה, כלכלת צד ההיצע.

דב חנין: כולנו מכירים וכולנו יודעים ואני גם לא מזלזל בחשיבות של הצורך בהגדלת היצע.

דב חנין: אבל כלכלת צד ההיצע היא כלכלה עיוורת בעין את והיא לא מסתכלת על מה שקורה בצד השני ובצד השני יש תמונת ביקושים שאם אנחנו לא מבינים אותה ולא מנתחים אותה לעומק, אנחנו לא נדע לייצר פתרונות.

דב חנין: אני בכוונה לא אומר ביקוש אלא ביקושים כי הביקושים בשוק הדיון הם מאוד מאוד שונים ואני אומר את זה מאוד בקיצור.

דב חנין: יש ביקושים שהם ביקושי עודף.

דב חנין: למשל קניות דירות על ידי זרים, אלה ביקושי עודף מבחינת השוק הישראלי, אבל ביקושי עודף, אדוני מר יצחקי – ואני שמח שאתה גם נציג משרד האוצר - הם ביקושים שנוצרים כתוצאה מהעובדה שלאזרח הישראלי אין איך לחסוך לטווח בינוני או ארוך.

דב חנין: יש לי קצת כסף, אני אקנה דירה.

דב חנין: אין לי דרך.

דב חנין: אין מנגנונים של חיסכון לטווח בינוני, לטווח ארוך וכדומה.

דב חנין: אם אתה שואל אותי מה הדבר הכי חשוב שאפשר לעשות באופן מיידי כדי להוריד את רמת הביקושים העודפים האלה של אנשים שקונים דירות שהם לא באמת צריכים אותן, זה לייצר לאנשים מסלול בטוח וסביר לטווח בינוני ולטווח ארוך לחיסכון.

דב חנין: כבר אתה מוריד את רמת הביקושים המיותרים בצורה ניכרת.

דב חנין: יש גם ביקושים אחרים.

דב חנין: יש ביקושים שקשורים, ובצדק הזכרת את זה פרופסור וייס, בכך שבישראל אין מערכת של שכירות לטווח ארוך ואם אני רוצה פתרון דיור, אני אקנה דירה.

דב חנין: אגב, אחד הנתונים החדים ביותר שעולים מתוך המצגת שאנחנו ראינו הוא שמבחינה כלכלית מחירי השכירות נמוכים ביחס למחירי הדירות לקנייה ולכן כל החוקים היפים שגם אני אחד היוזמים שלהם לא יצליחו לעשות את העבודה בתוך המערכת הכלכלית שלנו.

דב חנין: מחירי השכירות עוד ימשיכו לעלות בצורה ניכרת כל עוד מחירי הדירות למכירה או לקנייה לא ירדו.

דב חנין: יש לנו כאן איזשהו קטר שדוחף גם את מחירי השכירות למעלה.

דב חנין: לכן אחד הדברים הכי חשובים שאתם חייבים לעשות - והקמת חברת דירה להשכיר חשבתי שתהיה צעד גדול בכיוון הזה אבל אני לא בטוח שהממשלה מספיק נחושה בעניין – זה לקדם מנגנונים של שכירות לטווח ארוך.

דב חנין: במדינות מתוקנות, באירופה, אנשים שוכרים לשנים באמת בביטחון, הם לא חייבים לרוץ לשוק הקנייה, הם יכולים להרגיש בטוחים במקום בו הם שוכרים בו, זה יותר כלכלי לפעמים וזה מאפשר לאנשים להשקיע את המשאבים שלהם בתחומים אחרים.

דב חנין: הייתה פעם השוואה מי יותר עשיר, הקפריסאים או הגרמנים.

דב חנין: במדדים הבינלאומיים הקפריסאים יותר עשירים.

דב חנין: זאת שטות כמובן כי קפריסאים קונים דירות וגרמנים לא.

דב חנין: גרמנים לא קונים דירות ולכן הם יכולים להשקיע כספים בהמון דברים אחרים ואולי הופכים את החיים שלהם ליותר קלים וליותר פשוטים.

דב חנין: נקודה מאוד מאוד משמעותית היא הנקודה של מה שקורה אצל הצעירים.

דב חנין: כאן שאלת השכירות היא שאלה קריטית כי אנשים צעירים במצב שוק הדיור היום לא יוכלו לקנות דירות גם אם נשפר דברים כאלה ואחרים ותייצרו פתרונות של מחיר למשתכן.

דב חנין: אנשים צעירים בסופו של דבר צריכים דיור בשכירות כי זה מה שאפשרי אבל תנו ביטחון.

דב חנין: תנו מנגנונים.

דב חנין: היה לנו בישראל פעם מה שנקרא דיור מוגן או דמי מפתח.

דב חנין: היו עם זה בעיות, אני לא רוצה לחזור לכל המודל הזה.

דב חנין: עד היום יש עם זה בעיות אבל אני אומר, בואו ניקח את הדברים האלה.

דב חנין: אגב, הדבר הזה נולד בתקופה שהייתה מצוקת דיור, בתקופת המנדט.

דב חנין: בואו נייצר מנגנון, נלמד את הלקחים, מה לא עבד בזה, מה יכול לעבוד בזה יותר טוב ונייצר מנגנונים כאלה.

דב חנין: תודה.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: ברשותכם, אני רוצה לומר ממש בקצרה כמה משפטים ולאפשר לאדוני להתייחס.

איתן כבל: קודם כל, תודה לך.

איתן כבל: תודה לך שבאת.

איתן כבל: תודה לכם חברי הכנסת שהעליתם את הנושא ותודה לך פרופסור אבי וייס שהנחת את הנושא על סדר היום.

איתן כבל: חשבתי שיהיו כאן המונים ולכן או שהם סומכים על השר ואומרים שהכול יהיה בסדר או שהם התייאשו.

איתן כבל: השיח הזה הוא שיח שחוזר על עצמו.

איתן כבל: רן, אם אתה זוכר מהתקופה בה היית פקיד בכיר בממשלת רבין, זה מדהים אותי כל פעם מחדש שאתה יושב ואתה מקשיב ואתה עוצם את העיניים ונדמה לך שבכלל אתה לפני עשרים שנים.

איתן כבל: אותו דבר.

איתן כבל: השכירות, הצעירים, אזורי ביקוש.

איתן כבל: אז ניתן מענה דרמטי.

איתן כבל: אני רוצה שנהיה הגונים ולומר שלקח זמן עד שהעניין הזה עמד על הרגליים אבל אני רוצה להדגיש.

איתן כבל: מה אני בעצם מצפה?

איתן כבל: באמת, יש לי סימפטיה ויותר מכך אל השר ואני יכול לומר ששנים לא היה שר שלקח על עצמו, לפחות לנסות, להתמודד עם שוק הדיור בצורה משמעותית, אמיתית ורצינית כפי שעושה את זה השר כחלון ואתה כזרוע הארוכה שלו בעניין הזה.

איתן כבל: את זה אי אפשר לקחת ממנו אבל יחד עם זאת, ואני אומר זאת אחרי שנה לממשלה, אם אינני טועה ב-17 במאי מלאה שנה לכהונת הממשלה, וזה זמן שכן אפשר להתחיל להסתכל לאן העסק הזה הולך.

איתן כבל: שוב אני רוצה להזכיר שהתהליך לא מתחיל בממשלת נתניהו האחרונה.

איתן כבל: יש גם ממשלה לפני כן בראשות נתניהו ושר האוצר לפיד שהנושא הזה מונח לפתחה במלוא העוצמה ובמלוא הכוח.

איתן כבל: זאת אומרת, אנחנו לא מתחילים רק בשנה הזאת.

איתן כבל: הייתה לי זכות להיות שותף וכמעט אין חדש תחת השמש.

איתן כבל: בנה דירתך, מחיר למשתכן, קבוצות רכישה – שום דבר איננו המצאה של התקופה הנוכחית.

איתן כבל: אם אנחנו נלך לעיתונים, ואני חייב פעם אחת לעשות את זה, ללכת לגזרי העיתונים של שנות ה-90, תחילת שנות ה-90, ולהעמיד אותם עם כל הבעיות שאבי וייס מציג, כי הבעייתיות אז הייתה לאין שיעור יותר גדולה כי לא היו רכבות וכמעט הכול היה לא, מיליון עולים מחבר המדינות, אתרי קרוואנים ממלאים את כל ישראל מצפון ועד דרום ואני רוצה להזכיר אוהלים של הוותיקים מאילת ועד קצרין ובכל זאת מרגע שראש הממשלה רבין לקח את זה כאחרון הפקידים – ואני אומר את זה לא ממצב של זלזול בפקידים אלא נהפוך הוא – והתיישב פעם בשבועיים, ואלה לא סיפורים שזכרנו את השומים והבצלים שאכלנו במצרים, אלא במובן הזה שפעם בשבועיים ישב בראש שולחן, ישבה כל הפקידות הבכירה שעסקה בתחום והוא פתח תיק תיק.

איתן כבל: ממש.

איתן כבל: הייתי יושב מולו והייתי מניח בפניו את התיקים והוא היה עובר על כל תיק וכל בעיה וכל חסם, פתר באופן אישי ונתן לוח זמנים לפעולה וידע איך זה קרה בכל מקום ומקום.

איתן כבל: כי השאלות של מינהל, תשתיות, חינוך, תחבורה היו לאין שיעור כי היום המדינה מפותחת לאין שיעור.

איתן כבל: היא עברה בעשרים השנים האחרונות מהפכה אדירה שבסוף אי אפשר לקחת את זה.

איתן כבל: אני מבקש מאדוני זה בסוף לתת סוג של תקווה.

איתן כבל: אתה צריך להגיד, בסדר, תמתינו חצי שנה, שנה, שנה וחצי, שנתיים.

איתן כבל: אני יודע שזה קשה כי בסוף זה גם שוק ואלף ואחד עניינים, אבל בשורה התחתונה אם לא תינתן תקווה, זה ייכנס עם כל הניתוחים המקסימים שלנו, לתוך הלופ.

איתן כבל: בסוף דיור הוא כמו סוג של בורסה.

איתן כבל: אם אתה לא נותן תקווה לאנשים ולצדה פעולות כאלה ואחרות, זה לא יעזור.

איתן כבל: אנשים מתייאשים, אנשים נכנסים ללופ ולטרוף וזה מתקיים וזאת לא המצאה ישראלית אלא מתקיים בכל מקום בעולם.

איתן כבל: השיעור הראשון של היצע וביקוש מתקיים בכל מקום.

איתן כבל: אדוני, בבקשה.

אביגדור יצחקי: תודה רבה אדוני היושב ראש.

אביגדור יצחקי: תודה רבה שהזמנתם אותי.

אביגדור יצחקי: אני חושב שהשיח הזה חייב להתקיים אבל לפני שאני אתחיל בדבריי, אני רוצה גם לספר וגם לדב ממרום ניסיוני גם כמנכ"ל משרד ראש הממשלה וגם כיושב ראש קואליציה.

אביגדור יצחקי: הבעיה של מדינת ישראל היא לא ברעיונות.

אביגדור יצחקי: הרעיון של חבר הכנסת דב חנין, כולם טובים, הניתוח טוב ובאמת הכול, אבל הבעיה של המדינה הזאת, לפי דעתי כבר הרבה שנים, היא יעילות הביצוע.

אביגדור יצחקי: הרעיונות יכולים להיות הכי טובים בעולם.

אביגדור יצחקי: אני זוכר את הערב הראשון לפני שנכנסתי לתפקידי, ארוחת ערב בבית ראש הממשלה בירושלים, ראש הממשלה דאז המנוח אריאל שרון שאל אותי את השאלה הבאה: מה הדבר הכי חשוב שתעשה.

אביגדור יצחקי: אמרתי לו, רכבת.

אביגדור יצחקי: בכלל לא היססתי.

אביגדור יצחקי: הוא אמר, מה זאת אומרת?

אביגדור יצחקי: אמרתי לו, תראה, יש היום רשות הנמלים והרכבות אבל עד היום אני לא מבין למה חיברו אותה.

אביגדור יצחקי: יש רכבת שנוסעת לחיפה יום הלוך, יום חזור.

אביגדור יצחקי: באותו יום היא לא חוזרת.

אביגדור יצחקי: אני אקים חברת רכבת ממשלתית שתפרוס רשתות בכל המדינה הזאת.

אביגדור יצחקי: התנפלנו על העניין ותוך חודש הקמנו את רכבת ישראל.

אביגדור יצחקי: אני זוכר אותו יושב ואומר לי: אני רוצה רק קו אחד, השאר תעשה מה שאתה רוצה.

אביגדור יצחקי: קו מאשקלון, שדרות, נתיבות, אופקים, באר שבע.

אביגדור יצחקי: החזון הזה קם ונהיה והיום יש רכבת כזאת ואנשים שעוברים לגור שם יודעים היום שהם יכולים להגיע לתל אביב ועוד מעט תהיה לנו רכבת העמק, ועוד מעט תהיה לנו רכבת קלה בתל אביב.

דב חנין: עוד מעט תהיה רכבת לירושלים.

אביגדור יצחקי: כן.

אביגדור יצחקי: אם המנהרות לא יקרסו שוב.

אביגדור יצחקי: בסופו של דבר אני אומר לך אדוני היושב ראש שיעילות הביצוע של המערכת הממשלתית – דרך אגב, האירועים של שנות ה-90 גרמו לכך שנקבל את חוק חובת מכרזים ועוד כל מיני דברים וכל הזמן אנחנו עסוקים בבקרות וכמובן בסוף אתה יכול להגיע כאן לחקירה ושם למבקר המדינה.

איתן כבל: סוף שנותה-80, תחילת שנות ה-90.

אביגדור יצחקי: אני אומר לכם בצורה שאינה משתמעת לשתי פנים.

אביגדור יצחקי: הייתה כאן מערכת ביצוע שבאמת מאפשרת, שאנשים לא מפחדים לקבל החלטות, יהיה יותר קל.

אביגדור יצחקי: גם אני איש מבוגר, עברתי כמה דברים, מקסימום ישלחו אותי הביתה ואני אפילו אהיה מרוצה.

אביגדור יצחקי: במה אנחנו עוסקים.

אביגדור יצחקי: השקף הראשון.

אביגדור יצחקי: זה משבר הדיור.

אביגדור יצחקי: יכולים להגיד מה שרוצים, אבל זה משבר הדיור.

אביגדור יצחקי: תוספות משקי הבית בישראל כל שנה גדלות בכ-10,000 מאשר ייצור הדירות במדינת ישראל.

אביגדור יצחקי: החכמה היא לייצר מספיק דירות למשקי הבית שנוצרים כל שנה.

אביגדור יצחקי: כדי לעשות את זה, צריך לייעל את המערכת הממשלתית כך שבכל שנה מדינת ישראל – וזה לא בשמים – תפיק חמישים אלף עסקאות של דירות מקרקעות המדינה אל הקבלנים כדי שיבנו עליהן.

אביגדור יצחקי: זה מה שאנחנו עושים יום ולילה.

אביגדור יצחקי: להגדיל את מספר הדירות המיוצרות במדינת ישראל.

אביגדור יצחקי: אני אומר לכם שאנחנו כבר בתהליך של עלייה.

אביגדור יצחקי: אני חושב שמה שהוצג כאן על ידי הלמ"ס, 48 אלף דירות, הוא לא מדויק.

אביגדור יצחקי: אנחנו מתחילים כבר להתחלות של חמישים אלף דירות.

אביגדור יצחקי: אנחנו מאוד רוצים להגיע ל-65 אלף התחלות בנייה כי מה קורה כאן בעצם?

אביגדור יצחקי: כל שנה נוצר פער של חוסר של דירות.

אביגדור יצחקי: (היו"ר דב חנין)

דב חנין: יש לכם הערכה על 2016?

אביגדור יצחקי: אנחנו חושבים שב-2015 עברנו את החמישים אלף והלמ"ס יתקן את עצמו.

אביגדור יצחקי: אנחנו נעזרים גם בהתאחדות בוני הארץ בעניין הזה.

אביגדור יצחקי: אני מעריך שב-2016 אנחנו נגיע למעל חמישים אלף.

אביגדור יצחקי: סדר גודל של 53-54 אלף דירות.

אביגדור יצחקי: יש לנו שאיפה לשישים אלף אבל עוד מעט אני אסביר את החסמים שאם הם ייפתרו, וחלקם מהם הולך להיפתר, נגיע לתוצאה יותר גבוהה.

סתיו שפיר: איזה דירות?

סתיו שפיר: מה בונים?

אביגדור יצחקי: דירות.

סתיו שפיר: כמה חדרים?

סתיו שפיר: כמה דירות במרכז?

אביגדור יצחקי: על זה עוד מעט נדבר ונראה גם את הפריסה.

דב חנין: עוד שאלה.

דב חנין: האם לאדוני יש הסבר לפער שהוא עקבי, הוא הרבה מאוד שנים, בין התחלות הבנייה לבין גמר הבנייה?

אביגדור יצחקי: כן.

דב חנין: כל הזמן יש פער.

דב חנין: יש המון התחלות שעוד לא נגמרו.

אביגדור יצחקי: פעם היית בונה דירה במדינת ישראל ב-18 חודשים, בעשרים חודשים, ב-24 חודשים והיום אתה בונה בין שלושים ל-36 חודשים.

דב חנין: יש מלאי אדיר של בתים שהתחילו לאורך השנים ולא גמרו אותם.

אביגדור יצחקי: יש היום במדינת ישראל מאה אלף דירות בבנייה פעילה.

אביגדור יצחקי: אבל אם אתה בונה אותן ב-30 וב-36 חודשים – ואני אעשה לך הנחה, שלושים חודשים – זה שנתיים וחצי.

אביגדור יצחקי: חלק מאה אלף לשתיים וחצי, אתה מקבל ארבעים אלף דירות בשנה.

אורי מקלב: זה נתון מדויק שהיום זה הזמן שלוקח לבנות דירה?

אביגדור יצחקי: ברור.

אביגדור יצחקי: עוד מעט נדבר על הבעיות.

אורי מקלב: היום זה אורך יותר זמן?

אביגדור יצחקי: אורך היום זמן יותר רב והסיבה העיקרית היא עובדים.

אביגדור יצחקי: עוד מעט נדבר על כך.

אביגדור יצחקי: זה הפער.

אביגדור יצחקי: תוסיפו לזה את זה שכמו שאמר היושב ראש וגם אתה אמרת, אין לאנשים היכן להשקיע את הכסף.

אביגדור יצחקי: המקום היחידי שאפשר להשקיע בו את הכסף ולקבל איזושהי תשואה, זה שוק הדיור.

אביגדור יצחקי: תוסיפו לזה גם את המשקיעים שמחפשים אפיק השקעה, אנשים מבוגרים שרוצים לדאוג לפנסיה שלהם, ואז אתה מקבל לחצי ביקוש כאלה בלי שקורה כלום - מחיר הבנייה לא עלה, הקרקע לא זזה ממקומה, המנופים הם אותם מנופים - המחירים עולים.

אביגדור יצחקי: הכול בגלל לחצי ביקוש.

אביגדור יצחקי: אז כל אחד שיש לו אפשרות, מכניס את היד פנימה ולוקח את ליטרת הבשר שלו וזה מתחיל במדינה שספסרה בקרקעות וזה נגמר, וזה ממשיך במדינה שמעלה את מחירי הפיתוח ומעמיסה עליהם עוד כל מיני דברים וגם זה בחלקו נגמר בהדרגה.

אביגדור יצחקי: חבר הכנסת אשר מכיר את הבעיות של בית שמש.

יעקב אשר: המכרז האחרון שיצא.

אביגדור יצחקי: אל תדאג.

אביגדור יצחקי: אף דירה לא תישאר שם.

אביגדור יצחקי: אני מבטיח לך.

אורי מקלב: באיזה מחיר?

אביגדור יצחקי: עוד מעט נראה את הכול.

אביגדור יצחקי: הבנקים, הריביות ירדו בצורה דרסטית.

אביגדור יצחקי: על הריבית הוסיפו עמלת ליווי, עמלת ערבות ועמלת אי ניצול אשראי.

אביגדור יצחקי: זאת אומרת, הבן אדם לא רק שלא לוקח כסף אלא הוא גם משלם על זה כסף.

אביגדור יצחקי: עכשיו יש מחניק אשראי עצום שאנחנו מנסים לטפל בו וזה לא קל וזה בשיתוף פעולה עם הנגידה ועם המפקחת על הבנקים.

אביגדור יצחקי: גם מנכ"לית בנק לאומי אמרה את זה אתמול באיזשהו כנס, שמחנק האשראי הזה רק מעלה את המחירים.

אביגדור יצחקי: ממחירים של 25 אלף שקלים לדירה עלות פיננסית, אנחנו עולים עכשיו ל-40-45 אלף שקלים.

אביגדור יצחקי: בכל זה צריך להילחם וזה די בעייתי.

אביגדור יצחקי: למה זאת לא כזאת קטסטרופה, כי 135 אלף דירות מסך כל 2.5 מיליון דירות שיש במדינה הזאת, זה חמישה אחוזים.

אביגדור יצחקי: אז מה עושים?

אביגדור יצחקי: נשארים יותר לגור עם ההורים.

אביגדור יצחקי: אין מה לעשות.

אביגדור יצחקי: ו/או סוגרים חניות.

אביגדור יצחקי: אני אומר לכם, במיוחד במגזר החרדי, יש מצוקת דיור שהיא לא תאמן וזה רק בגלל חוסר דירות.

אביגדור יצחקי: מוצאים פתרונות כי לחמישה אחוזים עוד אפשר למצוא פתרונות, אבל אם חס וחלילה הפער הזה ילך ויגדל, אנחנו צפויים לפצצה חברתית מהמדרגה הראשונה.

אביגדור יצחקי: לכן מה שאנחנו עושים, וכוחותינו הם לא קלים, כי זאת די בעיה, זה באמת לייעל את המערכת ולבנות עוד ועוד ועוד דירות.

אביגדור יצחקי: בשקף הבא נראה את ההתפלגות של העסקאות.

אביגדור יצחקי: אנחנו רואים שבסך הכול הדירה הראשונה של האנשים, גם בדירות חדשות וגם בדירות יד שנייה, נסמכת על 25 אחוזים וזה נתון שהוא לא משתנה אבל מספר הזוגות הצעירים כל שנה גם הוא גדל ולכן הפער שלהם גם גדל.

אביגדור יצחקי: לכן מה שאנחנו עושים, זה את כל מה שיש לנו כרגע ביד אנחנו נותנים לחסרי הדיור ולא לאף אחד אחר.

אביגדור יצחקי: כל קרקעות המדינה היום ללא יוצא מן הכלל הולכות לחסרי הדיור.

אביגדור יצחקי: אף אחד לא יכול לקבל דירה מהמדינה אם הוא לא חסר דיור.

אביגדור יצחקי: קריטריונים פשוטים וברורים כאשר בתוך זה הוספנו קרקעות עד 150 אלף שקלים, שמונים אחוזים הנחה מערך הקרקע ובחלק גדול מהמקרים מאה אחוזים הנחה מערך הקרקע.

אביגדור יצחקי: זאת אומרת, הקרקע מפסיקה להיות פקטור.

אביגדור יצחקי: הקרקעות שמעל 150 אלף שקלים, כל קרקע מקבלת 120 אלף שקלים הנחה.

אביגדור יצחקי: 120 אלף הנחה, אם תוסיפו לזה את כל הפרמטרים האחרים, זה מאתיים אלף שקלים הנחה כאשר בתוך הסבסוד אנחנו נותנים לקרקעות עד מאה אלף, ארבעים אלף שקלים סבסוד בפיתוח, ועוד בין ארבעים לשישים אלף שקלים מענק לרוכש.

אביגדור יצחקי: כל זה רק לחסרי דיור ולא לאף אחד אחר.

אביגדור יצחקי: זאת תכנית ששר האוצר יזם, קידם ואנחנו נחושים ללכת בה עד הסוף.

אביגדור יצחקי: היא לא תכנית שתהיה אלא כבר 17 אלף יחידות.

אביגדור יצחקי: דרך אגב, הכול התחיל בספטמבר-אוקטובר.

אביגדור יצחקי: היינו צריכים להעביר את מינהל תכנון ואת רשות מקרקעי ישראל.

אביגדור יצחקי: אני אומר לכם שזה מהלך נהדר, זה שכולנו יושבים יחד ומדברים יחד.

אביגדור יצחקי: עכשיו אנחנו מעבירים – עוד מעט אני אדבר על התחדשות עירונית - וראשי הערים אחד אחד באים ויושבים מולו כל הגורמים כולם, גם מינהל תכנון, גם משרד השיכון, גם רשות מקרקעי ישראל, גם אגף תקציבים וגם מטה דיור.

אביגדור יצחקי: כולם יושבים מולו ביחד והכול נגמר באותו מקום.

סתיו שפיר: תחבורה.

אביגדור יצחקי: על תחבורה עוד מעט אני אדבר.

אביגדור יצחקי: זה באחד השקפים.

אביגדור יצחקי: ראו זה פלא, יש כאן משהו שאנחנו לא יודעים להסביר.

אביגדור יצחקי: אלה הנרשמים לתכנית שלנו.

אביגדור יצחקי: דרך אגב, אנחנו מוטרפים ממה מוכנים ללכת לקראתנו.

אביגדור יצחקי: אנחנו מגיעים להנחות של 400, 500, 600 ו-700 אלף שקלים ממחיר השוק.

אביגדור יצחקי: בקריית מוצקין שעכשיו הסתיימו חמישים אחוזים מההגרלות – ואתם צריכים לשמוע את האנשים בטלפונים ולראות אותם קונים באזורי המכירה, אני יכול להראות לכם מסרונים שקיבלתי מזוגות שסוף סוף הצליחו לקנות דירה – בסך הכול נרשמו 33 אלף בעלי זכות.

אביגדור יצחקי: אין לנו אינפורמציה בעניין הזה, מה הפוטנציאל של הנרשמים.

אביגדור יצחקי: השר אמר שזה יגיע לסביבות המאתיים אלף.

אביגדור יצחקי: 33 אלף.

אביגדור יצחקי: קודם כל, היום זה אינטרנטי מלא.

אביגדור יצחקי: לא צריך ללכת לשום מקום.

אביגדור יצחקי: אתה נרשם באינטרנט, אתה מקבל תעודת זכאות, 240 שקלים, עד הרגע שאתה זוכה בהגרלה.

אביגדור יצחקי: אנחנו להוציא עד סוף 2017 מאה אלף דירות וזה יקרה, וזאת התקווה.

אביגדור יצחקי: זה יקרה.

אביגדור יצחקי: ל-33 אלף, אני נותן לכולם דירה.

רועי פולקמן: שלוש דירות.

אביגדור יצחקי: אחרי שנגמור עם חסרי הדיור, נעבור לאיזשהו קריטריון של משפרי דיור שאנחנו עוד לא יודעים מהו.

אביגדור יצחקי: (היו"ר איתן כבל)

אביגדור יצחקי: אתם רואים את ההתפלגות, באיזה ערים נרשמים כל מיני אנשים.

אביגדור יצחקי: אתם רואים את ההתפלגות של ההרשמה השבועית, אבל אני אומר לכם 33 אלף שלהם נתנו הנחה משמעותית ובנק ישראל, למי שאמר כאן דברים עליהם, הלך לקראתנו.

אורי מקלב: אני אמרתי.

אורי מקלב: אתה יכול לומר את זה.

אביגדור יצחקי: בנק ישראל הלך לקראתנו והסכים להורות לבנקים לתת משכנתא ממחיר השוק של הדירה ולא ממחיר הרכישה שלה עם הון עצמי מינימלי של מאה אלף שקלים.

אביגדור יצחקי: יכול להיות שאנשים אולי לא שמעו אבל בדקנו, עשינו סקר וכולם שמעו.

אביגדור יצחקי: נכון שאנשים באים ונזכרים ומוצאים את עצמם שבוע לפני ההגרלה, נרשמים ופתאום גם זוכים.

אורי מקלב: המציאות היא שהמשכנתא עלתה במאה אלף שקליםף.

אביגדור יצחקי: עדיין צריך להביא מאה אלף שקלים.

אורי מקלב: לא.

אורי מקלב: יותר.

אביגדור יצחקי: לא.

אביגדור יצחקי: על עלות המשכנתא, כתבתי לעצמי, עוד מעט נדבר.

אביגדור יצחקי: בואו תראו עוד כמה דברים שזה הכי חשוב.

אביגדור יצחקי: רוב הקונים הם זוגות צעירים.

אביגדור יצחקי: כל מחיר למשתכן הוא זוגות צעירים.

אביגדור יצחקי: 95 אחוזים הם זוגות צעירים.

אביגדור יצחקי: גם במחיר מטרה שיש מקום גם למשפרי דיור, גם כן 95 אחוזים הם זוגות צעירים.

אביגדור יצחקי: אלה אנשים שאתם יכולים לראות שהם בגיל של בין 31 ל-40, חמישים אחוזים מתחת לגיל שלושים, 37.5 אחוזים, ביחד 87 אחוזים.

אביגדור יצחקי: כולם זוגות צעירים והם חסרי בית והם כאלה שגרים אצל ההורים או גרים בשכירות.

אביגדור יצחקי: אני מקווה שזה יפתור את אותה בעיה שהציג פרופסור וייס על העניין של דירות בבעלות כי יש לנו גם אופי יהודי ואנחנו עושים זאת.

אביגדור יצחקי: תראו עוד נתון מתוך ההגרלות עצמן.

אביגדור יצחקי: היום המספרים הם אסטרונומיים.

אביגדור יצחקי: בראש העין נרשמים 13 אלף אנשים על 419 דירות אבל זה ילך ויפחת.

אביגדור יצחקי: לכל ה-33 אלף האלה תהיה דירה.

אביגדור יצחקי: תראו נתון מעניין למטה.

אביגדור יצחקי: אלה דירות לבני מקום.

אביגדור יצחקי: אנחנו מאפשרים במרכז עשרים אחוזים לבני מקום ובפריפריה ל-32 אחוזים בני מקום.

אביגדור יצחקי: אתם רואים שבמוצקין נרשמו 421 בני מקום כרגע על 115 דירות אבל המספר יגדל ל-250 דירות.

אביגדור יצחקי: זאת אומרת שכבר היום היחס הוא אחד לשתיים לזכות בהגרלה.

איתן כבל: בראש העין לא נרשמו בני מקום?

אביגדור יצחקי: בראש העין נרשמו בני מקום אבל הרבה פחות ולכן זה לא מוצג כאן.

אביגדור יצחקי: אני רוצה להראות עוד נתון על מה קרה עם בני המקום.

אביגדור יצחקי: תשימו לב שבעפולה, שם ההגרלה הסתיימה, הגענו לארבעים אחוזים בני מקום שבאים לגור ליד ההורים שלהם, כי למה?

אביגדור יצחקי: כי אחרי ההגרלה של בני המקום הם יכולים להשתתף גם בהגרלה הכללית ואז בני מקום נכנסים גם לתוך ההגרלה הכללית.

אביגדור יצחקי: בלוד, דרך אגב, אתם יכולים לראות שהגענו ל-27 אחוזים בני מקום.

אביגדור יצחקי: אותו דבר במוצקין ואותו דבר במקומות אחרים.

אביגדור יצחקי: אנחנו מגיעים לסביבות השלושים אחוזים בני מקום בכל עיר.

אביגדור יצחקי: גם אתם יכולים לראות את ההגרלה בראש העין במחיר מטרה, לקראת סוף הטבלה, יש שם 96 אחוזים זוכים חסרי דיור.

אביגדור יצחקי: כולם זוגות צעירים.

אביגדור יצחקי: אין כאן חכמות.

אביגדור יצחקי: איך אנחנו מייעלים את העניין.

אביגדור יצחקי: כל אחד מוזמן.

אביגדור יצחקי: הקמנו מערכת שהתחילה עוד לפני שאנחנו הגענו.

אביגדור יצחקי: זאת בעצם מערכת בה אנחנו יכולים לראות בצורה הכי ברורה מה קורה.

אביגדור יצחקי: אני רוצה להפנות את תשומת לבכם לכמה סעיפים.

אביגדור יצחקי: אנחנו היום מטפלים ב-800 אלף דירות.

אביגדור יצחקי: עד סוף השנה נטפל במיליון ומאתיים אלף דירות, שלכל אחד יש את החסמים שלו ואת הבעיות שלו אבל תשימו לב לעמודה הימנית בכתומים.

אביגדור יצחקי: עד היום יש לי ביד תכניות של 213 אלף דירות מאושרות.

אביגדור יצחקי: אתם יכולים לראות בעמודה הירוקה והאדומה שמתוך 800 אלף דירות, 414 - אין בהן כרגע חסמים ועוד 384 - יש בהן חסמים.

אביגדור יצחקי: אבל כדי לסבר את האוזן, תסתכלו רגע מצד ימין למטה ליד הכחול, אני מוכן עם יחידות לשיווק שאני צריך לטפל בעוד כמה דברים, בשנת 2016 יש 68 אלף דירות ולא רק מחיר למשתכן.

אביגדור יצחקי: זאת מערכת שמתעדכנת ואתה יכול להיכנס כאן

אביגדור יצחקי: לכל פרויקט ופרויקט עם המפה שלו, עם החסמים שבו, עם הסטטוס שלו.

אביגדור יצחקי: כל פרויקט בכל עיר.

אביגדור יצחקי: אתה יכול לעשות את זה במגוון של ערים, אתה יכול לעשות את זה במגוון של חסמים אבל כבר היום אנחנו במצב שאנחנו מוכנים לספק את חמישים אלף הדירות שלנו כל שנה, את השיווק שלהם.

איתן כבל: מה החסמים?

אביגדור יצחקי: תכף אני אגיע.

אביגדור יצחקי: תאמין לי, אני לא אחסיר כלום.

אביגדור יצחקי: אלה החסמים.

אביגדור יצחקי: בתחבורה, בעיות של קניין, בעיות של גבולות.

אביגדור יצחקי: היום כל בעלי הגבולות, לקחת שטח.

אביגדור יצחקי: בכלל, אמרתי קודם, אני לא יודע אם היית, שהבעיה העיקרית היא היעילות של הביצוע אבל יש עוד בעיה גדולה במדינה הזאת שמאז קום המדינה אף אחד לא הצליח לשנות אותה.

אביגדור יצחקי: המבנה המוניציפאלי של המדינה הזאת הוא האסון הכי גדול שגורם לחמישים אחוזים מהצרות במדינה הזאת.

אביגדור יצחקי: יסוד המעלה - מועצה.

אביגדור יצחקי: מה זה?

אביגדור יצחקי: מועצות אזוריות הן שליטות על השטח ובכל דבר אתה צריך לעבור דרכן.

אביגדור יצחקי: אני בא לראש העירייה ביהוד, היא כלואה בתוך עצמה אבל היא רוצה להיות עיר, היא רוצה תרבות, היא רוצה תזמורת, היא רוצה קבוצת כדורגל, היא רוצה קבוצת כדורסל, הכול היא רוצה אבל היא כלואה ואין לה לאן להתפתח בכלל.

אביגדור יצחקי: אתמול הייתי באור יהודה, אותו הדבר.

אביגדור יצחקי: המבנה המוניציפאלי הזה הוא לא הגיוני.

אביגדור יצחקי: לא הגיוני עם עיר כמו גבעתיים, עם עיר כמו רמת גן, עם עיר כמו בת ים, עם עיר כמו חולון ותל אביב.

אביגדור יצחקי: זה לא הגיוני.

אביגדור יצחקי: אתה לא יודע איפה נגמר הקו ואיפה הוא מתחיל.

אביגדור יצחקי: אלה אין להם גרוש לחיות ואלה ברוך השם פסטיבלים מהיום עד מחר.

אביגדור יצחקי: אני אומר, בואו ניקח דוגמה הכי פשוטה, ערבה תיכונה.

אביגדור יצחקי: חמישה ישובים.

אביגדור יצחקי: אין להם מה לאכול, אני מדבר על הרשות.

אביגדור יצחקי: מדרום יש אחד שמן שקוראים לו מועצה אזורית אילות, שם הכסף נוזל מכל חור, שלא לדבר על האח הצפוני, מועצה אזורית תמר.

אביגדור יצחקי: למה לא לקחת שני ישובים לכאן ושלושה ישובים לכאן ולגמור את העניין הזה?

אביגדור יצחקי: זה רק כאן בבית הזה, אצל הפוליטיקאים.

אביגדור יצחקי: לכן יש כאן הרבה מאוד חסמים.

אביגדור יצחקי: עוד מעט נדברר גם על החסמים האחרים אבל החסם העיקרי הוא התשתיות.

אביגדור יצחקי: אני לא יודע מה יקרה קודם במדינה הזאת אם לאנשים לא יהיה היכן לגור או לא יהיה להם לאיפה לנסוע, אבל אין לאיפה לנסוע.

איתן כבל: אני כבר אומר לך, ראש העין.

איתן כבל: הייתה לי זכות בפרויקט הגדול הזה עוד בשנות ה-90 עת הבאנו את הקרקע הבלתי מתוכננת.

איתן כבל: אני מסתכל על זה היום.

איתן כבל: זה רק מתחיל.

איתן כבל: אני אומר לך שתהיה משמרת שנייה של עבודה.

איתן כבל: אני אומר שצריך אפילו ללכת לשם לסיור כדי לראות איך אתה בבוקר נוסע מאה מטרים.

איתן כבל: הילדה שלי הוציאה לא מזמן רישיון נהיגה לשמחתי, כמובן זה מוסיף לי שערות לבנות בראש מסיבות אחרות, אבל מבית הספר שלה, בית ספר תיכון בגין, שזה עד היציאה ל-444, אלה מאתיים מטרים והיום זה יכול לקחת חצי שעה.

איתן כבל: מאתיים מטרים וזה ביום טוב.

איתן כבל: זה פשוט לא יאמן.

איתן כבל: כל אלה מהשכונות החדשות אומרים לי שפתחו את המחלף החדש.

איתן כבל: אתה יודע מה המשמעות שפתחו את המחלף?

דב חנין: פקק.

איתן כבל: הפקק הוא כבר לא מצומת מורשה אלא הוא מתחיל מהבית.

דב חנין: רק תחבורה ציבורית.

רועי פולקמן: תוך 10-15 שנים, תחבורה ציבורית תהיה מיושנת כי ברגע שהמכונות האוטונומיות ייכנסו, הפקקים יהיו נחלת העבר.

אביגדור יצחקי: אני לקחתי על עצמי קצת ועדות תכנון.

אביגדור יצחקי: אתה נתקל שם באמת באנשים טובים.

אביגדור יצחקי: אני אומר לך, אנחנו עובדים בשיתוף פעולה גם עם הגנת הסביבה, גם עם רשות הטבע והגנים וכולי, באמת, עובדים יפה יפה.

אביגדור יצחקי: אבל לפעמים אתה נתקל בדברים הזויים.

אביגדור יצחקי: יש לך כביש 531.

אביגדור יצחקי: ביקש משרד התחבורה לפתוח אותו פתיחה מוקדמת.

אביגדור יצחקי: העלו את זה ל-ות"ל, במקרה לא הייתי שם, אמרו לא.

אביגדור יצחקי: למחרת או שבוע אחרי כן אני בא לישיבה ושואל למה לא.

אביגדור יצחקי: זה עושה רעש ברמות השבים.

אביגדור יצחקי: אני מסתכל על המפה, רמות השבים בכלל לא על הכביש.

אביגדור יצחקי: אני אומר, קודם כל 68 שנים הם היו עם הרעש ומה קרה עכשיו?

אביגדור יצחקי: לא, הבטיחו להם קירות אקוסטיות של שישה מטרים ובנו רק חמישה וחצי ועכשיו אם לא יעצרו את הכביש, זה לא ייפתר.

אביגדור יצחקי: תשכחו מהם.

אביגדור יצחקי: זה שאנשים נהרגים בכבישים לא מעניין אתכם?

אביגדור יצחקי: לפתוח כביש כזה גדול וכזה רחב?

אביגדור יצחקי: אז אין ברירה, הכול כאן בפטישים, הכול כאן במריבות ובסוף יבוא אלי מבקר המדינה בצורה הזאת ואחרת על כך שאני מעיף אנשים מהחדר כדי לקבל החלטות, אבל זאת בעיה.

אביגדור יצחקי: היעילות של הביצוע היא הבעיה.

אביגדור יצחקי: איפה החסמים שלי היום.

אביגדור יצחקי: הראשון, עובדים.

אביגדור יצחקי: אין עובדי בניין במדינת ישראל.

אביגדור יצחקי: ישראלים לא רוצים לעבוד.

אביגדור יצחקי: הקצינו שמונים מיליון שקלים להכשרות פלוס דמי קיום פלוס מענקים, החבר'ה רוצים היי-טק והם צודקים.

אביגדור יצחקי: אם אני הייתי במקומם, גם אני הייתי רוצה היי-טק.

אביגדור יצחקי: אני הלכתי ללמוד ראיית חשבון.

אורי מקלב: אין שיטות בנייה חדישות שיביאו את העובדים?

אביגדור יצחקי: אין.

אביגדור יצחקי: התשובה היא אין.

אביגדור יצחקי: אומרים שבסין בונים 15 ביום אבל לא אומרים שבכל קומה יש 3,000 אנשים.

אורי מקלב: טכנולוגיות חדישות, לא אנשים.

אביגדור יצחקי: אנחנו בונים בכל הטכנולוגיות החדישות שבונים בכל העולם ועוד מעט אני אספר על זה.

אביגדור יצחקי: קודם כל, יש כאן בעיה של תיווך, יש כאן בעיה של שחיתויות ויש כאן מה שאתם רוצים.

אביגדור יצחקי: יש לנו היום 175-180 ישראלים בענף הבנייה ותתפלאו, ערביי ישראל הם עובדים בענף הבנייה כי חלקם באוכלוסייה.

אביגדור יצחקי: הם יותר אולי בענף השיפוץ ופחות בענף הבנייה.

אביגדור יצחקי: אנחנו מביאים היום 45 אלף פלסטינים ואנחנו בתהליך של הבאת עוד 7,00-0 פלסטינים.

אביגדור יצחקי: הלכתי לבקר במעברים, רבותיי חברי הכנסת, זאת בושה וחרפה למדינת ישראל.

אביגדור יצחקי: בושה.

אביגדור יצחקי: נתנו 300 מיליון שקלים עכשיו כדי לשפר את הדברים האלה.

אביגדור יצחקי: ועדת הכספים מעכבת לנו קצת מהכסף.

יעקב אשר: לא יכול להיות.

אביגדור יצחקי: לצורך העניין אנחנו נביא עוד 7,000 פועלים ונגיע ל-52 אלף פלסטינים.

אביגדור יצחקי: ביקשנו ממערכת הביטחון לבדוק את העניין של עזה כי באמת יש שם עובדים מיומנים.

אביגדור יצחקי: כרגע התשובה היא שלילית.

אביגדור יצחקי: אנחנו מכירים מערך הכשרה לפלסטינים כנראה באזור עופר על מנת שכל מי בא ועובד, נוכל אחר כך להכשיר אותו ולבדוק אותו.

אביגדור יצחקי: כדי להביא עובדים מחוץ לארץ, הסינים לא רוצים לשלוח לנו עובדים.

אביגדור יצחקי: למה?

אביגדור יצחקי: זה כנראה עניין מדיני ואני לא רוצה להיכנס לזה אבל גם ראש הממשלה מטפל בזה וגם משרד החוץ, גם השגריר שלנו מתן וילנאי.

אביגדור יצחקי: כל פעם הם מורחים אותנו עם סיפור אחר.

אביגדור יצחקי: כנראה זה איזה לחץ מדיני מצד מדינות עוינות שלא נותנות לדבר הזה לקרות.

אביגדור יצחקי: לצורך העניין, אנחנו עדיין ממשיכים ואנחנו מקווים שזה יקרה.

אביגדור יצחקי: בינתיים יש לנו ארבעה הסכמים עם מדינות – רומניה, בולגריה, מולדובה ובשבוע שעבר חתמנו עם אוקראינה.

אביגדור יצחקי: באוקראינה יש ארבעים אחוזים אבטלה בענף הבנייה.

אביגדור יצחקי: אנחנו מאוד מקווים שיבואו משם.

אביגדור יצחקי: אני הייתי במיון, אתה בא, רואה אנשים סמוקי פנים, לא מהדלוק של הערב קודם אלא מהתדלוק של הבוקר אבל בכל זאת אנחנו מצליחים לגרד פה ושם אנשים שבכל זאת עובדים ואנחנו ממשיכים לעבות.

אביגדור יצחקי: בינתיים עשינו עוד מהלך.

אביגדור יצחקי: יש כאן חברה בישראל, חברה תורכית בשם אינמזלאר.

אביגדור יצחקי: כשאני הייתי מנכ"ל משרד ראש הממשלה עשיתי הסכם עם התורכים שרכש גומלין יהיו עובדי בניין, בגין הטנקים והמטוסים שתחזקנו להם.

אביגדור יצחקי: הם היו כאן עד נובמבר 2015, אז היה להם הסכם רכש גומלין.

אביגדור יצחקי: הם סיימו אותו.

אביגדור יצחקי: הארכנו להם בשלוש שנים.

דב חנין: בכמה עובדים מדובר?

אביגדור יצחקי: בכל חברה כזאת, 1,000-1,200 עובדים.

אביגדור יצחקי: הארכנו להם בעוד שלוש שנים.

אביגדור יצחקי: דרך אגב, הם גררים בכפר קאסם ומי שמסתובב שם יכול לראות אותם.

אביגדור יצחקי: כל המכולות עם דגלי תורכיה וכל המסעדות.

אביגדור יצחקי: אנחנו הוצאנו קול קורא לעוד שש חברות ואולי נוציא לעוד שש.

אביגדור יצחקי: לא רק בתורכיה אלא בכל העולם.

אביגדור יצחקי: שמנו קריטריונים די גבוהים.

אביגדור יצחקי: נרשמו כבר כ-37 חברות בכל העולם שרוצות לבוא לעבוד בישראל.

אביגדור יצחקי: יש לנו עוד שיג ושיח עם התאחדות בוני הארץ כאן.

אביגדור יצחקי: בקיצור, עובדים זאת בעיה שאנחנו מטפלים בה.

אביגדור יצחקי: אני מקווה שעד סוף השנה נהיה מאחוריה.

אביגדור יצחקי: הדבר השני הוא כמו שאמרתי, התשתיות.

אביגדור יצחקי: בעיקר תחבורה.

אביגדור יצחקי: בוא נאמר את האמת, נתיבי ישראל לא עבדו שנה שלמה עם כל האירועים שהיו שם.

אביגדור יצחקי: כשבא המנכ"ל החדש, הוא מצא 1,780 התקשרויות שצריך לעשות בו ברגע והוא לא מסוגל לעשות.

אביגדור יצחקי: ביקשו ממנו לחתום על הרחבת הפרויקט והוא אמר שעל כל זה לקחו אנשים כאן לבית סוהר ועל 1,700 רוצים שהוא יחתום?

אביגדור יצחקי: עשינו שם עשר ועדות מכרזים כדי להגביר את ההתקשרויות בצורה כזאת ואחרת.

אביגדור יצחקי: הצעתי לשר התחבורה להפעיל את זה והוא קיבל את זה, יש לו עוד שתי חברות – נתיבי אילון וחוצה ישראל – שיפעיל אותן על הפריפריה שקרובה לערים, על האזור שקרוב לערים ואנחנו היום בתהליך שהחברות המפתחות את השכונות יעשו חלק מהכבישים והרשות המקומית תעשה חלק מהכבישים.

אביגדור יצחקי: זה תהליך.

אביגדור יצחקי: הדבר האחרון שהוא בעיה, ההיתרים של הרשויות המקומיות.

אביגדור יצחקי: הם לא רוצים דירות.

אביגדור יצחקי: אפשר לדבר מהיום עד מחר.

יעקב אשר: הם לא רוצים דירות, הם לא רוצים חרדים, הם לא רוצים חלשים.

יעקב אשר: הם רוצים רק חזקים.

אביגדור יצחקי: לא.

אביגדור יצחקי: הם קודם כל לא רוצים חרדים ואחרי כן לא רוצים דירות.

יעקב אשר: ואתם מראים להם את הדרך.

יעקב אשר: אתם בעלי הבית.

אביגדור יצחקי: הם לא רוצים דירות, ובצדק אם אתה שואל אותי כי כל דייר משלם בין חמישית לשישית ממה שהוא צורך.

אביגדור יצחקי: מה אפשר לעשות?

אביגדור יצחקי: מבחינתם זה גירעוני אבל את זה אנחנו איכשהו מתחילים לפתור.

אביגדור יצחקי: אנחנו מגייסים אותם והם מבינים את החשיבות.

אביגדור יצחקי: אנחנו עובדים אתם בשיתוף פעולה מלא, גם עם הארגונים שלהם וברוך השם יש להם שלושה, גם פורום ה-15, גם מרכז השלטון המקומי וגם המועצות האזוריות.

איתן כבל: זה לא חדש.

אביגדור יצחקי: מה זה משנה לי אם זה חדש או לא.

איתן כבל: אתה צודק.

אביגדור יצחקי: אתמול אני שומע את הסגנית שלי צורחת על ראש עיריית בית דגן.

אביגדור יצחקי: זה מרכז הארץ.

אביגדור יצחקי: יש שם 500 דירות והוא תוקע את זה.

איתן כבל: כי הוא רוצה בני מקום.

איתן כבל: עוד לא נגמר.

אביגדור יצחקי: אני לא רוצה להגיד לך עם איזה ראשי ערים יש לי את הצרות הגדולות ביותר.

אביגדור יצחקי: \

סתיו שפיר: מה התמריצים?

אביגדור יצחקי: הרבה.

סתיו שפיר: תמריצים לראשי הערים.

אביגדור יצחקי: הרבה.

אביגדור יצחקי: ראשית, הם מקבלים אלף היטלי השבחה.

אביגדור יצחקי: שנית, הם משלמים פיצוי על חלף היטלי השבחה.

אביגדור יצחקי: חוץ מזה, הם מקבלים מוסדות ציבור.

אביגדור יצחקי: חוץ מזה, הם מקבלים תשתיות, שצ"פים, כל מה שאת רוצה.

אביגדור יצחקי: לכן אני אומר שעם הסכמי הגג, ואנחנו נפתור עד לסוף שנה הבאה עוד שישה-שבעה, יש לנו כבר עשרה או 11, זה זורם לא רע.

אביגדור יצחקי: אתמול ישבתי עם ראש עיריית באר שבע.

אביגדור יצחקי: יש לנו מגזרים שאנחנו צריכים לשים לב אליכם.

דב חנין: הדבר הכי מרשים בתמונת החסמים הוא שהתכנון הוא לא חסם.

דב חנין: התכנון היום הוא לא חסם.

אביגדור יצחקי: היום זה נכון.

אביגדור יצחקי: הגענו בשנה שעברה למאה אלף והשנה נעבור את המאה אלף.

אביגדור יצחקי: מבחינתי המשימה של מינהל התכנון, אני אמרתי להם, ב-2020 שוכבות מיליון תכניות על המדף.

אביגדור יצחקי: פשוט שוכבות שם.

אביגדור יצחקי: מצדי שלא ישווקו אותן.

אביגדור יצחקי: באים ראשי הערים ונלחמים בתכנון.

אביגדור יצחקי: אמרתי להם שאני חותם אתם סיכום.

אביגדור יצחקי: למשל בחדרה יש שטח של 6,000 יחידות דיור, לא, הוא לא רוצה.

אביגדור יצחקי: אמרתי לו שאני חותם לו שאני אשווק רק כשהוא יסכים אבל שהתכנית תהיה על המדף.

אביגדור יצחקי: המגזר החרדי.

אביגדור יצחקי: אנחנו צריכים מאתיים אלף דירות בעשרים השנים הקרובות.

אביגדור יצחקי: היועץ המשפטי לממשלה אישר לנו את התכנית למגזר החרדי.

אביגדור יצחקי: אנחנו צריכים למצוא גם ערים חרדיות חדשות.

אביגדור יצחקי: הבעיה שהם קצת מפונקים.

אביגדור יצחקי: יש עיר נהדרת בדרום, לפי דעתי מיקום אדיר.

דב חנין: תורידו להם את המכרה והם יוכלו לנשום אוויר.

דב חנין: אם זה יהיה כך, תאמין לי שיגורו לי.

אביגדור יצחקי: לא הזמנתם אותי לדיון על שדה בריל.

אביגדור יצחקי: אני יושב ראש המועצה הארצית, היו צריכים להזמין אותי.

אביגדור יצחקי: אני קיבלתי את ההחלטה להעלות את זה ולטפל בזה.

אביגדור יצחקי: אם אני יושב ומולי יושבים 5,600 עובדים ואני שומע - - -

דב חנין: ארבעים עובדים בשדה בריל.

יעקב אשר: אתה מתחיל לדבר על החרדים ואתה לוקח אותי לשדה בריל?

אביגדור יצחקי: יושבים 5,600 עובדים, יושב מולי נציג משרד הבריאות – גרוטו דרך אגב לא בא לדיון כי הוא ידע שזה מצחיק מה שהוא הולך להגיד – ואומר לי, והוא סגנו של גרוטו, שקיימת סכנה לתוספת של תמותה של אדם אחד פעם בתשע שנים.

דב חנין: לא.

אביגדור יצחקי: אל תגיד לי לא.

דב חנין: אני מכיר את הדוח.

אביגדור יצחקי: יש סטנוגרמה.

איתן כבל: תודה רבה.

איתן כבל: אני מודה לכם.

דב חנין: נזמין אותך לדיון הבא.

איתן כבל: בדיוק.

אורי מקלב: עזוב ערים חרדיות.

אורי מקלב: מדובר על הרחבה בערים קיימות.

אורי מקלב: אם לא תפתרו את הבעיה של החרדים,ף לא תפתרו את משבר הדיור בכלל.

אורי מקלב: המגזר החרדי הוא נתח כבד בשוק.

אביגדור יצחקי: אין לי ויכוח אתך.

אורי מקלב: הוא ייכנס למקומות אחרים.

אביגדור יצחקי: אין לי ויכוח אתך.

אורי מקלב: אם לא תיתן לו, הוא יבוא אליך.

אביגדור יצחקי: אין לי ויכוח אתך.

אביגדור יצחקי: הנושא הזה של המגזר הלא יהודי מקבל דחיפה מאוד גדולה.

אביגדור יצחקי: אנחנו היום בתכניות עצומות.

אביגדור יצחקי: קודם כל, עשינו תיקון לתמ"א 35.

אביגדור יצחקי: גם כן, שכב שבע שנים ובשלושה חודשים גמרנו אותו.

אביגדור יצחקי: זה מוסיף כמויות של קרקע מדינה וקרקע פרטית לישובים הקיימים.

אביגדור יצחקי: אנחנו מכניסים תכניות, יש כבר עשר הכרזות ותמ"ליות של המגזר הלא יהודי.

אביגדור יצחקי: אנחנו נעשה בנייה רוויה שם.

אביגדור יצחקי: בסכנין יוצא כבר מכרז של מחיר למשתכן של 400 יחידות דיור.

אביגדור יצחקי: בטייבה אישרנו אלפיים, בטמרה, בשדייד אל מאכר אנחנו הולכים להקים 10,000 יחידות דיור.

אביגדור יצחקי: אני חושב שיחד עם הכסף שהממשלה נתנה למוסדות ציבור, לבתי ספר.

אביגדור יצחקי: המגזר הכפרי, גמרנו.

אביגדור יצחקי: סאגה של 68 שנים נפתרה ונגמרה.

אביגדור יצחקי: היינו לארג'ים אתם.

אורי מקלב: מה עם דיור להשכרה?

דב חנין: אדוני אומר שהמגזר הכפרי נגמר.

דב חנין: מה זה אומר?

אביגדור יצחקי: זה אומר שאנחנו בסיכומים אתם איך הקרקעות עוברות אליהם ואנחנו יותר לא רואים אותם בעיניים.

אביגדור יצחקי: לא רואים אותם יותר בעיניים.

אביגדור יצחקי: נתת להם את היחידה השלישית בנחלה למרות הצדק החלוקתי וכל הצעקות, כי מה אני אעשה בקרקע הזאת?

אביגדור יצחקי: אני לא יכול לקחת להם אותה, אז שיבנו עליה עוד בית.

אביגדור יצחקי: אלה 33 אלף יחידות דיור.

אביגדור יצחקי: בקיבוצים, לכולם יש מסלולי שיוך.

אביגדור יצחקי: כל בעל נחלה במושב יכול לבוא, לקחת את הקרקע שתהיה בבעלותו והוא לא קשור יותר עם רשות מקרקעי ישראל.

אביגדור יצחקי: הכול בתיאום אתם.

אביגדור יצחקי: הפכתי להיות יקיר ההתיישבות הכפרית.

אביגדור יצחקי: שני נושאים אחרונים זאת ההשכרה וההתחדשות העירונית.

אביגדור יצחקי: ההתחדשות העירונית, אנחנו מעלים אותה בימים אלה לראש סדר העדיפויות.

אביגדור יצחקי: הפרויקט שעשינו בראשון הוא מודל ודגל עם 3,200 יחידות דיור, רובם אתיופים.

אביגדור יצחקי: אנחנו כבר בקשר עם כמה וכמה רשויות.

אביגדור יצחקי: נתנו כסף לתכנון.

אביגדור יצחקי: אין כמעט רשות שלא יושבת ומתכננת.

אביגדור יצחקי: אנחנו רוצים את מעורבות הרשויות המקומיות.

אביגדור יצחקי: המאכערים האלה שבאים ומנסים להחתים את התושבים, זאת בעיה גדולה.

אביגדור יצחקי: לכן אנחנו נקים בכל עיר מינהלת ואנחנו ניתן להם.

אביגדור יצחקי: בסך הכול יש לנו פוטנציאל של 800 אלף דירות.

דב חנין: התחדשות עירונית.

אביגדור יצחקי: כן.

אביגדור יצחקי: מהם 130 אלף, יש להן ייתכנות כלכלית שלא צורכת כלום.

אביגדור יצחקי: תבוא העירייה והיזמים ויעשו.

אביגדור יצחקי: עושים את זה בירושלים, עושים את זה בתל אביב, עושים את זה בגבעתיים כרגע, עושים את זה בהרבה מקומות בארץ.

אביגדור יצחקי: אתה קצת יוצא החוצה, אתה צריך איזושהי תוספת לייתכנות הכלכלית.

אביגדור יצחקי: אנחנו נותנים אותה באמצעות קרקעות משלימות.

אביגדור יצחקי: יש לנו התלבטות גדולה אם לתת את הקרקע למחיר למשתכן או להתחדשות עירונית והחלטנו התחדשות עירונית.

אביגדור יצחקי: למה?

אביגדור יצחקי: כי זה נותן לי עוד חמש דירות.

אביגדור יצחקי: כל דירה נותנת לי חמש דירות נוספות, אז בטרייד אוף זה כדאי.

אביגדור יצחקי: בממוצע חמש דירות.

אביגדור יצחקי: לכן אנחנו עכשיו בתהליך מאוד אינטנסיבי כדי לעשות פרויקט ראשון בכל עיר.

אביגדור יצחקי: הבעיה היא ה-500 אלף.

אביגדור יצחקי: אנחנו ניתן גם תמריצים לכל עיר שתיתן היתרים להתחדשות עירונית.

אביגדור יצחקי: זה יבוא לידי ביטוי בתקציב 2017.

אביגדור יצחקי: יש גם את התמ"א 38.

אביגדור יצחקי: אנחנו סוגרים אותה בחודש הבא במועצה.

רועי פולקמן: צריך להגיד לגבי הקרקעות המשלימות.

אביגדור יצחקי: בהתחדשות העירונית אנחנו ניתן קרקעות, כמו שנתנו בראשון.

רועי פולקמן: אבל הן לא משלימות.

רועי פולקמן: הצורך הוא גם לתת כלים לקרקעות פרטיות.

אביגדור יצחקי: אתה צודק.

אביגדור יצחקי: יש לנו 500 אלף יחידות דיור בפריפריה הרחוקה ושם באמת צריך להביא פתרון של או כסף או קרקעות משלימות בערים אחרות.

אביגדור יצחקי: אם אני אבוא למישהו ואומר לו לעשות את הפרויקט בבית שאן, תהפוך 500 דירות לאלפיים דירות, על זה תקבל קרקע בהרצליה או בנתניה, אז אנחנו מניחים שנמצא את המודל הכלכלי לדבר הזה.

רועי פולקמן: צריך לתת כסף.

אביגדור יצחקי: הדבר האחרון הוא דירה להשכיר.

דב חנין: דיברת על תמ"א 38.

דב חנין: זה מגיע למועצה הארצית.

אביגדור יצחקי: כן.

אביגדור יצחקי: זה כבר הופקד.

אביגדור יצחקי: צריך עכשיו רק לאשר את ההפקדה.

אביגדור יצחקי: דירה להשכיר.

אביגדור יצחקי: חברת דירה להשכיר עובדת מאוד קשה.

אביגדור יצחקי: אני מוכרח להגיד שאנחנו עושים גם טעויות.

אביגדור יצחקי: עשינו טעות עם המשכנתאות.

אביגדור יצחקי: לא לקחנו בחשבון שאפשר לתת גם הערת אזהרה כביטחון לדייר.

אביגדור יצחקי: זאת אומרת, לקחנו בחשבון אבל לא חשבנו שזה יהווה מחסום.

אביגדור יצחקי: פתאום הבנקים אמרו שהם נותנים משכנתאות אולי בסוף השלד וגם כל הסיפור של שכר בכירים נכנס בתוך העניין.

רועי פולקמן: זאת לא שכירות.

רועי פולקמן: אתה חוזר לנושא של מחיר למשתכן.

אביגדור יצחקי: לא.

אביגדור יצחקי: אני מדבר על הטעויות שעשינו והיום אנחנו משלמים את המחיר על הדבר הזה.

אביגדור יצחקי: הכול מחיר למשתכן.

אביגדור יצחקי: אנחנו משלמים על הדבר הה.

<טיבי בינוביץ: איך בדיוק העניין של שכר הבכירים נכנס לעניין?

אביגדור יצחקי: אני מבין שאתה מייצג את איגוד הבנקים.

<טיבי בינוביץ: נכון.

אביגדור יצחקי: אני חוזר בי.

רועי פולקמן: למחוק מהפרוטוקול.

אביגדור יצחקי: בנושא הזה אנחנו היום משלמים את המחיר ואנחנו יושבים עם קבלן קבלן כדי שהדיירים לא ייפגעו.

אביגדור יצחקי: דירה להשכיר.

אביגדור יצחקי: קודם כל היא גמרה תכנית של עשרים אלף מעונות סטודנטים בחמש השנים הקרובות עם ציון מדויק, רובם או חלקם הגדול בקמפוסים.

אביגדור יצחקי: אנחנו במשאים ומתנים על קרקעות חומות בערים וגם בישובים הכפריים בקרקעות חומות.

אביגדור יצחקי: אנחנו נעשה השלמה לתמ"א 35 ואולי נכניס את זה.

אביגדור יצחקי: דירה להשכיר גם היום עשתה כבר שישה או שבעה פרויקטים.

אביגדור יצחקי: הגרלה של הראשון יצאה לדרך בהרצליה.

אביגדור יצחקי: היא מנפיקה מתחמים של בין 300 ל-400-500 דירות במקומות שונים בארץ באזורי ביקוש.

אביגדור יצחקי: יש אחד ברעננה, בהרצליה, ברמת השרון, בחיפה, בתל אביב, בירושלים.

יעקב אשר: אלה דירות קיימות או חדשות?

אביגדור יצחקי: דירות חדשות.

אביגדור יצחקי: הקבלן בונה, עשרים שנים הוא חייב להשכיר אותן, כל חוזי הדירות, חמש פלוס חמש אופציה.

אביגדור יצחקי: הוא לא יכול להשכיר לא לשנה ולא לשנתיים אלא לחמש שנים ועוד חמש שנים אופציה.

אביגדור יצחקי: 25 אחוזים מהדירות משווקות בעשרים אחוזים מתחת למחיר השוק והשאר הוא משווק במחיר השוק ובתום עשרים שנים הוא יכול למכור אותן.

אורי מקלב: איזה תמריץ הוא קיבל עבורזה?

רועי פולקמן: בדרך כלל קרקע מוזלת.

אביגדור יצחקי: לא מוזלת.

רועי פולקמן: בחינם.

אביגדור יצחקי: הוא מציע מחיר על הקרקע.

אביגדור יצחקי: מה שהוא מציע, אנחנו נותנים.

אביגדור יצחקי: בהרצליה למשל הגיעו למחיר של דירה לא רעה של 68 מטרים, 3,500 שקלים והתחילו את ההגרלה עליה.

אביגדור יצחקי: אני אסיים בכמה תשובות.

אביגדור יצחקי: אני לא חושב שיש החמרה במשבר הדיור.

אביגדור יצחקי: אני חושב שהעבודה שאנחנו עושים, אם אנחנו נהיה נחושים ואם נקבל באמת רוח גבית.

אביגדור יצחקי: מדברים אתי על מחירים כן, מחירים לא, אני לא יודע לצפות את השוק הזה שהוא מאוד בעייתי.

אביגדור יצחקי: גם המודלים של הלמ"ס הם לא בדיוק ככאלה שיראו אי פעם ירידת מחירים כי הם נותנים משקל למחירים בתל אביב של חמישים אחוזים.

איתן כבל: אנחנו מדברים על זה כל כך הרבה שנים, ואולי צריך לשנות כי זה מטעה.

איתן כבל: זאת אומרת, זה מייצר משקל עודף על המחירים.

אביגדור יצחקי: עלתה כאן הצעה שהיא ממש נכונה והיא להציע לאנשים השקעה שהיא אל מול השקעת הנדל"ן.

אביגדור יצחקי: אנחנו יושבים על זה די הרבה זמן אבל בינתיים העברנו את חוק הריטים שאמור להיות חלק מהעניין הזה.

אביגדור יצחקי: דרך אגב, יש תעודות סל לחברות נדל"ן.

אביגדור יצחקי: זה לא ממש פותר את הבעיה.

אביגדור יצחקי: אנחנו אוהבים למשש את הקירות אבל אנחנו גם ניתן תשובה בעניין הזה.

אביגדור יצחקי: אני לא כל כך מקבל את האמירה של פרופסור וייס שזו החלטה של מדינה לא לשווק במרכז.

אביגדור יצחקי: זאת החלטה של עצלנות והיא לא קשורה לכלום, לא להחלטה כזאת ולא להחלטה אחרת.

אביגדור יצחקי: בסוף האנשים יושבים והוא מקבל את הנייר, ועכשיו הוא צריך לקבל את ההחלטה.

אביגדור יצחקי: אם הוא יקבל החלטה, עוד מעט יבוא לו מבקר המדינה, ואם הוא לא יקבל את ההחלטה, אף אחד לא יעשה לו כלום.

אביגדור יצחקי: מישהו עושה משהו למישהו שלא מקבל החלטות?

אביגדור יצחקי: כלום.

אביגדור יצחקי: רק לפוליטיקאים.

אביגדור יצחקי: לשאלה של סתיו.

אביגדור יצחקי: לגבי השכירות, אין שוני, זה היינו הך או כמו שאומרת פרופסור אלתרמן, אל תפגעו במטילי ביצי הזהב המשפיעים שנותנים לכם דירות להשכרה בלי שזה עולה למדינה כלום.

אביגדור יצחקי: אנחנו משתדלים גם בעניין הזה לשמור על איזון שהוא נכון.

אביגדור יצחקי: כלומר, אל תפגעו במשקיעים.

סתיו שפיר: מה זה אומר?

סתיו שפיר: על איזה איזון אתם שומרים?

אביגדור יצחקי: סליחה, דירה להשכיר היום בחוק ה-ותמ"ל, עד שלושים אחוזים צריכים ללכת להשכרה.

דב חנין: זה לא קורה.

אביגדור יצחקי: אתה טועה.

אביגדור יצחקי: יש לנו עכשיו שלושים אלף דירות ב-ותמ"ל שמיועדות להשכרה.

סתיו שפיר: רוב הדירות הן בשוק הפרטי.

אביגדור יצחקי: לא בשוק פרטי.

סתיו שפיר: כמה דירות להשכרה יש היום בשוק?

אביגדור יצחקי: אני מדבר את על קרקעות מדינה.

אביגדור יצחקי: במהלך השנה וחצי הקרובות אנחנו נייצר חבילות של שלושים אלף יחידות דיור.

סתיו שפיר: אבל זה לעשירון התשיעי והעשירי.

סתיו שפיר: אתם מדברים על דירה להשכיר.

סתיו שפיר: יש פרויקט ברעננה?

סתיו שפיר: אני שואלת מה קורה עם שוק ההשכרה הפרטי שם רוב רובן של הדירות להשכרה?

אביגדור יצחקי: מבחינתי, יש לכם את החוק ואת החקיקה ותעשו בהם מה שאתם רוצים.

סתיו שפיר: שר האוצר הבטיח לקדם את החוק בשלמותו.

סתיו שפיר: יושב כאן גם חברי פולקמן ועבדנו על זה במשך הרבה מאוד זמן.

אביגדור יצחקי: את יודעת מי עצר אותו?

אביגדור יצחקי: למה להגיד את זה?

סתיו שפיר: פתאום שלשום שמעתי אותו אומר שהחוק הוא פשרה על פשרה.

אביגדור יצחקי: נכון.

סתיו שפיר: שר האוצר מכיר את שר האוצר ואולי הוא ידבר אתו וינסה לקדם ביחד אתו חקיקה יותר מרחיבה ורגולציה יותר מרחיבה על השכירות.

אביגדור יצחקי: אני לא יודעת אם את היית, אבל רועי היה, עת עשינו פגישה לפני שנה עם שרת המשפטים, אמרנו שזה מה שאנחנו רוצים ושמעת שם את התשובות.

סתיו שפיר: שרת המשפטים קובעת מה יהיה בשוק הדיור.

אביגדור יצחקי: שיחות אין סוף שהיו לך ולי במשך כל השנה הזאת.

אביגדור יצחקי: תהיו אגרסיביים בעניין הזה ותעשו את זה.

סתיו שפיר: שרת המשפטים קובעת מה יקרה בשוק השכירות?

אביגדור יצחקי: חוק שכירות הוגנת הוא חוק שנתון באחריות שרת המשפטים.

אביגדור יצחקי: אני לא יכול להתערב בזה.

רועי פולקמן: הפרק שבידינו הוא התמריצים.

רועי פולקמן: אנחנו צריכים לשבת עם החשבת הכללית.

רועי פולקמן: זה בידינו.

סתיו שפיר: אתה יודע שאני מעריכה אותך ואת העבודה שלך, אבל אתה אומר לי שכל מטה הדיור, כל הדבר הענק הזה שהוקם וקיבלתם כל כך הרבה סמכויות ובסוף בפלח הזה של השוק, שוק השכירות, שהוא קריטי ושני מיליון ישראלים חיים בו, אין לכם שליטה.

סתיו שפיר: זה לא יכול להיות.

רועי פולקמן: אלה נקודות טובות אבל האתגר שלנו הוא בכלים נוספים כדי שייבנו הרבה דירות חדשות.

רועי פולקמן: אני דוחף עכשיו עם אביגדור את החוק של זיכויי מס גם לעודד שכירות כיוון שבסוף צריך לעודד.

רועי פולקמן: ישבתי עם סגנית ראש עיריית הרצליה, שם רוצים לבנות פרויקט שכירות לצעירים.

רועי פולקמן: היום הבעיה היא שזה לא כדאי ליצור דיור בשכירות מוזלת לחרדים, לצעירים.

רועי פולקמן: זה לא יוצא כדאי ואת זה אנחנו צריכים לפתור.

אורי מקלב: יש דירות ליסינג, זה עונה על מה שהוא אומר.

אורי מקלב: דירות הליסינג האלה מאפשרות לך שהדירה בסופו של דבר תהיה שלך.

אורי מקלב: אתה משלם כל חודש.

איתן כבל: זה לא מה ששואלת סתיו.

איתן כבל: כל הפעולות שנעשות הן בסדר, אבל בסוף היא אומרת שיש שוק פרטי שאין לית דין ולית דיין.

איתן כבל: זה העניין.

איתן כבל: היא אומרת שהשוק הזה הוא חלק מאותו מקום שמעלה את מחירי הדיור כי אין בקרה.

סתיו שפיר: אני שואלת של מי הסמכות.

סתיו שפיר: הוקם מטה הדיור, ושל מי הסמכות לקבוע?

אביגדור יצחקי: שרת המשפטים.

סתיו שפיר: למה משרד המשפטים הוא לא חלק ממטה הדיור?

אביגדור יצחקי: זה רעיון.

סתיו שפיר: למה עמדת מטה הדיור היא לא בעלת משקל יותר גבוה משל משרד המשפטים?

סתיו שפיר: אני מבינה שכך זה גם לגבי תחבורה ציבורית.

איתן כבל: משפט אחרון.

אביגדור יצחקי: אני עוד פעם חוזר ואומר שהנושא הזה של דירות להשכרה, כל מה שאני יכול לעשות זה להוסיף עוד ועוד ועוד.

רועי פולקמן: ולתת תמריצים על קרקעות פרטיות.

אביגדור יצחקי: יש חוק עידוד להשקעות הון לדירות להשכרה שקיים.

רועי פולקמן: הוא לא טוב.

אביגדור יצחקי: אז תשנו אותו.

אביגדור יצחקי: כל חוק צריך לשנות.

אביגדור יצחקי: אני חושב שאנחנו בדרך הנכונה.

אביגדור יצחקי: כי למה בסוף אני רוצה להגיע?

אביגדור יצחקי: אני רוצה להגיע לכך שהמדינה מסוגלת להכריז שהשנה היא זורקת חמישים אלף יחידות לשוק, בשנה הבאה אני זורקת שלושים אלף יחידות לשוק.

אביגדור יצחקי: אנחנו רוצים לשלוט בשוק בצורה כזאת שאנחנו קובעים את ההחלטה איפה, כמה, כמה קרקעות פרטיות, כמה קרקעות מדינה.

אביגדור יצחקי: כדי שזה יקרה, אנחנו צריכים לייעל את המערכת וזה מה שאנחנו עושים.

אביגדור יצחקי: עד אז אנחנו נספק דיור רק לחסרי דיור ומשפרי דיור שהם בסוציו אקונומי היותר נמוך ובסופו של דבר, עד סוף 2017, אנחנו נספק מאה אלף יחידות כאלה ונמשיך, ונמשיך, ונמשיך, לא לספסר בקרקעות.

אביגדור יצחקי: אני חושב שהדרך היא נכונה.

אביגדור יצחקי: צריך את הנחישות ובעיקר צריך בריאות.

אביגדור יצחקי: תודה.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: מי שוותיק בוועדה שם לב שהאפשרות שנתתי לאביגדור הייתה חסרת תקדים.

איתן כבל: עשיתי זאת כי סברתי שפעם אחת לפחות צריך לאפשר לשים את כל התמונה כולה על השולחן.

איתן כבל: זאת אומרת, אינני מאפשר כל כך הרבה שקפים, אבל אמרתי שפעם אחת זה יהיה.

איתן כבל: אנחנו כל כך הרבה עוסקים בעניין הזה ולכן כדאי שגם הפרוטוקול יקלוט לתוכו פעם אחת את כל התוצרים ואת כל החומרים כפי שמונחים לפתחך.

איתן כבל: עכשיו יש לנו כלי למעקב.

איתן כבל: אני אומר שמרגע זה.

יעקב אשר: לפני המעקב יש כמה הארות.

יעקב אשר: אולי כדאי לעשות עוד ישיבה.

איתן כבל: ודאי.

איתן כבל: אתם מדברים הרבה ביניכם.

איתן כבל: קודם כל, תודה.

איתן כבל: יחד עם זאת, אתה יודע, אנחנו מבינים שיש בעיה אמיתית ולכאורה מי שיושב כאן, או לא לכאורה, או צפה בנו, אומר שאנחנו על הנתיב.

איתן כבל: אני אומר לך מנקודת המבט שלי ששנת החסד מבחינתי לפחות כיושב ראש ועדה, נתתי לממשלה, לשר האוצר חברי, ואתה ידידי וחברי, כנקודת יציאה אל הדרך.

איתן כבל: אני חושב שבאמת בכל השנה הזאת, בכל הדיונים, קיבלתם מאתנו את כל הרוח הגבית, את כל ההגנה אפילו אם נדרש כולל התקופות אופוזיציוניות כי יש רגע בו אתה אומר לעצמך שאני לא רוצה להפריע.

איתן כבל: כמו עם הדואר.

איתן כבל: כשבאו אלי, אמרתי שייקחו ארבעה חודשים, חמישה חודשים, תחזרו ונדבר.

איתן כבל: אותו דבר אני אומר כאן.

איתן כבל: החוברת הזאת שנמצאת כאן היא אבן בוחן שלנו ודרכה אני אחליט איך אנחנו נעשה בתוך הוועדה הזאת כך שכל תקופה של חודש, חודשיים או שלושה תהיה לנו את היכולת לעקוב מקרוב אחר ההתפתחות.

איתן כבל: דבר נוסף שאני רוצה לומר הוא לדברים של סתיו.

איתן כבל: התייחסות לדברים של סתיו.

איתן כבל: אין חולק, זה בסדר גמור, שמענו את הדברים, צפינו במצגת בה אתה מדבר על מה שאתם עושים או לפחות מנסים לקדם בשוק השכירות.

איתן כבל: יש עולם נוסף, עולם גדול שמתקיים בצורה של לית דין ולית דיין כמעט.

איתן כבל: זה מה שסתיו הניחה כאן על שולחננו.

איתן כבל: אנחנו לא מבקשים אגרסיביות מעל ומעבר אלא להכניס את זה לתוך איזושהי רגולציה מינימלית.

איתן כבל: הרי מה העניין?

איתן כבל: כיוון שעד 2020 יש לנו זמן ויהיו לך מיליון על המדף – ואני לא אומר זאת בציניות – ורק הידיעה הזאת משנה את פני השוק, אבל בינתיים אין לנו את זה ובינתיים הכול בשלבי התקדמות.

איתן כבל: המשכירים מנצלים את זה לצערי בחלקים לא קטנים ובפעולה שלהם הם מניעים ומתדלקים את השוק.

אביגדור יצחקי: אין לי ויכוח.

איתן כבל: סתיו, את תכיני לנו את הפנייה.

איתן כבל: אנחנו רוצים פנייה לשרת המשפטים ואם צריך, אנחנו נזמן אותה בעניין הזה לכאן כדי שתבוא ותאמר את עמדתה בשאלה הזאת כי זאת שאלה מרכזית.

איתן כבל: זה פלח שוק.

איתן כבל: יש לי נושאים אחרים, יש לי קרב לא דומה אבל אותו הדבר.

איתן כבל: הם אומרים שוק חופשי, אסור להתערב בו, אתה לא יכול להיכנס, אבל בימים אלה ממש עוסקים בהצעת חוק שכל נהג של רכב ציבורי או משאית יתחייב להביא לעבודה את גיליון ההרשעות הקודם שלו, דבר שהיום אסור לבקש את זה.

איתן כבל: משרד המשפטים בא ועומד על רגליו האחוריות כי מדובר בצנעת הפרט, אבל אחרי שהוא הורג אומרים שהוא כבר הרג, הוא כבר עשה, מתפרסם כל גיליון ההרשעות שלו.

איתן כבל: את ואני לא חשודים כמי שלא נותנים את הגיבוי המלא למערכת המשפט, ויש כאן חברים נוספים, אלא שיש חייב להיות גם עם שכל ישר.

איתן כבל: בעניין הזה צריך לבנות מנגנונים, לא בהכרח אגרסיביים אבל שיודעים לסדר את השוק.

יעקב אשר: בקשה אחרונה.

יעקב אשר: מאחר ובאמת אי אפשר יהיה להמשיך עכשיו את הדיון, והייתי שמח שהדיון יימשך כדי שגם נוכל להאיר דברים.

יעקב אשר: מאחר וגם נאמר כאן, ואנחנו יודעים את זה, אני מבקש מהיושב ראש לקיים ישיבה בנוגע לנושא של מצוקת הדיור החרדית שבאמת מאופיינת בצורה מיוחדת.

איתן כבל: ביקשתי להופיע בפני הסיעה שלכם לגבי קבוצות הרכישה.

יעקב אשר: אתה מופיע ביום שני.

איתן כבל: אנחנו חושבים שרק אצלנו, אבל שם זאת קטסטרופה.

איתן כבל: 5,000 זוגות צעירים ובני המשפחות שלהם שנרשמו ולא הולכים לקבל את הדיור, זה גם מעמיס.

איתן כבל: אני לא צריך להגיד מה המשמעות של זה שמחר נכנסים לדירה 5,000 זוגות.

אביגדור יצחקי: במחיר למשתכן אנחנו לא מאפשרים דבר כזה.

איתן כבל: זה לא כלי רע.

איתן כבל: צריך להכניס אותו.

אורי מקלב: עם רגולציה.

אורי מקלב: על הציר הזה של הדיון המהיר, חשוב לומר לפרוטוקול שאנחנו ככנסת נותנים חבל ארוך לכל התכניות.

אורי מקלב: אנחנו לא נגדכם בעניין הזה.

אורי מקלב: אנחנו מקבלים את כל הרעיונות ומסכימים להם, אמנם עם דגשים על דירות להשכיר שאנחנו חושבים שצריך להיות דגש יותר גדול ומגוון יותר גדול, אבל זה בתוך המסגרת.

אורי מקלב: הנושא שאני העליתי אותו במיוחד, הנושא של המימון.

אורי מקלב: בסופו של דבר גם אם יהיה היצף של דירות וגם אם יהיו יותר דירות והמחירים לא יעלו, גם לזה צריך כסף.

אורי מקלב: המימון היום קשה.

אורי מקלב: זה חלק שצריך להיות בתוך הדבר הזה.

אורי מקלב: צריך כסף לדבר הזה.

אורי מקלב: צריכה להיות האפשרות לכך והצעירים מאוד מתקשים.

איתן כבל: יש שש הצעות חוק שנוגעות לשכירות שעברו במליאה בשבוע שעבר בטרומית.

איתן כבל: אני מוכן לקחת את זה כחלק מהמאמץ ולקדם את זה, אם זה יכול לחולל את השינוי.

אביגדור יצחקי: למה חייבים להמתין בין שני העוגנים?

רועי פולקמן: יש הצעה ממשלתית על שכירות הוגנת.

רועי פולקמן: זה אותו חוק.

רם שפע: אני סגן יושב ראש התאחדות הסטודנטים בישראל.

רם שפע: שלוש נקודות קצרצרות.

רם שפע: ראשית, אני חייב להתייחס לעניין חוק שכירות הוגנת.

רם שפע: אני שמח שאתה כאן ואני מאוד מעריך את עבודתך אבל צריך לומר את האמת, וסתיו אמרה את זה בעדינות.

רם שפע: כל העוקץ המשמעותי מהחוק הזה יצא ברגע שוויתרתם, לצערי, והתפשרתם.

רם שפע: גם בנושא רשם שכירויות וגם בנושא הפיקוח, ברור שהחוק הזה לא יביא לשינוי המיוחל.

רועי פולקמן: זה לחלוטין לא נכון.

רם שפע: אני יודע שעשית עבודה אדירה בעניין הזה, אבל בסוף, השורה התחתונה לא מספיק טובה.

רם שפע: נושא שני, נושא מעונות הסטודנטים.

רם שפע: זה נכון שיש הרבה עשייה סביב זה ודירה להשכיר מנסה לשפר את המצב, אבל צריך לומר את האמת.

רם שפע: לא נבנים עדיין עשרים אלף מעונות סטודנטים.

רם שפע: יותר מזה, המקום המשמעותי ביותר כרגע שנבחר לבנייה, תקן אותו, הוא מודיעין.

רם שפע: אני אישית לא מכיר אף מוסד אקדמי שקרוב למודיעין.

אביגדור יצחקי: יש באוניברסיטת תל אביב.

רם שפע: יש תכנונים.

רועי פולקמן: העברנו החלטת ממשלה.

רועי פולקמן: זה חדש.

רם שפע: אני יודע.

רם שפע: עברה עכשיו החלטת ממשלה.

רם שפע: אני מזכיר לך שהכספים הוקצו כבר ב-2010.\

רועי פולקמן: אתה צודק.

רועי פולקמן: לכן תיקנו את זה.

איתן כבל: הוא כבר לא יזכה לגור שם.

אביגדור יצחקי: הוא יזכה בדירה.

רם שפע: עניין אחרון, לא פחות חשוב.

רם שפע: הוא לא הפתרון אבל הוא עוד מהלך משלים שאנחנו עמלים עליו הרבה ואני חושב שהממשלה חייבת לאמץ אותו וזה נושא צרכנות נדל"ן נבונה.

רם שפע: אנחנו ביקשנו ופנינו לכולם בעניין הזה.

רם שפע: לא מדובר על סכומי כסף אדירים.

רם שפע: אנחנו מדברים על פחות מחצי מיליון שקלים כדי לחנך את דור העתיד שלפחות אם יש להם קשיים, הם ידעו איך להתמודד אתם.

אביגדור יצחקי: אסף קבע אתי פגישה ואני אפגש אתו ונראה איך לקדם את זה.

<אופיר שיק: ארגון לב בגליל.

<אופיר שיק: הסיפור בגליל, החסמים שפורטו כאן מועצמים פי כמה.

<אופיר שיק: הסיפור המוניציפאלי שתואר כאן הוא 94 רשויות אתן אנחנו מנסים להתמודד בהקשר של פיתוח הגליל.

<אופיר שיק: זה פשוט בלתי יתואר.

<אופיר שיק: אני חושב שכן חסר חסם אחד משמעותי בגליל לפחות והוא הסיפור התעסוקתי.

<אופיר שיק: אני קורא כאן לדיון משולב בוועדה בנושא היצע הדירות שאפשר והצעירים שלנו מהגליל לא נשארים ולא מחפשים את הדיור בצפון אלא באים למרכז, וזה מייצר עוד מסה מאוד משמעותית של מצוקת הדיור באזורי הביקוש.

<אופיר שיק: אני חושב שחשיבה מושכלת של דיון משולב על הסיפור התעסוקתי לצד היבטי הדיור, יכול לפתוח כאן עוד משהו.

איתן כבל: זה משולש.

איתן כבל: דירה, תשתיות ומקום עבודה.

<אופיר שיק: אני מוכרח לומר שהסיפור התשתיתי מקבל תנופה אדירה.

איתן כבל: אין ויכוח.

איתן כבל: אני אומר שצריך ללכת במחשבה שהמדינה הזאת היא לא בדיוק רוסיה.

איתן כבל: זאת אומרת, בסוף, אם אתה יודע לבנות תשתית רכבות חזקה, משמעותית ואמיתית, אדם נכנס לרכבת בנהריה ואחרי ארבעים דקות הוא יכול להגיע למרכז, זה פחות זמן ממה שלוקח לי להגיע היום לכנסת.

רועי פולקמן: יש עכשיו בשלבים סופיים הכנת תכנית פיתוח כלכלית.

רועי פולקמן: אנחנו עובדים על זה וזה הפתרון למה שאתה אומר.

איתן כבל: אני מקווה שגם יימצא לך זמן לעסוק בענייני הוועדה.

איתן כבל: אתה כל הזמן עוסק בעניינים אחרים.

רועי פולקמן: תעסוקה לצפון, אנחנו עובדים על זה.

איתן כבל: אני אומר דבר פשוט.

איתן כבל: אנחנו כל הזמן עסוקים במשולש הזה של תעסוקה בגליל, ואני בעד, שאף אחד לא יבין אחרת, אבל בסוף אתה צריך תמריצים, אתה צריך לייצר כל כך הרבה מערכות.

איתן כבל: אני משנת 1990, עת נכנסתי לעניינים האלה, ועד היום, תבדוק כמה מפעלים וכמה עסקים וכמה כסף המדינה השקיעה בתמריצים בפריפריה.

איתן כבל: אביגדור, אתה יודע את זה.

איתן כבל: תשתיות, המדינה היא לגמרי על זה והיא בתוך התהליך הזה.

איתן כבל: אדם נכנס לתוך רכבת וצריך לפתח תשתיות מנקודות יציאת הרכבת אל רכבת תחתית.

איתן כבל: הרבה יותר פשוט לבן אדם להגיע מנהריה למקום העבודה שלו בתל אביב או באזור מאשר שיבנו לו אזור תעשייה שם.

רועי פולקמן: הסיבה שזה נוצר כך בין השאר קשורה לריבוי הרשויות שכל אחת רוצה.

רועי פולקמן: חלק מהפתרון יהיה אותם אשכולות אזוריים שלא כל רשות מקומית תרצה אזור תעשייה.

אביגדור יצחקי: אתה יודע מה קורה?

אביגדור יצחקי: אנשים שוכחים שהרכבת הזאת היא דו צדדית ומה שקורה היום זה שאנשים גרים בתל אביב ועובדים בבאר שבע.

איתן כבל: גם זה נכון.

<רן נלמד: שתי נקודות קצרות.

<רן נלמד: כאשר מדברים על דיור ציבורי ועל הכניסה שלו לתוך המערכת החדשה, הוא לא נמצא.

<רן נלמד: נורא קל לבוא ולהגיד שאנחנו מקרן הדיור הציבורי, מול מה שאנחנו מוכרים, אנחנו גם קונים.

<רן נלמד: יש הצעת חוק, גם שלך אדוני, שמדברת על חמישה אחוזים מתוך הקרקעות שישווקו.

<רן נלמד: אתה יכול לייצר לך עוד 5,000 דירות.

אביגדור יצחקי: משפט אחד.

אביגדור יצחקי: עשינו הסכם עמיגור עם 2,650 יחידות דיור.

אביגדור יצחקי: הממשלה הזאת עשתה את זה.

אביגדור יצחקי: השנה יש למשרד השיכון מיליארד ומאתיים מיליון שקלים, לא כולל הכסף של עמידר.

אביגדור יצחקי: בואו נהיה הוגנים.

<רן נלמד: אני לא מדבר על עמידר.

אביגדור יצחקי: בוא נהיה הוגנים.

אביגדור יצחקי: קונים דירות.

<רן נלמד: לא אמרתי שלא קונים.

<רן נלמד: אני אומר שהצפי שאתה קונה דירות הוא לא מספיק.

<רן נלמד: אני חושב שצריך לקחת חמישה אחוזים מהקרקעות שאתה משווק היום ולהכניס בתוכן חמישה אחוזים לדיור ציבורי.

איתן כבל: יש לנו דיון נפרד.

<רן נלמד: הנקודה השנייה.

<רן נלמד: אני רוצה להבהיר כאן משהו שקשור לחוק התחדשות עירונית.

<רן נלמד: חוק התחדשות עירונית הולך להוות פגיעה קשה ביותר.

<רן נלמד: זה לא בא לידי פתרון כרגע בהצעת החוק שמונחת אצל יושב ראש ועדת הרפורמות, בעיקר לגבי אוכלוסיות של עולים וקשישים שגרים שנים בדירות שכורות ובעצם אין להם שום מעמד ושום זכויות.

<רן נלמד: יש להם פחות זכויות מאשר לדיירי דיור ציבורי שגרים שם.

<רן נלמד: בחוק לא ניתן לזה מענה וחייבים לתת לזה מענה.

איתן כבל: תודה רבה לכם.

איתן כבל: אני שוב מודה לך, אביגדור.

איתן כבל: הישיבה נעולה.