ועדת החוקה, חוק ומשפט, כנסת 20, פרוטוקול מספר 254, 2016-07-31 13:00

ניסן סלומינסקי: צהריים טובים לכולם.

ניסן סלומינסקי: אני קצת מתנצל שאיחרתי, שלא כטבעי.

ניסן סלומינסקי: פשוט הייתי במקום אחר כאן למעלה.

ניסן סלומינסקי: צריך לרוץ כאן בבניין ממקום למקום, ובאמצע עוד תופסים אותך.

ניסן סלומינסקי: אם כן, צהריים טובים לחברי הכנסת, לאנשי הממלכה, ואם יש כאן את נציגי הגוף השופט – בוודאי יש לנו כאן – אז יש לנו כאן

ניסן סלומינסקי: גם את הגוף המחוקק, הגוף השופט, ובוודאי אנשי המעשה, הגוף המבצע.

ניסן סלומינסקי: אז זה שילוב טוב.

ניסן סלומינסקי: צהריים טובים לכולם.

ניסן סלומינסקי: אני מבין שאנחנו נמצאים בשלב שבו יש לנו פחות או יותר הסכמות, או שאנחנו רחוקים?

קריאה: מקווים שכן.

קריאה: אנחנו לאט לאט מתקדמים.

ניסן סלומינסקי: - - - פרט אולי לנושא אחד?

קריאה: איזה?

קריאה: מה הנושא?

ניסן סלומינסקי: אני שואל, אני לא יודע.

ניסן סלומינסקי: תיכף נשמע.

קריאה: אתה יודע - - -

נעמה מנחמי: אני מציעה שנתקדם עם ההקראה, רק נציין כמה דברים שתוקנו מאז הפעם הקודמת, לבקשת הוועדה או להערות אנשים ששמו לב שיש איזושהי טעות.

אוסאמה סעדי: ברשותך, אני חייב לצאת.

אוסאמה סעדי: באתי רק לומר שלום, ולומר שבאופן עקרוני אנחנו תומכים בחוק.

אוסאמה סעדי: איך שאמרתי בפעמים הקודמות, היה מן הראוי שלא רק שכל הצהרות ההון האלה יונחו באיזה שהוא ארכיון אצל הנציב ואף אחד לא ישלוף ויבדוק, אבל לפחות זה מה שיש בינתיים אז זה גם חשוב.

ניסן סלומינסקי: אני מקווה שלא יצטרכו לשלוף.

ניסן סלומינסקי: אנחנו מקווים באופן תיאורטי יש אופציה שכן.

אוסאמה סעדי: גם בשם השופטים השרעיים שדיברו אתי וגם בשם השופטים, אני מגיש הסתייגות על העניין הזה של 6 ו-7 שנים.

אוסאמה סעדי: אני מבקש שבמקום 6 יהיה 7 שנים.

ניסן סלומינסקי: מה זה במקום 6?

אוסאמה סעדי: לא, ההצעה מדברת על 6.

אוסאמה סעדי: חברי הלך כברת דרך ב-6 שנים - - -

קריאה: אני לא ב-6.

ניסן סלומינסקי: הוא לא ב-6, הוא ב-4 כרגע.

אוסאמה סעדי: - - - אבל אם זו הבקשה שלהם, אני חושב שלא – הם גם ביקשו, במיוחד בתי הדין השרעיים, שיגישו את זה למנהל.

אוסאמה סעדי: שאלתי, והם אומרים שצריך גוף חיצוני, לא רק גוף פנימי.

אוסאמה סעדי: אבל אלה שתי ההסתייגויות.

ניסן סלומינסקי: לא הבנתי.

ניסן סלומינסקי: אנחנו דיברנו על כך שבכל מערכת יגישו למנכ"ל של המערכת.

אוסאמה סעדי: אצלם אין מנכ"ל, יש מנהל.

קריאות: - - - גוף ביקורת - - -

ניסן סלומינסקי: על הנציב?

קריאה: - - -

קריאה: שרת המשפטים - - - אצל הנציב.

<דני חורין: בעיקרון זה הולך לגורם שהוא חיצוני למערכת.

בצלאל סמוטריץ': כמה שאפשר חיצוני - - -

אוסאמה סעדי: אבל מבקר הפנים במשרד לביטחון פנים זה לא גורם חיצוני.

אוסאמה סעדי: למה שבמשטרה לא יגישו לנציב?

בצלאל סמוטריץ': יש גוף ביקורת.

בצלאל סמוטריץ': להיפך, במשטרה הנציב הוא פנימי.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו רוצים לשים את זה אצל הגוף המבקר.

בצלאל סמוטריץ': כל הרציונל פה הוא איזה שהוא אלמנט מבקר נוסף.

בצלאל סמוטריץ': רצינו גוף ביקורת שיהיה חיצוני ככל הניתן.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו לא נקים גוף חדש.

בצלאל סמוטריץ': לשופטים יש גוף כזה.

בצלאל סמוטריץ': מצוין.

<ורדה וירט לבנה: הוא גוף תלונות, הוא לא גוף ביקורת.

ניסן סלומינסקי: לא חשוב.

ניסן סלומינסקי: אתם תציעו ואנחנו נשמע.

ניסן סלומינסקי: איפה אתה מציע שזה יהיה אצלכם?

אוסאמה סעדי: אני מציע שזה יישמר אצל המנהל.

אוסאמה סעדי: אם צריך לשלוף, שולפים.

קריאה: כמו יושב-ראש הכנסת.

אוסאמה סעדי: ורשות דיבור.

ניסן סלומינסקי: תתחילו להקריא ואחר כך - - -

<נעמה מנחמי: לפני שאני ממשיכה להקריא, אני כן רוצה להתעכב על נקודה שהפנו את תשומת לבי אליה בתחילת הדיון: נושא של סיום הכהונה, סיום התפקיד.

<נעמה מנחמי: בעמוד השני, סעיף 3(א)(3).

<נעמה מנחמי: יש כאן ניואנס שאני רוצה לנסות להבהיר.

<נעמה מנחמי: לפי מה שהבנתי, אין הכוונה להחלפת התפקיד בתוך אותו גוף.

<נעמה מנחמי: כלומר, אם שוטר עובר תפקיד כל שנתיים, הוא לא צריך כל שנתיים להגיש הצהרת הון.

<נעמה מנחמי: עד כאן נכון?

<נעמה מנחמי: אוקיי.

<נעמה מנחמי: האמת היא שאפילו נראה לי שעמדת משרד המשפטים היא שגם אם הוא עבר בתוך המדינה מתפקיד לתפקיד, לא הכרחי שהוא יגיש.

<דני חורין: אם מוגשת ההצהרה בתקופה שנקבעה בחוק, שהיא כרגע אחת ל-6 שנים, אז גם אם אתה עובר בין משרדים שונים ומערכות שונות, כל עוד זה מוגש פעם ב-6 שנים זה בסדר.

בצלאל סמוטריץ': רק על ה-6 אני כמובן חולק.

בצלאל סמוטריץ': התקופה שתיקבע.

<נעמה מנחמי: אז אולי נכתוב ב-(3) את המילים "מיום סיום תפקידו האחרון", או "מיום סיום תפקידו במערכת הציבורית", איזה שהוא משהו שישקף את זה.

<נעמה מנחמי: אם זה מקובל עליכם, אני אנסה לנסח את זה עם נוסח החוק.

<נעמה מנחמי: אבל רק רציתי לקבל את האישור.

בצלאל סמוטריץ': מקובל.

ניסן סלומינסקי: אם שופט עובר מבית משפט שלום למחוזי והוא כל כך מוכשר שהוא גם מספיק לעבור לעליון, אז גם כן לא צריך לשנות.

<נעמה מנחמי: אם לא חלפו 6 השנים.

<נעמה מנחמי: אני מסבה את תשומת הלב: העברנו את ההגדרה של שינוי משמעותי לסעיף (ב)(1).

<נעמה מנחמי: זה גם ממורקר ומודגש.

<נעמה מנחמי: זה במקום בסיפה של הסעיף, אחרת לא ברור בפסקת משנה (3) את מה מעדכנים, כי שינוי משמעותי מופיע אחריה, ואז זה יוצר קצת חוסר הבנה של הקריאה.

<נעמה מנחמי: הוספנו בהתאם להכרעת הוועדה מהפעם הקודמת את הנושא של 90 ימים, מה קורה אם נותרת שנה אחרונה לסיום התפקיד שלו.

<נעמה מנחמי: אז הוספנו בסעיף 3(ג) את הסיפא הבאה: "על אף האמור בסעיף קטן (א), מפקח רשאי להאריך את מועד הגשת הצהרות ההון לתקופה שלא תעלה על 90 ימים אם סבר כי נסיבות העניין מצדיקות זאת, ואולם, אם עתיד בעל התפקיד הבכיר לסיים את תפקידו בתוך שנה מהמועד להגשת הצהרת ההון – רשאי מפקח להאריך את מועד הגשת הצהרת ההון לתקופה שלא תעלה על 90 ימים מהמועד הצפוי לסיום התפקיד".

<נעמה מנחמי: כך אנחנו גם מבטיחים שלא תיוותר שנה שבה הוא לא מגיש כלום, אבל הוא לא יגיש תוך שנה פעמיים.

<ורדה וירט לבנה: שנה זה מאוד קצר.

<ורדה וירט לבנה: סליחה, באמת.

בצלאל סמוטריץ': לא, זה 7 שנים.

בצלאל סמוטריץ': כרגע זה 6, ועוד שנה ועוד 3 חודשים.

בצלאל סמוטריץ': זה 7 ו-ו-3 חודשים.

בצלאל סמוטריץ': יש גבול כמה ההצהרה היא אפקטיבית.

<ורדה וירט לבנה: אדם הגיש הצהרת הון שנתיים לפני שהוא מסיים את התפקיד.

<ורדה וירט לבנה: הוא מסיים את התפקיד.

<ורדה וירט לבנה: הוא צריך להגיש תוך 90 יום אחרי השנתיים - - - ואני מדברת אתכם על זה שהוא מכהן כבר 30 שנה בערך, וכבר הגיש לפחות 5 או 6 פעמים.

<ורדה וירט לבנה: אז כמה פעמים?

<ורדה וירט לבנה: כי שנה זה מעט מידי.

<ורדה וירט לבנה: כל 6 שנים – אוקיי, הוא הגיש פעם חמישית.

בצלאל סמוטריץ': הוא כבר מיומן, זה הולך לו בקלות - - -

<ורדה וירט לבנה: אני לא יודעת למה כל הזמן יש לנו את התחושה שאתם חושבים שזה הולך בקלות.

<ורדה וירט לבנה: זה לא הולך בקלות.

<ורדה וירט לבנה: לשופט זה מאוד קל, כי לשופט, כל מה שיש לו זו רק המשכורת שלו.

<ורדה וירט לבנה: אין לו שום דבר אחר.

<ורדה וירט לבנה: אבל לשופטים יש בני משפחה והם חלק מהעניין הזה.

<ורדה וירט לבנה: חלק מהם עובדים בתפקידים מורכבים יותר, הרכוש שלהם והכל.

<ורדה וירט לבנה: אני לא יודעת למה אתם חושבים שזה פשוט.

<נעמה מנחמי: מה ההצעה שלך?

קריאה: - - -

<ורדה וירט לבנה: לפחות שנתיים.

בצלאל סמוטריץ': זה לא קשור לסעיף הזה.

בצלאל סמוטריץ': לא - - - לסעיף הרלוונטי.

בצלאל סמוטריץ': נעמה דיברה על בן אדם שהגיש לפני 6 שנים, עכשיו הוא צריך להגיש עוד אחת, ה-6 הזה נופל שנה לפני סיום התפקיד.

בצלאל סמוטריץ': במקום שיגיש עכשיו, ועוד שנה - - - אבל כבוד השופטת שאלה גם על שנתיים.

בצלאל סמוטריץ': שנתיים זה מעט מדיי בשבילה.

קריאות: - - -

ניסן סלומינסקי: בסדר, היא מבקשת שגם יהיה שנתיים.

ניסן סלומינסקי: בדרך כלל, מקובל שאדם שמתחיל תפקיד ומסיים תפקיד – נותן כשהוא מתחיל, אחר כך מסתכל כשהוא מסיים.

ניסן סלומינסקי: הכל זה תיאורטי, כי מסתכלים ורואים אם לא חלו שינויים עדינים בדיווחים וכולי, - - - אם יש צורך לפתוח את זה.

ניסן סלומינסקי: אני מקווה שלא יצטרכו.

ניסן סלומינסקי: מה שהם אומרים פה זה שלמרות שתם הזמן שנקבע – 6 שנים, 5 שנים, 4 שנים, לא חשוב – והוא צריך להגיש עכשיו דיווח, ובעוד שנה הוא מסיים את התפקיד בכלל, הם אומרים: שנה, תן לו.

ניסן סלומינסקי: מה הוא כבר יכול לעשות בשנה.

ניסן סלומינסקי: אם כי בשנה אפשר לעשות המון.

ניסן סלומינסקי: אבל שנתיים זה כבר חצי תקופה.

<ורדה וירט לבנה: - - - אבל אתה אומר מהתחלת התפקיד לסוף התפקיד, ואתה שוכח, וכאן אני כל הזמן מדגישה: השופטים שונים בדבר אחד מכל בעלי התפקידים האחרים.

<ורדה וירט לבנה: באמצע, בין תחילת התפקיד - - -

ניסן סלומינסקי: במה הם שונים?

<ורדה וירט לבנה: באמצע, בין תחילת התפקיד לסוף התפקיד הוא כבר הגיש לפחות 5 או 6 פעמים.

ניסן סלומינסקי: למה הוא שונה מכל אחד אחר?

ניסן סלומינסקי: קחי חבר כנסת שמכהן כבר הרבה שנים.

ניסן סלומינסקי: קחי מישהו במשטרה, בצבא – יכול גם כן להיות כמה שנים טובות.

<ורדה וירט לבנה: כמה שנים מכהן תת אלוף?

<ורדה וירט לבנה: כמה שנים אלוף?

ניסן סלומינסקי: תת אלוף, אלוף, רמטכ"ל.

ניסן סלומינסקי: בוא ניקח את הרמטכ"ל הנוכחי.

ניסן סלומינסקי: כמה שנים את חושבת שהוכרע?

<ורדה וירט לבנה: זה אחד.

ניסן סלומינסקי: לא משנה, אבל אני אומר: קיימים.

ניסן סלומינסקי: לאלופים יש.

ניסן סלומינסקי: יש עובדים אחרים שנמצאים יותר - - - זה חל גם על גזבר ברשות מקומית.

ניסן סלומינסקי: הגזבר ברשות המקומית שלי, למשל, התחיל כשהוא היה צעיר, עכשיו הוא פרש.

ניסן סלומינסקי: הוא הגיע לפנסיה.

ניסן סלומינסקי: להערכתי, הוא היה שלושים ומשהו שנים באותו תפקיד.

<ורדה וירט לבנה: זה חריג.

<ורדה וירט לבנה: אצלנו זה הנורמה.

ניסן סלומינסקי: אני רק רוצה להגיד שהשופט זה לא חריג.

ניסן סלומינסקי: זה קיים בדרך-כלל - - -

<ורדה וירט לבנה: בוא נתחיל מזה שגיל הפרישה וגיל המינוי הוא חריג.

<ורדה וירט לבנה: אני מסתכלת על החוק הזה.

<ורדה וירט לבנה: אני מסתכלת על הבכירים שקבועים פה.

<ורדה וירט לבנה: אני מדברת על תת ניצב, תת אלוף.

<ורדה וירט לבנה: ראשית, לא כל תת ניצב נהיה אלוף, אבל בוא נגיד שתת ניצב מגיע לדרגה הזאת כבר לקראת סיום השירות שלו, שזה בגיל יחסית מבוגר יותר.

<ורדה וירט לבנה: והשופטים צריכים מהיום הראשון, כל השופטים – זה הכלל, לא החריגים.

<ורדה וירט לבנה: יש חריגים, יש כוכבים, כמו שאתה אומר, שנהיים גם תת אלוף, אלוף ורמטכ"ל.

ניסן סלומינסקי: מה תעשי עם עובדים ברשויות המקומיות בתפקידים שהחלנו עליהם?

<ורדה וירט לבנה: גם גזבר שמכהן 30 שנה זה דבר חריג.

ניסן סלומינסקי: זה חריג?

ניסן סלומינסקי: עובדים במועצות בערים – מי שאני זוכר, גזבר עיריית רמת גן, חיים שאני זוכר אותו מאז שנולדתי כמעט, עד שיצא לפנסיה.

ניסן סלומינסקי: מלא.

ניסן סלומינסקי: גם הגזבר שהיה אצלי כשהייתי ראש מועצה כיהן מלא.

ניסן סלומינסקי: כולם מלא.

ניסן סלומינסקי: בדרך כלל, מהנדס עיר ומקצועות כאלה נשארים בתפקיד עד שהם יוצאים לפנסיה.

ניסן סלומינסקי: הוא נשאר.

<ורדה וירט לבנה: השאלה מתי הוא מתמנה לזה, באיזה גיל.

<ורדה וירט לבנה: אני מדברת על שופטים, וכאן זה רשמים.

<ורדה וירט לבנה: רשם מתמנה בגיל ממוצע של 32 עד 35.

ניסן סלומינסקי: אני מקווה שאת לא מתלוננת שהם מתמנים בגיל הזה.

ניסן סלומינסקי: זה בסדר.

ניסן סלומינסקי: אוקיי, הלאה.

<נעמה מנחמי: עוד נקודה לסעיף 5 – סמכויות פיקוח.

<נעמה מנחמי: עשינו קצת שינויי נוסח.

<נעמה מנחמי: אקריא.

<נעמה מנחמי: המטרה של השינוי היא להבהיר מה תפקיד המפקח.

<נעמה מנחמי: הנוסח החדש המוצע: "לערוך מעת לעת בדיקות בדבר מילוי כל סעיפי הצהרת ההון וצרוף כל המסמכים הנדרשים בהצהרות ההון שהוגשו לפי חוק זה ועמידתן בהוראות החוק".

<נעמה מנחמי: שוב, כדי להבהיר שהבדיקה שנדרשת על ידי המפקח היא בדיקה שכל הסעיפים מולאו, לא בדיקת תוכן המילוי.

<נעמה מנחמי: תיקון נוסף שבוצע בישיבה הקודמת, שרק נבהיר אותו, הוא בסעיף 6 – שמירת סודיות: "בהסכמתו או על פי בקשתו של בעל התפקיד הבכיר ובהסכמת מי שהמידע אודותיו".

בצלאל סמוטריץ': לא מספיקה הסכמה שלו, צריך גם - -

<נעמה מנחמי: כן.

<ורדה וירט לבנה: לבקשתו.

<ורדה וירט לבנה: שזה לא יהיה לבקשתו - - -

<נעמה מנחמי: שזה לא יהיה לבקשתו של מי שהמידע אודותיו – בדיוק.

<ורדה וירט לבנה: אבל לא שיניתם את זה בסעיפים הקטנים.

<ורדה וירט לבנה: שימי לב.

<ורדה וירט לבנה: בתיקונים העקיפים.

<נעמה מנחמי: טוב שאת אומרת.

<נעמה מנחמי: אז יש סיבה שהקראנו, שהפנינו לזה בתיקונים העקיפים.

<נעמה מנחמי: עוד לא הגענו אליהם, אבל בסדר.

<שירי לנג: גם סעיף קטן (ג) הקודם שהקראנו לא מופיע אצל השופטים.

<שירי לנג: מה שדיברנו על שנה או שנתיים - - -

<נעמה מנחמי: בסדר.

<נעמה מנחמי: אז נוסיף את זה גם שם.

<נעמה מנחמי: נוודא שהכל - - -

ניסן סלומינסקי: בנסחות כבר יעלו על זה בבדיקות הרוחביות, אבל זה בסדר שאתם מעירים.

ניסן סלומינסקי: זה טוב.

<נעמה מנחמי: סעיף 7 היה הסעיף שבו סיימנו את הישיבה הוקדמת.

<נעמה מנחמי: לא קראנו את כולו, אז אולי נתחיל מההתחלה ונוודא שהכל בסדר.

<נעמה מנחמי: אחריות משמעתית 7.

<נעמה מנחמי: (א) בעל תפקיד בכיר המנוי להלן המפר את חובתו לפי חוק זה, עובר עבירת משמעת, ויחול עליו הדין המשמעתי החל בעניינו כמפורט להלן: שוטר – לפי חוק המשטרה, התשס"ו-2006; סוהר – לפי פקודת בתי הסוהר (נוסח חדש),

<נעמה מנחמי: עובד רשות מקומית – לפי חוק הרשויות

<נעמה מנחמי: עובד המדינה – לפי חוק שירות המדינה (מינויים),

<נעמה מנחמי: קצין בצבא הגנה לישראל – לפי חוק השיפוט

<הדס פטר: למה קצין רק לצבא ושוטר לגבי משטרה?

קריאה: שכולם קצינים, גם במשטרה וגם - - -

<נעמה מנחמי: אין בעיה.

ניסן סלומינסקי: גם הסוהר צריך להיות רק מהדרגה המדוברת.

<נעמה מנחמי: בכל מקרה זה יהיה אחיד.

ניסן סלומינסקי: זה יהיה רגיל, וזה רק על מי שחל, כי על שוטר רגיל זה לא חל, רק על דרגות - - -

<נעמה מנחמי: > כך או כך זה יהיה אחיד, מה שתחליט הנסחות.

<נעמה מנחמי: "(ב) הפר בעל תפקיד בכיר את חובתו" – אני חושבת שאולי כדאי להבהיר שזה לפי סעיף 2 ולא לפי חוק זה, למרות שהצעתי כאן את שתי האופציות – "ידווח על כך המפקח לגורם הנוגע בדבר לפי החוקים המנויים בסעיף קטן (א) כדי שישקול לפעול בהתאם לדין המשמעתי הרלוונטי".

קריאה: מה ההבדל בין שני הניסוחים?

<נעמה מנחמי: (2) הוא פשוט הסעיף שבו מוגדרת החובה להגיש את הצהרת ההון, ואני חושבת שבמקום להפנות למשהו שהאדם צריך לבדוק אם יש הוראה נוספת שהוא צריך לקיים, עדיף להבהיר, במיוחד כשאנחנו מדברים על עבירת משמעת - - - להגדיר בדיוק.

<נעמה מנחמי: אז נשאר 2.

<דפנה גוטליב: שאלה: זה ברור שסעיף 3 מדבר על המועדים.

<דפנה גוטליב: אז - - - לא עומד במועדים, זה נובע מהחובה?

<נעמה מנחמי: אם זה נראה לך לא מספיק ברור אפשר לשנות.

<דפנה גוטליב: לא, ההיפך.

<דפנה גוטליב: לפי סעיף 2 היה הנוסח שאנחנו הצענו מראש.

<דפנה גוטליב: אבל אני אומרת שכדאי להבהיר - - -

ניסן סלומינסקי: אז אולי כדאי להבהיר "לפי חוק זה".

ניסן סלומינסקי: למה לא כדאי להשאיר כבר "לפי חוק זה", כי מי יודע מה - - -

<נעמה מנחמי: כי עבירה פלילית או משמעתית במקרה שלנו אתה מגדיר בצורה הכי ברורה ומצומצמת.

<נעמה מנחמי: אז אפשר להגיד 2 ו-3.

ניסן סלומינסקי: אם לא נמצא דברים אחרים - - -

שמחה רוטמן: יש כאן למשל את סעיף 5, לצורך העניין, לפיו אם המפקח דורש מבעל תפקיד והוא לא ממלא.

שמחה רוטמן: הוא אומר לו: חסר לך מסמך זה-וזה, ותביא.

שמחה רוטמן: לכאורה זה אמור להיות בדיוק כמו אי-הגשה.

<נעמה מנחמי: זה מוחל בתוך 2.

<נעמה מנחמי: כלומר, החובה היא להגיש את הצהרת ההון.

שמחה רוטמן: לא, יש לדרוש מבעל תפקיד בכיר למסור לו כל מסמך שיש לצרף לשם מילוי הצהרת ההון.

בצלאל סמוטריץ': המשמעות היא שהוא לא צירף להצהרת ההון.

<נעמה מנחמי: בדיוק.

<נעמה מנחמי: המשמעות היא שהוא לא עשה את הצהרת ההון לפי סעיף 2 כנדרש.

ניסן סלומינסקי: בואו נתקדם.

ניסן סלומינסקי: אם נמצא עוד סעיף אחד שזה חל עליו - - - נחזור ל"לפי חוק זה".

ניסן סלומינסקי: כרגע תכתבי 2 ו-3.

<נעמה מנחמי: בסדר.

<נעמה מנחמי: > (ג) על אף האמור בסעיף קטן (ב), לעניין עובד הרשות המקומית כהגדרתו בתוספת הראשונה – כאן ניסחנו בהתאם לבקשת הוועדה, ונראה אם אכן זה כפי שנתבקש:

<נעמה מנחמי: ראש רשות מקומית יעביר למפקח רשימה מפורטת הכוללת את שמות בעלי התפקידים הבכירים באותה רשות מקומית המחויבים בהגשת הצהרת הון לפי חוק זה ויעדכן אותה לפי הצורך; המפקח יעדכן את ראש הרשות המקומית הרלוונטי בכל פעם שתוגש הצהרת הון על ידי בעל תפקיד בכיר, בהתאם לרשימה שבסעיף קטן (ג)(1); ראש הרשות המקומית יבחן מעת לעת, בהתאם למידע שהעביר לו המפקח, מיהם בעלי התפקידים הבכירים שלא מילאו חובתם על מנת שישקול לפעול בהתאם לדין המשמעתי הרלוונטי המנוי בסעיף קטן (א).

בצלאל סמוטריץ': לא רצינו גם שהמפקח יגיש לשר הפנים דוח אחת לכמה זמן?

בצלאל סמוטריץ': אמרנו שלשים את זה בתוך הרשות זה לא רציני, לכן אנחנו מוציאים את זה החוצה - - - אולי שהמפקח כן יעשה משהו.

בצלאל סמוטריץ': שיוציא אחת לתקופה עדכון לשר.

<מרגלית בוטרמן: השאלה היא אם נכון לציין את זה בחקיקה ראשית.

<מרגלית בוטרמן: אנחנו מאמינים שכמו שעד היום חקיקה ראשית לא חייבה את המפקח לדווח לשר הפנים מי הגיש לו, מי לא הגיש לו – יש תחלופה.

<מרגלית בוטרמן: יש מידע - - -

בצלאל סמוטריץ': היום בפועל יש?

בצלאל סמוטריץ': יש היום דוח?

<מרגלית בוטרמן: היום יש לנו לגבי ראשי רשויות.

בצלאל סמוטריץ': האמת היא שאולי העמותות יעשו לנו את העבודה – יפנו לחופש מידע ויבקשו - - -

<מרגלית בוטרמן: אנחנו חושבים שלא כל הפרוצדורה צריכה להיות מוסדרת בחקיקה ראשית - - -

ניסן סלומינסקי: ייצאו תקנות לחוק הזה?

<דני חורין: כן.

<מרגלית בוטרמן: לא בהכרח שצריך - - - אני לא חושבת שצריך.

ניסן סלומינסקי: לא חשוב, אבל אתם לא היחידים.

ניסן סלומינסקי: אז אם בתקנות, שבתקנות זה כן ייכתב.

ניסן סלומינסקי: את זה כן אפשר לכתוב בתקנות – שהמפקח יעביר לשר הרלוונטי או לסמכות הרלוונטית את הדוח פעם בשנה.

בצלאל סמוטריץ': אבל - - - כי זה חוזר בחזרה לתוך הרשות, ודיברנו על זה שראש הרשות מן הסתם - - -

דפנה גוטליב: אבל חשוב להבהיר בהקשר הזה שלבקשת הוועדה הדבר היחיד שהמפקח מעביר זה את הרשימה של מי שהגיש, ואתם מדברים עכשיו על איזה שהוא דוח שאומר מי לא הגיש.

דפנה גוטליב: אבל זה מידע שאמרתם שהמפקח לא צריך להעביר.

ניסן סלומינסקי: לא.

ניסן סלומינסקי: אני חושב שמה שהוא צריך להעביר זה מה שהוא יודע להעביר.

ניסן סלומינסקי: הרי הוא לא יודע - - -

דפנה גוטליב: הוא יודע גם וגם.

דפנה גוטליב: לא, הוא יודע מי הגיש.

דפנה גוטליב: אין לו בעיה לעשות גם וגם.

קריאות: - - -

דפנה גוטליב: אבל לפי החוק, כרגע כתוב שהוא מעביר רק את מי שהגיש.

דפנה גוטליב: זאת היתה ההצעה של הוועדה.

<דני חורין: זאת הייתה ההצעה של הוועדה.

בצלאל סמוטריץ': מותר לנו לחשוב רגע מחדש.

בצלאל סמוטריץ': לכאורה הוא צריך להעביר - - - את המצב הקיים – מי הגיש ומי לא הגיש.

<דני חורין: זה מה שחשבנו בהתחלה.

בצלאל סמוטריץ': מה הבעיה?

בצלאל סמוטריץ': הוא יקבל את השמות - - -

ניסן סלומינסקי: רגע.

ניסן סלומינסקי: היה דיון ארוך על זה.

ניסן סלומינסקי: לכן שמנו את האחריות על ראש הרשות, לא על המפקח.

ניסן סלומינסקי: יש מאתים ומשהו רשויות, ולא תמיד הוא יודע.

ניסן סלומינסקי: אז יכול להיות שמה שהוא צריך לעשות זה להגיש את אלה שכן מילאו, ויהיה מישהו שיצטרך לבדוק את טבלאות האקסל, אני לא יודע אם זה המפקח.

בצלאל סמוטריץ': מה שקורה עם המפקח הוא שהוא הופך לגורם שמדליק נורה אדומה.

בצלאל סמוטריץ': בסוף זה נשאר ברשות, כמו שהחוק היום אומר: ראש הרשות הוא אחראי, אבל המפקח מרים דגל.

בצלאל סמוטריץ': במצב הנוכחי, אפילו אם שמחה רוטמן יפנה מחר למפקח ויבקש ממנו את הרשימה של מי שלא הגיש, לפי חופש המידע, המפקח יגיד לו שאין לו רשימה כזאת.

בצלאל סמוטריץ': אני לא צריך להחזיק אותה.

בצלאל סמוטריץ': אני רוצה שיהיה לו את זה.

בצלאל סמוטריץ': הרי הוא קיבל את הרשימה מראש הרשות.

בצלאל סמוטריץ': על הרשימה שהוא קיבל מראש הרשות הוא כותב מי הגיש, מי לא הגיש.

בצלאל סמוטריץ': את הרשימה הזאת הוא מגיש לראש הרשות.

בצלאל סמוטריץ': ראש הרשות רואה מול העיניים מי הגיש, מי לא הגיש.

בצלאל סמוטריץ': אם אתם לא רוצים שיהיה כתוב בחוק שהרשימה הזאת מוגשת לשר, לפחות שיהיה כתוב שכל מיני גורמים ממגזר שלישי יכולים לדרוש אותה - - -

ניסן סלומינסקי: זה יכול להיות הרבה יותר מסובך.

ניסן סלומינסקי: יש תחלופות כל הזמן.

בצלאל סמוטריץ': אבל כתבת פה שראש הרשות צריך כל הזמן להגיש לו.

ניסן סלומינסקי: ראש הרשות צריך לעשות.

בצלאל סמוטריץ': ראש הרשות מגיש לו.

בצלאל סמוטריץ': מה שהיה חשוב למשרד הפנים, ואת זה הוא קיבל, שלא תהיה אחריות על המפקח, שיהיה ברור שהמפקח חי ממה שנותנים לו.

בצלאל סמוטריץ': אי אפשר יהיה לבוא בטענות למפקח: רגע, למה פלוני אלמוני?

בצלאל סמוטריץ': סליחה, לא הגישו לי את השם שלו, הוא לא קיים.

בצלאל סמוטריץ': אבל אחרי שנתנו לו, הוא צריך לנהל אצלו כל הזמן טבלת סטטוס מי יש, מי אין, כל זה מתוך הרשימות שנתנו לו.

בצלאל סמוטריץ': אני הולך, ניסן, אפילו לבקשת חופש מידע של התנועה לאיכות השלטון.

בצלאל סמוטריץ': צריך שיהיה מישהו שיוכל לבקר את זה.

בצלאל סמוטריץ': אתה מגדיר בחוק שהרשימה לא קיימת.

בצלאל סמוטריץ': אז למה לא לכתוב בחוק?

בצלאל סמוטריץ': הוא אוסף את החומר.

קריאה: - - - זה כמו שלב בעבודה, לכתוב אותו בחוק.

ניסן סלומינסקי: לא, לא דיברנו על החוק.

ניסן סלומינסקי: בחוק לא ייכתב.

ניסן סלומינסקי: יכול להיות שבתקנות או במשהו זה ייכתב.

בצלאל סמוטריץ': הדבר היחיד שכתבנו זה מה המפקח.

בצלאל סמוטריץ': פה כתוב שהמפקח יעדכן את ראש הרשות המקומית הרלוונטית בכל פעם שתוגש הצהרת הון.

בצלאל סמוטריץ': אז למה לא לכתוב: המפקח יעדכן את ראש הרשות המקומית הרלוונטית אחת לשנה - - -

<מרגלית בוטרמן: אבל אנחנו לא מדברים על אחת לשנה.

<מרגלית בוטרמן: אם בן אדם צריך להגיש הצהרת הון ועברו 90 ימים, לכאורה מצופה, שזה מה שאני מבינה מהחוק, שתוך זמן סביר אחרי שעבר המועד האחרון יעדכנו את ראש העיר, לא יחכו לסוף השנה.

בצלאל סמוטריץ': אין בעיה.

בצלאל סמוטריץ': אבל צריך להבין, נכון לאיך שזה מנוסח פה עכשיו, המפקח לא אמור לנהל אצלו שום רישום של מי יש, מי אין.

בצלאל סמוטריץ': הוא מקבל רשימה, הוא מדווח.

בצלאל סמוטריץ': האמת היא, שלפי זה אני חושב עכשיו שהוא גם לא אמור לקבל את הרשימה מראש הרשות.

<דפנה גוטליב: הוא כן, כי הוא צריך לדעת - - -

בצלאל סמוטריץ': לא.

בצלאל סמוטריץ': כל פעם שמישהו מגיש לו, הוא אומר: "אדוני, פלוני הגיש לי".

בצלאל סמוטריץ': הוא לא אמור להכיר את הרשימה.

בצלאל סמוטריץ': לכן אין בזה שום שום היגיון.

בצלאל סמוטריץ': הוא אמור להכיר את הרשימה.

בצלאל סמוטריץ': הוא אמור לנהל אצלו - - -

ניסן סלומינסקי: יש לו את הרשימה.

ניסן סלומינסקי: את הרשימה הוא הרי מקבל.

בצלאל סמוטריץ': אז אני רק אומר שהמנגנון צריך להיות שהוא מקבל את הרשימה והוא יודע מי האנשים, ועכשיו הוא מעדכן את ראש הרשות - - -

ניסן סלומינסקי: השנים חלות על כולם, לא רק על השופטים, נכון?

בצלאל סמוטריץ': ודאי.

ניסן סלומינסקי: אז אם הוא צריך להגיש כל שנה דוח, זה קצת מסובך.

ניסן סלומינסקי: איך הוא יגיש כשכאן יש תקופה של 6 שנים?

בצלאל סמוטריץ': שלא יגיש לאף אחד, שיחזיק אצלו.

בצלאל סמוטריץ': צריך להיות ברור שהוא מחויב ל - - -ואז התנועה לאיכות השלטון יכולה לפנות.

ניסן סלומינסקי: זה משהו אחר.

שמחה רוטמן: סעיף (4): "המפקח ינהל רישום בדבר הצהרות ההון" - - -

קריאה: סעיף 4 מסדיר את התפקיד שלו, מה עליו לעשות.

ניסן סלומינסקי: לכן אני אומר שלהגיש דוח זה קצת מסובך.

ניסן סלומינסקי: כי השר יצטרך לדעת – זה כבר 3 שנים, זה 5 שנים, זה 7 שנים.

ניסן סלומינסקי: מתחיל להיות קצת מסובך.

קריאות: - - -

קריאה: הצעה אופרטיבית לעניין הזה: אני חושב שאפשר לקבוע שהוא יעביר למפקח רשימה מפורטת הכוללת את שמות בעלי התפקידים הבכירים ואת המועד בו הם נכנסו לתפקידם.

קריאה: כי זה מידע שהכרחי למפקח לצורך העניין.

קריאה: כי לא רשום – לא את שמות בעלי התפקידים, אלא את שמות בעלי התפקידים ואת המועד בו התמנו לתפקידם.

ניסן סלומינסקי: כן.

<דני חורין: למה זה משנה?

<דני חורין: התקופה הרלוונטית הראשונה היא הרי מיד כשהוא מעביר את השם, שאז הבן אדם צריך להגיש הצהרת הון.

<דני חורין: אחר כך התקופות נמנות ממועד הגשת הצהרת ההון.

קריאות: המפקח לא יידע.

בצלאל סמוטריץ': לכן אמרתי: ראש הרשות עכשיו יגיד לו - - -

ניסן סלומינסקי: מה הבעיה שהוא יגיד מתי הוא מתחיל?

ניסן סלומינסקי: אחר כך המניינים - - -

קריאה: - - -צריך גם לגבי המועד וצריך גם ראש הרשות, שמעדכן גם את המועד.

בצלאל סמוטריץ': זה מה שאמרתי.

ניסן סלומינסקי: צריך לכתוב שכל אחד, כשהוא מגיש - - -

<מרגלית בוטרמן: מתי הוא נכנס או סיים.

<נעמה מנחמי: נכנס או צפוי לסיים.

שמחה רוטמן: כן, אבל צריך לדעת צפוי סיים, כי הוא יבוא למפקח לבקש הארכה כי הוא הולך לסיים בעוד כשנה, והמפקח צריך לדעת שהוא באמת הולך לסיים עוד שנה.

שמחה רוטמן: כלומר צריך תאריכים בעדכון.

שמחה רוטמן: זה הכל.

<מרגלית בוטרמן: אבל שוב: השאלה אם הכל צריך להיות מפורט בחוק.

ניסן סלומינסקי: לא, רק תאריכים.

שמחה רוטמן: רק את תאריכי הכניסה לתפקיד זה - - -

<נעמה מנחמי: ביצוע ותקנות 8.

<נעמה מנחמי: השר ממונה על ביצוע חוק זה והוא רשאי, באישור ועדת החוקה, להתקין תקנות בכל עניין הנוגע לביצועו.

<נעמה מנחמי: שינוי 9.

<נעמה מנחמי: (א) השר בהסכמת השר הנוגע בדבר ובאישור ועדת החוקה, רשאי, בצו, התוספות להוסיף בעלי תפקידים בכירים על אלו המנויים בתוספת הראשונה; בסעיף קטן זה, "השר הנוגע בדבר" – כל אחד מאלה, לפי העניין;

ניסן סלומינסקי: השר שכתוב כאן הוא שר המשפטים.

ניסן סלומינסקי: בסדר.

בצלאל סמוטריץ': - - - קצין בצבא - - - אז שר המשפטים בהסכמת שר הביטחון.

ניסן סלומינסקי: לא, ועדת חוקה – הם לבד אני לא רוצה שיוסיפו.

<נעמה מנחמי: מה שרציתי להוסיף – מה קורה אם שר המשפטים רוצה להוסיף עוד בעלי תפקיד שאינם נכנסים תחת אחד השרים הללו.

<נעמה מנחמי: ימציאו תפקיד חדש - - -

<דני חורין: אם זה תפקיד בשירות המדינה, חל חוק שירות המדינה (מינויים), שקובע את הכללים שלו לגבי הוספת עובדים.

<דני חורין: אם זה תפקיד במערכת אחרת שלא קיימת היום, יהיה צריך לעשות תיקון חוק.

<דני חורין: לגבי שופטים שכפופים לשר המשפטים, ממילא זה חל על כל השופטים.

ניסן סלומינסקי: מאחר ובכל קדנציה יש שרים חדשים – ולפעמים זה גם שר ללא תיק - - -

<דני חורין: > אז חל חוק שירות המדינה (מינויים).

בצלאל סמוטריץ': השב"כ והמוסד הם עובדי מדינה?

קריאה: הם עובדי מדינה.

בצלאל סמוטריץ': הם מגישים?

קריאה: כן.

קריאה: הם מגישים היום.

ניסן סלומינסקי: בואו נתקדם.

נעמה מנחמי: כתבתי "כל אחד מאלה לפי העניין".

נעמה מנחמי: נמשיך להקריא את הסעיף:> לעניין שוטר או סוהר – השר לביטחון הפנים;

ניסן סלומינסקי: שוב, כאן יהיו קצינים וכולי.

<נעמה מנחמי: כן, תהיה התאמה.

<נעמה מנחמי: תנוח דעתכם.

<נעמה מנחמי: לעניין עובד רשות מקומית – שר הפנים; לעניין קצין בצבא הגנה לישראל – שר הביטחון.

<נעמה מנחמי: (ב) השר, באישור ועדת החוקה, רשאי לשנות את הטופס שבתוספת השנייה.

<נעמה מנחמי: אנחנו נגיע לטופס הזה אחר-כך.

<נעמה מנחמי: רציתי להעלות נקודה שאני חושבת שאולי ראוי לשקול להכניס אותה לגוף החוק עצמו: שיהיה איזה שהוא מנגנון שמודיע לאדם מתי הוא צריך.

<נעמה מנחמי: גם כדי לחסוך לאותו אדם את הדין המשמעתי שמרחף על ראשו בטעות, וגם כדי שתהיה הסדרה מסודרת.

<נעמה מנחמי: אם הוועדה רוצה, אנחנו נוסיף את זה.

בצלאל סמוטריץ': השאלה היחידה היא מי אמור לעשות את זה, האם זה המפקח או - - -

<נעמה מנחמי: נראה לי שהמפקח בגדול.

<נעמה מנחמי: אולי ברשויות המקומיות זה ראש הרשות המקומית.

קריאה: אנחנו בעד.

<דני חורין: זה צריך להיות מנגנון כוח האדם שמטפל באותו - - -

בצלאל סמוטריץ': זה לא המפקח.

ניסן סלומינסקי: המנגנון וכוח האדם בכל מערכת, שייתן את התזכורת

בצלאל סמוטריץ': משהו אחד נשאיר גם למנהל בתי המשפט לעשות.

ניסן סלומינסקי: לא, לא יעלה על הדעת.

ניסן סלומינסקי: >

<שירי לנג: אבל כל המידע נמצא אצל המפקח – מתי הוגש, מהם המועדים - - -

<דני חורין: כוח האדם יודע מתי האדם נכנס לתפקיד.

בצלאל סמוטריץ': הוא יבקש את הרשימה.

בצלאל סמוטריץ': כוח האדם יבקש את הרשימה.

ניסן סלומינסקי: זה לא צריך להיות שפיצר.

ניסן סלומינסקי: יש לו כוח האדם שיעשה את זה.

<נעמה מנחמי: אז אנחנו נוסיף את הסעיף הזה בהתאם להצעת הוועדה.

<נעמה מנחמי: עד כאן החוק.

<נעמה מנחמי: מכאן ואילך אנחנו עושים תיקונים עקיפים לחוקים קיימים אחרים.

<שירי לנג: סליחה, אני מוטרדת מהסעיף הקודם.

<שירי לנג: זה נראה לי פשוט פיצול של כל הנושא של האחריות של הגורם שאמורים להגיש אליו את ההצהרות.

<שירי לנג: כי אותו גורם שמגישים לו את ההצהרות יודע אם הוא נתן ארכה של 90 יום או לא נתן.

<שירי לנג: איך מחלקת כוח האדם שלנו תדע את כל הפרטים האלה?

בצלאל סמוטריץ': מחלקת כוח האדם לא צריכה.

בצלאל סמוטריץ': מחלקת כוח האדם צריכה באופן עקרוני לשלוח הודעה: דע לך שאחת החובות שלך, חוץ מאשר לקבל מפתח לכספת, היא גם - -

<דני חורין: כך זה עובד לגבי עובדי מדינה.

ניסן סלומינסקי: כך זה עובד לגבי עובדי מדינה, אז זה יעבוד כך.

<שירי לנג: אבל למה שהמפקח, שהוא הגורם שמרכז את כל העבודה בנושא הזה, לא יהיה הגורם שישלח?

בצלאל סמוטריץ': הוא אפילו לא יודע אם העובד הזה נשאר בעבודה או לא.

<נעמה מנחמי: כי הראשון שיודע שהעובד התחיל לעבוד וכל הדברים האלה הוא דווקא - - -

<שירי לנג: - - - הוא יכול לדרוש את המידע מהנהלת בתי המשפט, לצורך העניין.

<נעמה מנחמי: אבל כדי לדרוש את המידע הוא צריך לדעת שקיים מידע.

<נעמה מנחמי: הוא צריך לדעת שנקלט עובד חדש כדי לדעת - - -

<שירי לנג: - - - הוא יכול להודיע למפקח: דע לך, מונה שופט זה וזה.

<שירי לנג: אבל מכאן והלאה כל - - -

<נעמה מנחמי: אבל זה יותר מדי שלבים בדרך כך שאיפשהו משהו יכול ליפול.

<נעמה מנחמי: עדיף לעשות את זה כמה שיותר פשוט.

<נעמה מנחמי: מי שמקבל אותו לעבודה צריך להגיד לו: "דע לך, יש לך 90 יום".

<שירי לנג: קבלה לעבודה זה בסדר, אבל מה אחר כך?

ניסן סלומינסקי: בכוח אדם, לכל אלה שצריכים לדווח, יהיה ברשות המקומית – אצל עובדי המדינה אני מבין שזה קיים, וגם אצלכם – תהיה הוראה שבעוד 4 שנים נניח צריך לשלוח תזכורת כדי שיביאו.

ניסן סלומינסקי: צריכה להיות שם הוראה.

ניסן סלומינסקי: אם יתברר שאותו אחד בינתיים כבר לא עובד, לא קרה שום דבר.

שמחה רוטמן: בסיום העבודה זה טופס טיולים.

שמחה רוטמן: הוא צריך להגיש הצהרת הון נוספת.

ניסן סלומינסקי: כשהוא עוזב זה משהו אחר.

ניסן סלומינסקי: אבל אני אומר שתהיה התזכורת הזאת.

ניסן סלומינסקי: וזה תמיד נמצא בכוח אדם.

ניסן סלומינסקי: אתם יודעים ששופט חדש נכנס, נניח, ויש לו מערכת שלמה שקשורה לכוח אדם, כול המשכורות והכל שנשלחים אליו, אז לזה יצורף.

ניסן סלומינסקי: אם זה יהיה אחרי 4 שנים, אז במשכורת שתהיה לפני כן יצורף פתק: נא לזכור שאתה צריך להגיש הצהרה.

<שירי לנג: אבל עדיין, אם המפקח נתן לו ארכה של 90 יום, למשל, מחלקת כוח האדם שלנו לא יודעת על כך.

ניסן סלומינסקי: אז מה קרה, אז הזכירו לו 90 יום לפני כן.

ניסן סלומינסקי: מה קרה?

ניסן סלומינסקי: אבל זה הגוף היחיד שיודע ועוקב.

<שירי לנג: - - - וזאת תוספת עבודה.

<נעמה מנחמי: אגב, האורכה הזאת על פניו לא צריכה לבוא לפני.

<נעמה מנחמי: זה החריג.

<נעמה מנחמי: ההנחה היא שאדם כן ינסה לשאוף להגיע לתאריך הנכון.

ניסן סלומינסקי: ואם נתנו לו תזכורת של 90 יום לפני כן, מה קרה?

ניסן סלומינסקי: הוא יגיד שהוא שכח?

ניסן סלומינסקי: בדין העברי התראה לפני רצח צריכה להיות בצמוד, אבל במשפט היום זה לא צריך להיות צמוד 5 דקות לפני.

<מירה סלומון: מרכז השלטון המקומי.

<מירה סלומון: אנחנו גם מסכימים עם הטענה כאן – לא שלא צריך לקבוע התראות, אלא שזה לא יטיל אחריות על הגורם שקובע התראה, אם הוא במקרה פספס, במקרה נתן באיחור.

<מירה סלומון: שזה לא יקבע עכשיו אחריות למחלקות משאבי אנוש, שאם הן לא התריעו בזמן ולא ניתנה הצהרת הון בזמן, זו בעצם האחריות שלהן כי הן לא התריעו.

ניסן סלומינסקי: זה כמו בכל דבר.

ניסן סלומינסקי: האחריות נמצאת על כל אדם ואדם.

ניסן סלומינסקי: מחלקות כוח אדם, כמו שהיום מזכירים –כך מחלקות כוח האדם בכל גוף יתנו את התזכורת.

ניסן סלומינסקי: נקודה.

<מירה סלומון: לתת תזכורת – מקובל, אבל שזה יטיל עליהם אחריות במקרה שהמערכת, השרתים קרסו, הרי דברים קורים.

<מירה סלומון: כולנו מכירים מערכות ציבוריות גדולות.

ניסן סלומינסקי: מה פירוש?

ניסן סלומינסקי: המשכורת הגיעה?

ניסן סלומינסקי: קרה מקרה שהמשכורת לא הגיעה?

<מירה סלומון: הכל קורה, אדוני.

ניסן סלומינסקי: אם זה קרה, אז אין בעיה.

ניסן סלומינסקי: גם זה יקרה.

ניסן סלומינסקי: זה ייצא באיחור של יומיים.

ניסן סלומינסקי: אני לא מדמיין לעצמי שמשכורת תתעכב יותר מיומיים.

ניסן סלומינסקי: אם המשכורת התעכבה, גם ההודעה תתעכב קצת.

<נעמה מנחמי: - - - גם - - - אם הוא היה רשלן באופן מיוחד, למה שתוטל עליו אחריות?

<נעמה מנחמי: ככל שאני רואה לכך משמעות, אני אולי יכולה לראות משמעות במקום שבו העובד לא הגיש, ואז הוא בא ואומר: "לא ידעתי, לא זכרתי.

<נעמה מנחמי: ידעתי שאני אמור לקבל תזכורת ולא הגיעה אליי תזכורת".

<נעמה מנחמי: כאן זה יכול להיות רלוונטי.

<נעמה מנחמי: בסדר.

<נעמה מנחמי: אז הנזק שייגרם הוא - - - אני חושבת שאולי כדאי להגדיר כמה זמן מראש צריך להודיע לו.

<נעמה מנחמי: אני מציעה 60 יום.

<דני חורין: זה יכול להיות בתקנות.

ניסן סלומינסקי: השתגענו לגמרי?

ניסן סלומינסקי: לא צריך את זה בחוק.

<ורדה וירט לבנה: אני מבינה שאין לכם כבר סבלנות.

ניסן סלומינסקי: יש לנו המון סבלנות.

ניסן סלומינסקי: בצלאל סמוטריץ' (הבית היהודי): אני מקווה שגברתי נותנת לעורכי דין באולמה לדבר כל-כך הרבה כמו ש - - - כעורך-דין - - - אותי היו חותכים אחרי משפט וחצי.

ניסן סלומינסקי: מנהלים פה דיונים פעם, פעמיים, שלוש.

ניסן סלומינסקי: ורדה, יש לנו המון סבלנות, ואת אפילו רואה שאת מדברת בלי לקבל אישור.

ניסן סלומינסקי: לא הערתי לך, למרות שכאן בחדר הזה לא קורה דבר כזה.

ניסן סלומינסקי: יש לנו המון סבלנות.

ניסן סלומינסקי: רק מה שאמרתי – לא בקוצר רוח – הוא שיש גבול לכמה אנחנו רוצים בחוק, שכמה זמן לפני כן תהיה התראה, 60 יום.

ניסן סלומינסקי: אמרתי שיש גבול למה שנכנס בחוק.

ניסן סלומינסקי: בתקנות יכול להיות שמי שירצה יעשה את זה, או כל מערכת לפי איך שהיא רגילה לעבוד.

ניסן סלומינסקי: לא צריך בכל דבר ודבר עד הפרט האחרון להכניס לחוק.

ניסן סלומינסקי: זה מה שאמרתי.

<ורדה וירט לבנה: זה נכון.

<ורדה וירט לבנה: אבל אני רוצה לדבר על משהו מעבר לזה, בדיוק בהמשך למה שנאמר כאן.

<ורדה וירט לבנה: הסנקציה על אי ההגשה, מבחינת השופט היא קשה.

ניסן סלומינסקי: מה הסנקציה אומרת?

<ורדה וירט לבנה: שהנשיאה מזמינה את מי שלא הגיש.

<נעמה מנחמי: עוד לא הגענו לזה.

<ורדה וירט לבנה: נשיא בית המשפט העליון.

ניסן סלומינסקי: אולי כשנגיע לזה תוכלי - - -

<ורדה וירט לבנה: אבל אני מדברת על הסעיף הזה.

<ורדה וירט לבנה: אני מדברת על כך שאנחנו מדברים כאן על מנגנונים כאלה, וזה יודיע וההוא יודיע, ויהיה פה מנגנון ושם מנגנון.

<ורדה וירט לבנה: אנחנו מדברים על 800 שופטים900 שופטים בקרוב, אני מקווה, שאנחנו מטילים עליהם מנגנון שאני לא יודעת אם הוא יעבוד.

<ורדה וירט לבנה: צריך לבדוק את זה.

<ורדה וירט לבנה: אני יודעת שלמס הכנסה יש מערכת מאוד משומנת, מאוד משוכללת מבחינה מחשובית, שרושמת תאריכים עם תזכורות ושולחת.

<ורדה וירט לבנה: השאלה היא האם נבדק בהיבט הזה שעם חקיקתו של החוק אכן יינתן תקציב מתאים ליצירת מנגנון כזה?

<ורדה וירט לבנה: זה מנגנון מאוד מורכב.

<ורדה וירט לבנה: ואם אנחנו מדברים על 4,5,6 שנים, אני אומרת שמדובר בתזכורות של 6,7 פעמים בתקופת כהונתו של השופט.

<ורדה וירט לבנה: אנחנו לא מצפים שהשופט יכתוב לו באיזה מקום שבעוד 7 שנים הוא צריך להגיש.

<ורדה וירט לבנה: אז השאלה היא האם בצד החוק הזה נבדק קיומו של מנגנון שאכן יפקח על זה בצורה כזאת שהשופטים באמת יקבלו תזכורות, יידעו מתי הם צריכים להגיש.

<ורדה וירט לבנה: כי זורקים פה הכל על כוח אדם.

<ורדה וירט לבנה: לנציב תלונות הציבור יש 15, 20 איש במחלקה - - -

ניסן סלומינסקי: אולי בסוף תשכנעי אותי שלא צריכים תזכורות.

<ורדה וירט לבנה: להיפך.

ניסן סלומינסקי: אם זה דורש כוח אדם וכולי, אולי נוריד את התזכורות.

<ורדה וירט לבנה: אני חושבת שאוי ואבוי אם לא יהיו תזכורות.

<ורדה וירט לבנה: אתם כבר דורשים מהשופט - - - זה חוק לא פשוט.

<שירי לנג: אני באמת חושבת שחלק לא קטן מהעבודה של המפקח זה לעקוב אחרי המועדים להגשת הצהרות הון.

<שירי לנג: ברגע שאנחנו לוקחים את החלק הזה ומעבירים לגורם אחר, בעוד שהמפקח הוא זה שקיבל את התקנים לביצוע המשימה, ה - - - הזה לא הגיוני.

<שירי לנג: צריך שיהיה סנכרון בין מידע.

<שירי לנג: למה שהמפקח, שאליו מוגשות ההצהרות, לא יהיה גם אחראי לשלוח את ההתראות?

בצלאל סמוטריץ': כי הוא לא מקבל תקנים.

ניסן סלומינסקי: עזוב, בצלאל.

<ורדה וירט לבנה: צריך לחשוב על זה.

ניסן סלומינסקי: שמענו את זה פעם, פעמיים, שלוש, ואם תחזרי על זה עוד פעם אחת, אולי נשמע את זה עוד פעם.

ניסן סלומינסקי: שמענו.

ניסן סלומינסקי: בסדר.

ניסן סלומינסקי: אם מישהו מחברי הכנסת יאמץ את מה שאת אומרת, זה יוכל להיכנס כהסתייגות.

ניסן סלומינסקי: אם לא, אנחנו נמשיך הלאה.

<דני חורין: כהערה נוספת בעניין הזה: על פני הדברים, לי נראה נכון, וגם אמרתי קודם, שזה כן יהיה גורמי ניהול כוח האדם בגוף הרלוונטי.

<דני חורין: אבל יש גם אפשרות, כיוון שהדברים במילא אולי ייקבעו בתקנות, להגיד כרגע – כיוון שההצעה הזאת עלתה עכשיו ולא היה לנו זמן לבדוק את המשמעויות של הדברים – שתישלח הודעה לעובד בדבר חובתו להגיש הצהרות הון מעת לעת, או בהתאם למועדים שייקבעו, כפי שייקבע בתקנות.

בצלאל סמוטריץ': זה לא טוב, כי אז המשמעות היא שעד שאין תקנות אי אפשר להפעיל את החוק.

בצלאל סמוטריץ': כי עובד תמיד יגיד – אין תקנות, אין תקנות, אף אחד לא הזכיר לי.

בצלאל סמוטריץ': אף אחד לא הזכיר לי – אני לא אשם.

בצלאל סמוטריץ': והתקנות, אנחנו יודעים איך זה עובד.

<דני חורין: בכל מקרה יהיה איזהשהו מסלול שבו יצטרכו ליידע את כל העובדים שהחוק הזה חל - - -

ניסן סלומינסקי: אז דיברנו על זה.

בצלאל סמוטריץ': עמדתך התקבלה.

בצלאל סמוטריץ': זה יהיה גורמי כוח אדם.

<נעמה מנחמי: מה שאפשר לעשות זה לקבוע שמשאבי אנוש צריכים להודיע, או המפקח – לקבוע איזושהי ברירת מחדל – לאפשר לשר לקבוע אחרת בתקנות.

בצלאל סמוטריץ': אבל יש ברירת המחדל, כך שהחוק יכול לעבוד מ-day one.

בצלאל סמוטריץ': לא מחכים.

ניסן סלומינסקי: רגע.

ניסן סלומינסקי: את מחלקת לשר לשנות בתקנות ולהעביר את זה למישהו אחר?

ניסן סלומינסקי: אני לא מסכים.

ניסן סלומינסקי: שר המשפטים הרי יטיל את זה אוטומטית על המפקח.

ניסן סלומינסקי: כי הם טוענים שאין כוח אדם וכולי - - - להטיל על מישהו אחר?

ניסן סלומינסקי: אין כזה דבר.

ניסן סלומינסקי: אם שר רוצה לשנות בתקנות ודברים כאלה, הוא צריך לקבל את אישור הוועדה.

<נעמה מנחמי: זה בכל מקרה.

<נעמה מנחמי: התקנות האלו מקבלות את אישור הוועדה בכל מקרה.

ניסן סלומינסקי: אז נגמר.

ניסן סלומינסקי: אם הוא רוצה – את לא צריכה לתת לו רעיונות.

בצלאל סמוטריץ': צריך לייצר ברירת מחדל כך שהחוק יוכל לעבוד מהיום בו הוא נכנס לתוקף.

ניסן סלומינסקי: ברירת המחדל אומרת שכל אדם צריך לדעת.

ניסן סלומינסקי: כוח אדם - - - אבל גם כל אדם צריך לדעת.

ניסן סלומינסקי: אנחנו מדברים עכשיו על ההצהרה הראשונה.

בצלאל סמוטריץ': מה שניסן אומר זה שאת צריכה לכתוב שאין באמור בסעיף זה בכדי לפטור את העובד מאחריות.

בצלאל סמוטריץ': זאת הנקודה.

ניסן סלומינסקי: כן, אבל לא רק - - -

שמחה רוטמן: איך היום מודיעים לעובדי מדינה בכירים על החובה שלהם?

שמחה רוטמן: יש מנגנון קיים, לא צריך להמציא את הגלגל.

<דני חורין: דרך כוח האדם.

ניסן סלומינסקי: והגוף שהכי פשוט לו לעשות את זה זה דווקא בית המשפט.

ניסן סלומינסקי: כי בכל מקום אחר הוא צריך לראות באיזו דרגה הוא, אם הוא מכהן או לא, כי אצלם בנציבות בטח רוב העובדים לא צריכים להגיש.

ניסן סלומינסקי: אצלכם זה פשוט.

ניסן סלומינסקי: אתם יודעים – השופטים.

ניסן סלומינסקי: נגמר.

ניסן סלומינסקי: אז לכם אפילו הכי קל.

ניסן סלומינסקי: אז להיפך, אתם תספקו כוח אדם להם.

<ורדה וירט לבנה: הבעיה היא הכמות.

ניסן סלומינסקי: 900 זו כמות טובה.

ניסן סלומינסקי: אני מניח שאצלם יש קצת יותר מהכמות הזאת.

<ורדה וירט לבנה: אבל להם יש גוף שנקרא נציבות שירות המדינה, והוא בנוי לדברים האלה.

<ורדה וירט לבנה: אצלנו זה משהו חדש.

<ורדה וירט לבנה: נציבות שירות המדינה בנויה וערוכה לכל התזכורות.

<ורדה וירט לבנה: אצלנו זה משהו חדש.

<ורדה וירט לבנה: אני לא מוכנה ששופט - - -

ניסן סלומינסקי: קודם כל, אתם מוציאים עכשיו הודעה לכולם.

ניסן סלומינסקי: אחרי הפעם הראשונה יהיו לכם 6 שנים כדי לבנות את המערכת.

ניסן סלומינסקי: אני חושב ש-6 שנים זה מספיק.

<ורדה וירט לבנה: אז אולי באמת אפשר לכתוב את מה שהוצע כאן, שהפעם הראשונה היא הפעם הראשונה, ואחר כך, לגבי העדכון השוטף, באמת ייקבע בתקנות.

ניסן סלומינסקי: לא, עזבי.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו לא רוצים להיות תלויים בתקנות.

<ורדה וירט לבנה: - - - למה - - - לחוצים היום?

<ורדה וירט לבנה: למה הלחץ היום דווקא, לא הבנתי.

ניסן סלומינסקי: הלחץ הוא לא מהיום, הלחץ היה מהישיבה הראשונה.

ניסן סלומינסקי: את פשוט לא היית בישיבה הראשונה.

ניסן סלומינסקי: אבל אז הופיע גם מיכאל שפיצר בכבודו ובעצמו, ועוד.

<ורדה וירט לבנה: מיכאל מתנצל - - - הוא רצה לבוא - - -

ניסן סלומינסקי: לא באתי בביקורת.

ניסן סלומינסקי: הופיע גם השופט סטולר, ואני אמרתי להם שאני מבקש מהם, כבר בישיבה הראשונה, שלא יעשו את הנושא הזה של לנסות למשוך את הזמן ולעכב כאן כתוצאה מכך את החוק.

ניסן סלומינסקי: אמרתי את זה כבר בישיבה הראשונה.

ניסן סלומינסקי: זה לא קוצר זמן.

ניסן סלומינסקי: לכן אני אומר שלא היה לנו חוק – בנושא הזה, גם על דברים שלכאורה הם הכי ברורים שבעולם – מדובר גם באנשים אינטליגנטים, שופטים בישראל, ואנחנו דנים לפעמים בדברים שכל הגופים האחרים שותקים.

<ורדה וירט לבנה: בישיבה האחרונה זה היה - - - שבזבז את הזמן.

<ורדה וירט לבנה: לא אנחנו.

בצלאל סמוטריץ': - - -

ניסן סלומינסקי: לא, שם לא בזבזנו – היה צריך למצוא את ההגדרה.

ניסן סלומינסקי: לכן אני אומר שזה לא קוצר רוח.

ניסן סלומינסקי: כי בישיבה הראשונה כבר חשתי בזה, ותראי – כשאני אומר את זה, כך וזהו, זה אחרי שבאמת יש לי תחושה עמוקה.

ניסן סלומינסקי: אחרת לא הייתי מעז להגיד דבר כזה.

ניסן סלומינסקי: אמרתי להם שזה לא מכובד.

ניסן סלומינסקי: תנו לי לזרום עם החוק הזה.

ניסן סלומינסקי: יכול להיות שהכנסת לא תרצה לאשר את זה.

ניסן סלומינסקי: זה משהו אחר.

ניסן סלומינסקי: יכול להיות שיהיו חברי כנסת שלא ירצו לאשר.

ניסן סלומינסקי: אבל אם כן הולכים, בואו נלך עם זה ולא ניכנס לכל – עוד קצת ועוד קצת, ואחר כך "קוצר רוח" וכל זה.

<ורדה וירט לבנה: ההערות שלנו הן ענייניות.

<ורדה וירט לבנה: אלה לא הערות - - -

ניסן סלומינסקי: הכל ענייני, וגם מה שאנחנו עושים עכשיו הוא ענייני, אבל אני מציע ומבקש: בואו נעצור פה.

<ורדה וירט לבנה: הפעם הקודמת שבה אמרת לנו את זה כשאני הייתי - - - סעיף שתוקן היום.

ניסן סלומינסקי: ההיפך.

ניסן סלומינסקי: אם אתם אומרים הערות ענייניות, אנחנו מקבלים.

ניסן סלומינסקי: אז תשאירו את זה כך.

<ורדה וירט לבנה: אנחנו נכנסים פה לתהליך שמעליו מונפת חרב של סנקציות של פנייה לנשיא בית משפט העליון.

<ורדה וירט לבנה: זה לא סתם.

<נעמה מנחמי: אז זה תיקון עקיף.

<נעמה מנחמי: > תיקון חוק שירות 10.

<נעמה מנחמי: בחוק שירות המדינה (מינויים), התשי"ט-1959, אחרי סעיף 35 יבוא: המדינה (מינויים) "אחריות משמעתית 35א.

<נעמה מנחמי: עובד המדינה המפר את חובתו לפי סעיף 35 עובר עבירת משמעת, למעט אם נקבע אחרת בתקנות.

<נעמה מנחמי: אז לא צריך את ה"למעט אם נקבע אחרת בתקנות"

קריאה: כרגע תקנות שירות המדינה (מינויים) לא תוקנו עדיין.

קריאה: שם רוב ההסדר נמצא בתקנות, ולכן נצטרך לעשות התאמות עכשיו כדי להתאים - - -

<נעמה מנחמי: בסדר.

<נעמה מנחמי: "סודיות הצהרה 35ב.

<נעמה מנחמי: נציב שירות המדינה או מי שהוא הסמיכו על רכוש לכך ישמור בסוד את ההצהרות על רכוש, לא יגלה כל פרט מהן ולא יעשה בהן כל שימוש, אלא במקרים אלה: בהסכמתו או על פי בקשתו של עובד המדינה ובהסכמת מי שהמידע אודותיו; בית משפט הורה על גילוי פרטים מתוך ההצהרה על הרכוש בשל כך שהתעורר חשד לעבירה פלילית ולאחר ששקל את מידת הפגיעה בפרטיות הכרוכה בגילוי המידע; אב בית הדין למשמעת לפי חוק שירות המדינה (משמעת), התשכ"ג-1963, הורה על כך בהליך לפי סעיף 35א, לצורך ההליך לפי אותו סעיף.

<נעמה מנחמי: " גם עשינו התאמות קלות אבל גם העלינו כאן שתי נקודות לרמה של חוק, שזה הנושא של אחריות משמעתית והנושא של סודיות, כי אנחנו חושבים שראוי שהם יהיו דווקא בחקיקה ראשית, לא ייוותרו כפי שהיו בתקנות.

שמחה רוטמן: לגבי בית הדין למשמעת, אני חושב שיש סיטואציות, יתקנו אותי אם אני טועה, שבהן כל מיני דברים שלכאורה היו יכולים להתנהל בפני בית משפט פלילי ועוברים להליך משמעתי, אבל המידע יכול להיות להם רלוונטי בדיוק כמו שהיה רלוונטי לבית משפט.

שמחה רוטמן: זה אינטרס של העובד שבית דין לענייני משמעת - - -

בצלאל סמוטריץ': אני חרדי ממש בכל מה שקשור להגנת הפרטיות, יעידו משרד המשפטים והיועצת המשפטית.

בצלאל סמוטריץ': הקפדתי על זה מאוד.

בצלאל סמוטריץ': איפה שזה אינטרס שלו, הוא יבקש.

בצלאל סמוטריץ': יש לו סעיף, והוא תמיד יכול לבקש לקבל את זה ולהגיש את זה כראיה - - -.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו בכוונה תחמנו את זה לצורך ההליך, לפי אותו סעיף, שלא יהיה מצב שאב בית הדין עכשיו דן במשהו אז כבר מעביר את זה ליועץ המשפטי לממשלה.

בצלאל סמוטריץ': להיפך: משרד המשפטים בהתחלה רצה שהיועץ המשפטי לממשלה יוכל להורות על מסירה, ואני אמרתי שבשום פנים ואופן.

בצלאל סמוטריץ': בית משפט הוא הגורם היחיד שיכול לפגוע בפרטיות של אדם.

בצלאל סמוטריץ': שוב, לבקשתו הוא יכול.

בצלאל סמוטריץ': אין שום בעיה.

שמחה רוטמן: מקבל.

שמחה רוטמן: העניין הוא סיטואציה יחידה שיכולה להיווצר – מי שהמידע אודותיו, ואז יכול להיווצר מצב שמישהו שהמידע אודותיו מנטרל את האפשרות של אותו אדם ליהנות מהליך משמעתי ולא פלילי.

שמחה רוטמן: צריך לחשוב על הסיטואציה הזאת.

בצלאל סמוטריץ': שילכו לבית משפט ויגישו ערר.

בצלאל סמוטריץ': בשביל הפעם האחת הזאת אני מעדיף שדרך המלך תהיה להגן על הפרטיות.

בצלאל סמוטריץ': אנשים פותחים את עצמם, חושפים - - -

שמחה רוטמן: אני חושב שאפשר להוסיף: אב בית הדין למשמעת, בהסכמתו.

בצלאל סמוטריץ': אבל אתה לא יכול לפגוע באותו אדם שהמידע הוא אודותיו.

בצלאל סמוטריץ': אין לי שום זכות בעולם.

בצלאל סמוטריץ': בגלל שאתה רוצה להגן על עצמך - - -

שמחה רוטמן: זאת הצהרת הון שאני הגשתי.

בצלאל סמוטריץ': אתה הגשת אותה, אבל היא גם אודותיי.

בצלאל סמוטריץ': אני כמחוקק חייבתי אותך להגיש גם אודות קרוב משפחה שלך.

ניסן סלומינסקי: ואז בית המשפט יחליט?

בצלאל סמוטריץ': בית המשפט הוא הגורם היחידי שיודע לאזן.

בצלאל סמוטריץ': גם כתבנו כאן:

בצלאל סמוטריץ': לאחר ששקל את מידת הפגיעה בפרטיות.

בצלאל סמוטריץ': בית המשפט שם את הדברים על כף המאזניים, ועליו אני סומך.

<נעמה מנחמי: הסעיף הבא לפי הסדר הוא סעיף 11, שהוא תיקון של חוק הדיינים.

<נעמה מנחמי: אבל ברשותכם, אני מבקשת לקפוץ לסעיף 17, וזה מאחר שסעיף 11 מתלבש על סעיף 17 ו - - - את סעיף 17.

<נעמה מנחמי: עשינו את זה בסדר הזה, כי בנסחות עובדים לפי סדר השנים.

<נעמה מנחמי: לכן חוק בתי המשפט, שהוא ההסדר העיקרי, מופיע דווקא אחרי יתר החוקים.

בצלאל סמוטריץ': זה לא רק בגלל זה.

בצלאל סמוטריץ': זה בגלל שאחרון אחרון חביב.

בצלאל סמוטריץ': יש לנו חיבה מיוחדת לבתי המשפט.

ניסן סלומינסקי: זו מחלוקת - - -

בצלאל סמוטריץ': לא היה פה גוף אחד שהשקענו בו כמו שהשקענו בבתי המשפט.

ניסן סלומינסקי: בצלאל, מה שאמרת זו מחלוקת בגמרא - - - נברא אדם בסוף.

ניסן סלומינסקי: יש שתי תשובות.

ניסן סלומינסקי: תשובה אחת היא שאחרון אחרון חביב, שיידע את גדלותו וכולי.

ניסן סלומינסקי: התשובה השנייה היא שאם הוא יתחיל להתגאות, יגידו "יתוש קדמך".

ניסן סלומינסקי: מה אתה מתגאה כל-כך, אפילו יתוש נברא לפניך.

בצלאל סמוטריץ': אני לקחתי את התשובה הראשונה, ונשאיר לך לתת את התשובה השנייה.

ניסן סלומינסקי: אז - - - שני דברים, וצריכים לאחד את שניהם - - - חביב, אבל מצד שני צריך צניעות וענווה.

<נעמה מנחמי: >> תיקון חוק בתי 17.

<נעמה מנחמי: בחוק בתי המשפט (נוסח משולב), התשמ"ד-1984, אחרי סעיף 21 יבוא: המשפט "סימן ה'1: הצהרת הון הגדרות 21א.

<נעמה מנחמי: (א) בסימן זה – "בן משפחה" – בן זוג החי עם שופט וילדיו של שופט הסמוכים על שולחנו; "חוק הצהרת הון" – חוק הצהרת הון של בעלי תפקידים בכירים בשירות הציבורי וברשויות המקומיות, התשע"ו-2016; זה בעצם מה שדיברנו עד עכשיו.

<נעמה מנחמי: "מפקח" – נציב תלונות הציבור על שופטים, כהגדרתו בחוק תלונות הציבור על שופטים, התשס"ב-2002.

<ורדה וירט לבנה: אפשר להעיר - - -?

<נעמה מנחמי: > אני אסיים את סעיף ההגדרות.

<נעמה מנחמי: "שופט" – כל אחד מאלה: שופט כהגדרתו בחוק יסוד השפיטה; רשם כהגדרתו בסעיף 84 לחוק זה.

<נעמה מנחמי: שופט ורשם

<נעמה מנחמי: (בחוק זה – חוק בית הדין לעבודה);

בצלאל סמוטריץ': ומה שמחקנו זה שתיים – שופט שיצא לקצבה - - -

<נעמה מנחמי: נכון.

בצלאל סמוטריץ': ושופט שיצא – גם כן - - - ורדה וירט לבנה: עמית.

נעמה מנחמי: זה בעצם - - - עמית, מי שסיים את תפקידו - - -

ורדה וירט לבנה: הוצאנו שופט עמית.

בצלאל סמוטריץ': הורדנו, לבקשת הנהלת בתי המשפט.

ורדה וירט לבנה: הוצאנו שופט עמית.

נעמה מנחמני: כן, כן.

נעמה מנחמני: יצא.

ניסן סלומינסקי: - - -

בצלאל סמוטריץ': בקושי רב, ואחרי המון המון חיבוטי נפש, כיבדנו את בקשתם.

<שירי לנג: לפני שורדה תדבר על הנושא של הנציב, יש לי הערת נוסח קלה לעניין שופט בית הדין לעבודה ורשם בית הדין לעבודה.

<שירי לנג: אני מציעה שתעשו את זה בתיקון עקיף לחוק בית הדין לעבודה, כי בחוק בתי המשפט אין שום אזכור לשופט ורשם בבית הדין לעבודה.

<נעמה מנחמי: ראי לפני סעיף 15 בהצעת החוק הזאת הבהרנו שאנחנו לא רואים צורך לעשות כרגע תיקון עקיף לחוק בית הדין לעבודה, מאחר שסעיף 8 לחוק בתי הדין לעבודה קובע כך: סעיף 5 וסעיפים 11-24 ו-46 לחוק בתי המשפט יחולו בשינויים המחויבים על שופט - - -

<שירי לנג: אז למה צריך - - - פשוט בחוק בתי המשפט אין אזכור לשופטי בית הדין לעבודה בשום מקום.

<שירי לנג: זאת הפעם הראשונה שמזכירים אותם.

<שירי לנג: לכן, לגבי שופטים יש לך כבר את התחולה מכוח הסעיף שעכשיו הקראת.

<שירי לנג: לגבי רשמי בית הדין לעבודה, אפשר לעשות תיקון עקיף לחוק בית הדין לעבודה.

<שירי לנג: זה פשוט זר לחוק שלנו.

<שירי לנג: אין שום אזכור - - -

<נעמה מנחמי: מאחר ומדובר בסופו של דבר בנוסח, אם הוועדה תאשר לי, אני אסגור את זה מול הנסחות.

<נעמה מנחמי: זה עניין של נוסח.

בצלאל סמוטריץ': אין בעיה.

<ורדה וירט לבנה: זה לא מתאים שזה רשם כהגדרתו - - -

בצלאל סמוטריץ': ענייני נוסח.

בצלאל סמוטריץ': התקדמנו.

בצלאל סמוטריץ': אין ויכוח עקרוני כאן.

בצלאל סמוטריץ': עכשיו זה לוויכוח העקרוני.

<ורדה וירט לבנה: עכשיו לגבי המפקח.

<ורדה וירט לבנה: אם אתם רואים את כל רשימות המפקחים, דווקא השופטים – המפקח שלהם, רק השם שלהם כבר אומר את הכל: "נציב תלונות הציבור על השופטים".

<ורדה וירט לבנה: זאת אומרת, המפקח שלנו הוא הגורם שמגישים אליו תלונות על שופטים.

<ורדה וירט לבנה: הוא לא מבקר כמו אחרים, הוא לא נציב שירות המדינה כמו אחרים, הוא לא יושב-ראש הכנסת.

<ורדה וירט לבנה: הוא האדם שמברר אצלנו תלונות על שופטים.

<ורדה וירט לבנה: כמו סוג של בית דין משמעתי.

<ורדה וירט לבנה: אני חושבת, ואני גם חושבת שאני מביעה את דעת חבריי: זה מעניין שהדבר הראשון שקפץ להם, לשופטים - - - מהמערכת, זה הדבר הזה.

<ורדה וירט לבנה: כי זה משהו שפגע בהם, וגם ככה אנחנו מתמודדים עם סמכויות מאוד רחבות של נציב התלונות על שופטים.

<ורדה וירט לבנה: אין את זה באף מקום בעולם, ובאף מערכת.

<ורדה וירט לבנה: אבל החוק הזה נחקק - - -

ניסן סלומינסקי: את אומרת לי היום, כשאני דן היום על נציב על תלונות על הפרקליטות?

<ורדה וירט לבנה: אני אומרת לך את זה היום, ואם אני משרתת פה מישהו אחר, זה בסדר.

ניסן סלומינסקי: לא, אני צוחק - - -

<ורדה וירט לבנה: כשהחוק הזה נחקק, לצערי לא נלחמנו ונאבקנו.

<ורדה וירט לבנה: זה עבר ככה מעל ראשנו.

<ורדה וירט לבנה: והיום אנשים מצרים על כךואומרים שהסמכויות רק הלכו והתרחבו.

<ורדה וירט לבנה: זה חוק שאנחנו מרגישים, כל השופטים – זה לא הנושא שקשור לחוק - - -

בצלאל סמוטריץ': זהו, אז מה זה קשור לכאן?

בצלאל סמוטריץ': >

ניסן סלומינסקי: באמת ראיתי שופטים ששולחים במין פאניקה כזאת.

<ורדה וירט לבנה: נכון.

<ורדה וירט לבנה: אני חושבת שאתה יודע - - -

ניסן סלומינסקי: אני רק אומר את זה בציניות.

<ורדה וירט לבנה: זה לא בצחוק.

<ורדה וירט לבנה: אני לא צוחקת.

<ורדה וירט לבנה: זה באמת כמו שאתה אומר את זה.

<ורדה וירט לבנה: אבל אני לא אכנס לזה עכשיו.

ניסן סלומינסקי: היתה מהומת אלוקים, אבל הנושא של נציב על השופטים עבר – לא בזמני, אבל זה עבר.

<ורדה וירט לבנה: לא היתה מהומה כי אנחנו נתנו לזה לעבור - - -

ניסן סלומינסקי: אני לא הייתי, אבל אמרו לי שהיתה מהומת אלוקים.

ניסן סלומינסקי: .

<ורדה וירט לבנה: - - - לצערי.

<ורדה וירט לבנה: אבל כשאני מדברת על גוף כזה, שאנחנו מרגישים שהוא בעצם הגוף ששופט אותנו בכל דבר – כשכבר אני אפילו אומרת חריגה מסמכויותיו – הסמכויות שלו הפכו להיות רחבות.

<ורדה וירט לבנה: ואז באים ואומרים: אנחנו נותנים לו עוד סמכות עכשיו, לפקח עלינו גם בנושא של הצהרת הון, כשמלכתחילה כשמו כן הוא – נציב תלונות הציבור על השופטים.

<ורדה וירט לבנה: אני מניחה שכל התהליך הזה של הצהרת ההון לא בא ממקום של תלונות על שופט, או חשש או חשד או כל מני דברים אחרים.

<ורדה וירט לבנה: לכן הצענו שבדיוק כמו שחברי הכנסת מגישים ליושב-ראש הכנסת, אנחנו הצענו את מנהל בתי המשפט, שאחראי על השופטים מהבחינה האדמיניסטרטיבית המהותית.

<ורדה וירט לבנה: כי אצלנו יש מבקר להנהלת בתי המשפט, אבל המבקר הזה אחראי רק על העובדים, על האדמיניסטרציה, לא על השופטים.

<ורדה וירט לבנה: אני חושבת שלא ראוי אפילו שבחוק יהיה כתוב שהמפקח שלנו הוא נציב התלונות על השופטים.

<ורדה וירט לבנה: אפילו השם שלו - - -

<אדם אבזק: גם בתי הדין תומכים בעמדה הזאת.

<אדם אבזק: כי חשוב מאוד במערכת שיפוטית שאמון הציבור יהיה חזק, ולא ייפגע.

<אדם אבזק: כאילו אתה מחשיד - - - לרכז את הצהרות ההון אצל נציב התלונות על השופטים.

<אדם אבזק: אז אנחנו מעדיפים שמנהל בתי הדין, במקרה שלנו למשל, יהיה אחראי.

<אדם אבזק: הוא ירכז את כל הנתונים.

בצלאל סמוטריץ': במסגרת העבודה על החוק אנחנו שקלנו.

בצלאל סמוטריץ': הייתה מחשבה, כדי שזה לא יהיה אצל נציב התלונות, להקים גוף ביקורת על שופטים.

בצלאל סמוטריץ': שיהיה מבקר בתי המשפט שיבקר גם את השופטים, ואז אפשר שזה יהיה אצלו.

בצלאל סמוטריץ': כיוון שלא רצינו להפיל עליכם גוף ביקורת נוסף, החלטנו לא להקים ורק להעביר את זה.

בצלאל סמוטריץ': אני אומר את זה בציניות, כמובן.

בצלאל סמוטריץ': בגלל אופיין של הצהרות ההון הן צריכות להיות במקום שהוא ביקרותי/חיצוני.

בצלאל סמוטריץ': זאת המהות של זה, ולא כמו שאומרים אצלנו, החתול שומר על השמנת.

בצלאל סמוטריץ': אף אחד הוא לא חתול חס וחלילה, ואין פה שמנת, אבל בתפיסה המוסדית – אנחנו מייצרים פה עכשיו דבר מוסדי – איך שנכון שהדבר הזה יהיה בנוי, הוא צריך להיות אצל גורם ביקורתי / עד כמה שאפשר חיצוני.

בצלאל סמוטריץ': אז לא יצרנו כאן גופים חדשים.

בצלאל סמוטריץ': לכן לא המצאנו כאן גופי ביקורת חדשים.

בצלאל סמוטריץ': לקחנו את הגורם הכי מתאים, הכי קרוב בכל גוף.

בצלאל סמוטריץ': לכן אנחנו חושבים שהדבר הנכון ביותר הוא שזה יהיה אצל הנציב כי אין מישהו אחר שהוא גורם ביקורתי חיצוני.

בצלאל סמוטריץ': אני לא יודע להתמודד עם - - -

<ורדה וירט לבנה: - - -

ניסן סלומינסקי: ורדה, נתתי לך לדבר.

ניסן סלומינסקי: עכשיו הוא מדבר.

ניסן סלומינסקי: אני מבקש.

בצלאל סמוטריץ': שמענו אסוציאציות לא נעימות שהשם הזה עושה.

בצלאל סמוטריץ': עם אסוציאציות יודעים להתמודד.

בצלאל סמוטריץ': זאת לא טענה מהותית.

בצלאל סמוטריץ': מהותית, מבנית, פה זה נכון שזה יהיה.

בצלאל סמוטריץ': היה פה דיון ארוך.

בצלאל סמוטריץ': מנהל בתי המשפט פנה לשרת המשפטים, וגם ההחלטה, לשמחתי, של שרת המשפטים, אחרי שהיא בחנה היטב ובכובד ראש – תקנו אותי אם אני טועה – את הטענות של מנהל בתי המשפט בעניין הזה.

<ורדה וירט לבנה: אני חושבת שאין פגם שמנהל בתי המשפט יעשה את זה.

ניסן סלומינסקי: אני מניח שההצעות האלו נמצאות במעטפות סגורות.

ניסן סלומינסקי: הן לא נפתחות ולא שום דבר.

ניסן סלומינסקי: יש כאן הליך טכני של שמירת המערכת הזאת.

ניסן סלומינסקי: אז לא צריך להוביל את זה למצב ששופטים נפגעים וכולי.

<ורדה וירט לבנה: לא שופטים נפגעים.

<ורדה וירט לבנה: זה כמו שאמר חברי הקאדי: יש חוק, והאדם הסביר קורא את החוק, ומה שהוא אומר זה שהשופטים צריכים להגיש את הצהרות הון שלהם, למי?

<ורדה וירט לבנה: היחידים מכל הרשימה –לנציב תלונות הציבור על השופטים.

בצלאל סמוטריץ': ולכן זה מגדיל את אמון הציבור.

בצלאל סמוטריץ': גם השופטים, שהם מורמים מעם - -

<ורדה וירט לבנה: > - - - פוגע.

<ורדה וירט לבנה: פוגע.

<ורדה וירט לבנה: זה אומר ששופטים - - -

ניסן סלומינסקי: רבותי, המילה "נציב" מופיעה גם אצל - -

<ורדה וירט לבנה: זה נציב שירות המדינה.

<ורדה וירט לבנה: זה משהו אחר.

ניסן סלומינסקי: גם נציב.

ניסן סלומינסקי: אותו – אפשר להעמיס.

<ורדה וירט לבנה: לא, ממש לא.

ניסן סלומינסקי: חבל על הוויכוח.

שמחה רוטמן: רק להגיד: נציב שירות המדינה, לא רק שהוא גורם חיצוני לרוב עובדי המדינה שעליהם מדובר, הוא גם אדם שיש לו סמכות להטיל עליהם סנקציות, מה שלא קיים אצל נציב תלונות הציבור על השופטים.

שמחה רוטמן: הוא עוד יותר סוג של גורם פיקוח.

שמחה רוטמן: וכאן עלו גורמים אחרים, שהם גורמי פיקוח חיצוניים - - - בתוך המערכת, להיפך: אני חושב שהעצמאות השיפוטית דורשת שאדם - - -

<ורדה וירט לבנה: נציגת ההנהלה שלנו.

ניסן סלומינסקי: כל אחת מחלקת לשנייה את זכות הדיבור.

בצלאל סמוטריץ': > - - - קצר רוח.

בצלאל סמוטריץ': תן להן לדבר.

ניסן סלומינסקי: אני לא קצר רוח.

בצלאל סמוטריץ': - - - בג"ץ, והם יגידו - - -

ניסן סלומינסקי: כתוב: "ולא שמעו אל משה מקוצר רוח ומעבודה קשה".

ניסן סלומינסקי: השאלה היא האם קוצר הרוח נובע מהעבודה הקשה – אני לא יודע, אולי בגלל העבודה הקשה שיש נוצר כאן קוצר רוח.

ניסן סלומינסקי: אז אני לא יודע להגיד.

ניסן סלומינסקי: אבל הקוצר רוח הוא לא אצלנו.

ניסן סלומינסקי: אם כי יש פירוש שאומר שקוצר הרוח היה אצל משה.

ניסן סלומינסקי: למנהיג היה קוצר רוח, ולכן הם לא שמעו לקולו.

ניסן סלומינסקי: שירי, באמת קצר.

ניסן סלומינסקי: כבר מילאת את תפקידך על הצד הטוב ביותר.

ניסן סלומינסקי: לא ידירו אותך עכשיו מתפקידך.

ניסן סלומינסקי: כבר עשית את זה עד עכשיו על הצד הטוב.

ניסן סלומינסקי: אז זה בסדר.

<שירי לנג: רק בקצרה, להסביר שהיום הנציב מוסמך לפי החוק לברר תלונות על התנהגות שופט במסגרת מילוי תפקידו.

<שירי לנג: פה אנחנו לוקחים את כל הנושא של הצהרות ההון, שזה משהו שיותר נוגע לחייו האישיים של השופט, ו- - - לו סמכות נוספת שהיא - - -

ניסן סלומינסקי: מהי הסמכות הנוספת שמעבירים לו, שהוא יהיה מחסן להצהרות?

ניסן סלומינסקי: זאת הסמכות שנותנים?

<שירי לנג: אז היא הנותנת.

<שירי לנג: אם התפקיד הוא טכני בעיקרו, אז ממה נפשך?

<שירי לנג: למה שמנהל בתי המשפט לא יוכל לעשות את זה, אם התפקיד באמת טכני?

<שירי לנג: מה גם שאנחנו רואים שלראש רשות מקומית כן נתתם את הסמכות לברר מי הם בעלי התפקידים שלא הגישו את הצהרות ההון במועד.

ניסן סלומינסקי: - - - אצלכם אין - - - שם יש מפקח.

קריאות: - - -

<ורדה וירט לבנה: - - - שופט בדימוס.

ניסן סלומינסקי: אני מציע לשופט עליון בדימוס, ובמקרה הוא גם הנציב שאת חשדת בו קודם שהוא יוליך אימה על השופטים ועל הכל.

<ורדה וירט לבנה: - - - מוליך.

ניסן סלומינסקי: מוליך.

ניסן סלומינסקי: שופט בית המשפט העליון בדימוס מוליך – טוב,

ניסן סלומינסקי: אם כך, אולי צריך באמת.

ניסן סלומינסקי: אם הוא חושב כך, אחרי כל השנים שהוא עבר ואחרי כל המערכת, אם את אומרת שהוא מטיל אימה על השופטים – ואגב, אני לא יודע על כך, כי כולם מחייכים, לעומת מה שאנחנו מדברים עכשיו על הפרקליטות אז מחייכים, מה שנקרא.

ניסן סלומינסקי: אבל בסדר.

ניסן סלומינסקי: שמענו את שלוש הדוברים פעמיים כבר.

ניסן סלומינסקי: זהו.

ניסן סלומינסקי: איך אומרת הנשיאה?

ניסן סלומינסקי: יש גם סופיות הדיון ברגע מסוים.

<דני חורין: רק כשיקול.

<דני חורין: המחשבה באמת היתה שכפי שיש גם לגבי יתר הגורמים שמנויים בחוק הזה, נכון שיהיה גורם שהוא חיצוני למערכת שיהיה גם הגורם המפקח.

<דני חורין: לגבי עובדי הרשויות המקומיות זה שופט שנמצא במשרד הפנים, לגבי קציני משטרה ושב"ס זה מבקר הפנים במשרד הביטחון, ולא גורם בתוך המשטרה ושירות בתי הסוהר, כפי שעובדי המשרד לביטחון פנים מגישים לנציבות שירות המדינה, ולא למבקר הפנים של המשרד לביטחון פנים.

<דני חורין: לכן חשבנו שנכון שזה יהיה גורם חיצוני.

<דני חורין: שיקול נוסף, יותר פרקטי, הוא שאם תתקבל עמדת השופטים בהקשר זה, המשמעות היא לפצל ל-5 גורמים מפקחים נוספים: קאדים, קאדים של הדרוזים, רבניים, צבאיים ובתי משפט.

<דני חורין: וגם את זה חשבנו שנכון יותר שזה יהיה תחת גורם אחד.

<דני חורין: כפי שציין חבר הכנסת סמוטריץ', הנושא הזה הובא בפני שרת המשפטים, והכרעתה הייתה שזה יהיה אצל נציב.

ניסן סלומינסקי: אנחנו מכבדים מאוד את החלטתה של שרת המשפטים, אבל מבחינת הוועדה, אם הוועדה הייתה חושבת אחרת, היא גם הייתה עושה את זה אחרת.

ניסן סלומינסקי: כך שמהבחינה הזאת זה אמור אולי לדבר יותר לשופטים, אבל זה בסדר.

ניסן סלומינסקי: אנחנו מאד מכבדים.

<דני חורין: ציינתי את זה רק כדי שמלוא העובדות יעמדו בפני הוועדה.

<נעמה מנחמי: הגשת הצהרת הון 21ב.

<נעמה מנחמי: (א) שופט יגיש למפקח הצהרת הון על הנכסים והחובות שלו ושל בני משפחתו.

<נעמה מנחמי: (ב) הצהרת הון תהא ערוכה לפי הטופס שבתוספת השנייה לחוק הצהרת הון של בעלי תפקידים בכירים בשירות הציבורי וברשויות המקומיות, התשע"ו-2016.

<נעמה מנחמי: כדי שלא לפצל את הטפסים, הפנינו לטופס שבחוק העיקרי.

<נעמה מנחמי: מועדים להגשת 21ג.

<נעמה מנחמי: (א) שופט יגיש הצהרת הון למפקח כמפורט להלן: הצהרת הון בתוך 90 ימים מיום סיום ניתוק היחסים הכספיים של השופט כאמור בסעיף 38ד לכללי אתיקה לשופטים, התשס"ז-2007 ובתנאי שחלפו למעלה משש שנים מיום הגשת הצהרת הון קודמת לפי חוק זה, חוק הדיינים, התשט"ו-1955, חוק השיפוט הצבאי, התשט"ו-1955, חוק הקאדים, התשכ"א-1961, חוק בתי הדין הדתיים הדרוזיים, התשכ"ג-1962 או חוק שירות המדינה (מינויים), התשי"ט-1959 או חוק הצהרת הון.

<נעמה מנחמי: כלומר, אם הגיש איזושהי הצהרת הון.

ניסן סלומינסקי: מי כתב את 6 השנים?

ניסן סלומינסקי: הצעת החוק הממשלתית קבעה את זה?

ניסן סלומינסקי: איך זה נכנס ל-6 שנים?

ניסן סלומינסקי: בצלאל סמוטריץ' (הבית היהודי): אני מסתייג כאן - - -

<דני חורין: בדיון הראשון הוועדה הציעה שזה יהיה 6 שנים.

<נעמה מנחמי: זה סוכם בדיון הראשון.

ניסן סלומינסקי: מתי זה סוכם?

<נעמה מנחמי: אם רוצים לשנות, אפשר לשנות.

ניסן סלומינסקי: אני לא הייתי באותו דיון?

ניסן סלומינסקי: היה דיון.

ניסן סלומינסקי: היה 4 שנים, 5 שנים, 6 שנים, 7 שנים.

<דני חורין: לפי מה שאני זוכר, אתה הצעת 6 שנים.

ניסן סלומינסקי: לא, אני - - - בואו נמשיך.

ניסן סלומינסקי: אני עוד אתייחס לכך.

<נעמה מנחמי: בתום כל שש שנים ממועד הגשת הצהרת ההון האחרונה שהוגשה לפי הוראות זה; בתוך 90 ימים מתום כהונתו בתפקיד.

<נעמה מנחמי: אנחנו נבהיר שזה תפקיד ציבורי או תפקיד שלפיו הוא הגיש כבר הצהרת הון.

<נעמה מנחמי: קריאה: הערה: "חוק זה או - - -" בשתיהם.

<נעמה מנחמי: כן, אבל כבר דיברנו על זה.

<נעמה מנחמי: בעצם "חוק זה" כבר מכיל את כל החוקים האחרים.

<נעמה מנחמי: דיברנו על זה כבר בחוק העיקרי.

<נעמה מנחמי: נכון, משרד המשפטים?

<נעמה מנחמי: בסדר?

<נעמה מנחמי: (ב) (1) לשם מילוי חובתו לפי סעיף קטן (א), רשאי שופט להגיש הצהרת הון שהוגשה לרשות המסים בשש השנים שקדמו למועד שבו התקיימו נסיבות שבשלהן הוא נדרש להגיש הצהרת הון כאמור בסעיף קטן (א), ובלבד שצירף להצהרת ההון הצהרה שלו שלפיה לא חל שינוי משמעותי.

קריאה: - - -

<נעמה מנחמי: כן.

<נעמה מנחמי: נעשה את אותן התאמות.

<נעמה מנחמי: (2)הגיש שופט הצהרת לפי סעיף קטן זה, יגיש את הצהרת ההון הבאה, בתום שש שנים מיום שהגיש את הצהרת ההון לרשות המסים.

<נעמה מנחמי: לעניין סעיף קטן זה – "שינוי משמעותי" – גידול של מעל מיליון שקלים מסך ההון הכולל עליו הצהיר השופט בהצהרת ההון האחרונה שהגיש.

ניסן סלומינסקי: יכול להיות שלפעמים זה יותר מ-6 שנים מבחינתו כשופט.

ניסן סלומינסקי: כי אם הוא היה צריך להגיש לרשות המסים, אז מאותו יום מתחילות ה-6 שנים, לא מהיום שהוא הגיש לפני כן כשופט.

ניסן סלומינסקי: אז יכול להיות שלפני 3 שנים הוא הגיש כשופט ואיכשהו רשות המסים, אחרי 3 שנים ביקשה ממנו להגיש.

ניסן סלומינסקי: אז כשהוא הגיש לרשות המסים, 6 השנים, או השנים שנקבע, מתחילות מרשות המסים ולא מזה.

ניסן סלומינסקי: זה לטובה מהבחינה הזאת.

<נעמה מנחמי: נכון.

<נעמה מנחמי: מהמאוחר מביניהם.

בצלאל סמוטריץ': לא הבנתי.

בצלאל סמוטריץ': לפני 3 שנים הוא הגיש, ואחרי 3 שנים, 6 מההצהרה הקודמת, הוא צריך להגיש את אותה הצהרת הון - - -? קריאה: לא.

בצלאל סמוטריץ': הוא יגיש את אותה הצהרת הון עם הצהרה שאומרת שלא חל שינוי - - -

בצלאל סמוטריץ': בכל מקרה, כל 6 שנים הוא מגיש משהו למפקח שלו.

קריאה: נכון.

קריאה: ולכן ממתי אתה סופר את 6 השנים?

קריאה: מהצהרת ההון של רשות המסים.

קריאה: זה נכון.

ניסן סלומינסקי: אז זה לא מה שכתוב פה.

בצלאל סמוטריץ': רק רגע.

בצלאל סמוטריץ': הוא הגיש למפקח בשנת 2010.

בצלאל סמוטריץ': בשנת 2013 הוא הגיש לרשות המסים.

בצלאל סמוטריץ': בשנת 2016 הוא צריך להגיש למפקח עוד פעם, רק הוא יכול להגיש את אותה הצהרה שהוא הגיש לרשות המסים עם הצהרה שלא חל שינוי.

ניסן סלומינסקי: זה לא מה שכתוב פה.

<שירי לנג: - - - את ההצהרה השנייה?

<שירי לנג: 6 שנים מ-2016.

בצלאל סמוטריץ': נכון.

בצלאל סמוטריץ': וב-2019 הוא יצטרך להגיש שוב.

<שירי לנג: זאת אומרת 6 שנים מהצהרת ההון שהוגשה לרשות המסים.

בצלאל סמוטריץ': נכון.

ניסן סלומינסקי: כן.

ניסן סלומינסקי: >

<דפנה גוטליב: זה יוצא יותר מפעם ב-6 שנים.

בצלאל סמוטריץ': זה אומר שהוא הרוויח 3 שנים.

שירי לנג: פעם אחת הוא להגיש הצהרת הון - - -

ניסן סלומינסקי: כל זה מדבר רק על שופט?

בצלאל סמוטריץ': לא, התאמנו כאן בדיוק כמו כולם.

בצלאל סמוטריץ': זה אותו הדבר לכולם.

ניסן סלומינסקי: שופטים הם כאן המיעוט בכל העניין.

קריאות: - - -

<ורדה וירט לבנה: לא הבנתי.

<ורדה וירט לבנה: כל היום, במקום לשפוט, הוא יתעסק בלהגיש דוחות?

קריאות: - - -

ניסן סלומינסקי: רבותיי, היא צודקת.

ניסן סלומינסקי: במקום לשפוט הוא יעסוק בזה.

ניסן סלומינסקי: שמעתי מהרמטכ"ל, שאמר: במקום לנהל את המלחמה הוא יצטרך להגיש הצהרת הון.

ניסן סלומינסקי: זה נשמע לך סביר, ההגדרה הזאת?

<ורדה וירט לבנה: אני לא מבינה.

<ורדה וירט לבנה: הוא התמנה ב-2010 והגיש הצעה ראשונה.

<ורדה וירט לבנה: ב-2016 הוא צריך היה להגיש פעם נוספת.

<ורדה וירט לבנה: באמצע היתה לו רשות המסים.

<ורדה וירט לבנה: אז מה הוא צריך ב-2016?

<שירי לנג: ב-2016 אמרנו: אל תגיש פעם נוספת הצהרת הון חדשה, אלא תגיש את - - - ותוסיף על זה הצהרה שאומרת שלא השתנה שום דבר.

<ורדה וירט לבנה: ואז, אחרי שלוש שנים נוספות, הוא צריך - - -

בצלאל סמוטריץ': כן, אחרי שלוש.

<ורדה וירט לבנה: כלומר, שלוש, שלוש, שלוש.

בצלאל סמוטריץ': סליחה, אם הוא יעדיף להגיש הצהרה חדשה ב-2016 - - - 2022.

<<<ורדה וירט לבנה: > הבנתי שב-2010 הוא מגיש הצהרת הון א', ב-2013 ביקשו ממנו מרשות המסים – הגיש.

<<<ורדה וירט לבנה: עכשיו, ב-2016, הוא צריך להגיש את מה שהוא הגיש לרשות המסים למפקח, עם הצהרה שלא היה שינוי משמעותי, ואחר כך ב-2019 עוד פעם הוא יצטרך להגיש הצהרת הון חדשה.

בצלאל סמוטריץ': נורא מסובך.

בצלאל סמוטריץ': הוא לא יוכל לשפוט.

בצלאל סמוטריץ': אז הוא יכול להגיש ב-2016 הצהרת הון חדשה.

ניסן סלומינסקי: לא, ב-2013 הוא יגיד לרשות המסים שהוא הגיש כאן, אז הוא לא - - -

<ורדה וירט לבנה: לא יהיה כתוב.

<ורדה וירט לבנה: לא.

<ורדה וירט לבנה: הוא יצטרך להגיש - - -

ניסן סלומינסקי: אני צוחק.

ניסן סלומינסקי: >

שירי לנג: ואיך מחלקת כוח האדם שלנו תדע שהוא הגיש הצהרה לרשות המסים?

<קריאה: זה עליו.

ניסן סלומינסקי: הוא בא ב-2016 ונותן לנציב מעטפה, שם כתוב: הצהרה זאת מסרתי לרשות המסים, ואני מצהיר שלא חל שום שינוי.

ניסן סלומינסקי: נקודה.

<שירי לנג: ועכשיו צריכים למנות את המועד הבא שהוא צריך להגיש, שזה בעוד 3 שנים.

<שירי לנג: איך מחלקת כוח האדם שלי אמורה לדעת את זה?

<דפנה גוטליב: אי אותם זה לא מעניין - - - הגיש הצהרה.

<דפנה גוטליב: אסביר: ב-2010 הוא הגיש הצהרת הון ראשונה.

<דפנה גוטליב: מיום שהוא הגיש את הצהרת ההון הראשונה, הם אומרים לו שהפעם הבאה היא ב-2016.

<דפנה גוטליב: ב-2016, ואותם זה לא מעניין, הוא יגיש הצהרת הון שהיא הצהרה של רשות המסים, פלוס הצהרה שלא השתנה שום דבר.

<דפנה גוטליב: עוד פעם, בפעם הבאה בעוד 6 שנים - - -

<שירי לנג: לא, אבל דובר על בעוד 3 שנים.

<שירי לנג: איך מחלקת כוח האדם תדע שזה המועד?

דפנה גוטליב: אז הוא יצטרך לעדכן - - -

קריאות: - - -

ניסן סלומינסקי: רבותיי, נמשיך.

שירי לנג: חשוב לי רק לומר שבמחלקת כוח האדם

שירי לנג: שלנו, אין את כל המידע שנדרש כדי לדעת מתי המועד הבא להגשת הצהרת ההון.

<דני חורין: לעניין התזכורת של 2019 אפשר יהיה לתת מענה בתקנות.

ניסן סלומינסקי: רשמנו את זה.

ניסן סלומינסקי: אני עוד אתייחס לזה.

<נעמה מנחמי: (ג) על אף האמור בסעיף קטן (א), מפקח רשאי להאריך את מועד הגשת הצהרת ההון לתקופה שלא תעלה על 90 ימים, אם סבר כי נסיבות העניין מצדיקות זאת.

<נעמה מנחמי: אנחנו נוסיף גם 90 ימים אם המועד של הגשת הצהרת ההון האחרונה חל שנה מסיום התפקיד.

<ורדה וירט לבנה: אנחנו רק מזכירים שביקשנו שנתיים, אם חשוב לכם שנגיד את דעתנו.

<נעמה מנחמי: ריכוז הצהרות 21ד.

<נעמה מנחמי: (א) מפקח ינהל רישום בדבר הצהרות ההון שהוגשו לפי חוק זה.

<נעמה מנחמי: ההון (ב) מפקח ירכז את הצהרות ההון וישמור אותן בנפרד מכל מידע אחר באופן שיש בו כדי להעניק להן הגנה מפני חדירה או כניסה למקום שמירתן בלא הרשאה, והוא יבער אותן כפי שיקבע השר.

<נעמה מנחמי: סמכויות פיקוח 21ה.

<נעמה מנחמי: לשם מילוי תפקידו ופיקוח על ביצוע ההוראות לפי חוק זה רשאי מפקח – לדרוש משופט למסור לו כל מסמך הנדרש לשם מילוי הצהרת ההון; בפסקה זו, "מסמך" – לרבות פלט, כהגדרתו בחוק המחשבים, התשנ"ה-1995; לערוך בדיקות מעת לעת בדבר תקינות הצהרות ההון שהוגשו לפי חוק זה ועמידתן בהוראות החוק.

<שירי לנג: גם פה צריך להתאים לנוסח הקודם שהיה שונה

<נעמה מנחמי: נכון.

<נעמה מנחמי: - - - הצהרות ההון, מילוי.

<נעמה מנחמי: בסדר.

<נעמה מנחמי: שמירת סודיות 21ו.

<נעמה מנחמי: מפקח ישמור בסוד את הצהרות ההון, לא יגלה כל פרט מהן ולא יעשה בהן כל שימוש, אלא במקרים אלה: בהסכמתו או על פי בקשתו של השופט ובהסכמת מי שהמידע אודותיו; בית משפט הורה על גילוי פרטים מתוך הצהרת ההון, בשל כך שהתעורר חשד לעבירה פלילית ולאחר ששקל את מידת הפגיעה בפרטיות הכרוכה בגילוי המידע; נשיא בית המשפט העליון הורה על כך במסגרת דיון לפי סעיף 21ז, לצורך אותו דיון.

<נעמה מנחמי: הפרת חובת 21ז.

<נעמה מנחמי: (א) שופט המפר את חובתו לפי חוק זה יובא בפני נשיא הצהרת ההון בית המשפט העליון, אשר יורה מה הם הצעדים שיש לנקוט בהם כלפיו.

<נעמה מנחמי: " (ב) נשיא בית המשפט העליון, יהיה מוסמך, אם מצא לנכון לעשות כן, לנקוט באמצעים המנויים בסעיף 19(1) עד (3) לחוק זה ורשאי הוא להמליץ לשר על הגשת קובלנה לבית הדין המשמעתי לשופטים.

<נעמה מנחמי: כתבתי הערה ש-19(1) עד (3) זו בעצם הערה, התראה ו - - - זה לא ייכנס לנוסח, שיהיה ברור.

<נעמה מנחמי: סיימנו את הסעיף של חוק בתי המשפט.

<שירי לנג: הערה קטנה: בסעיף 21ו(3) "נשיא בית המשפט העליון הורה על כך במסגרת דיון".

<שירי לנג: "דיון" נשמע כמו דיון בבית משפט.

<שירי לנג: אולי "במסגרת בירור".

<נעמה מנחמי: בירור.

<נעמה מנחמי: בסדר.

<נעמה מנחמי: בסדר מבחינתך?

ניסן סלומינסקי: כן.

ניסן סלומינסקי: בסדר.

ניסן סלומינסקי: היא אומרת דברים טובים, אז אנחנו מכניסים את זה.

<נעמה מנחמי: > ברשותכם, נחזור עכשיו לאותו סעיף 11.

<נעמה מנחמי: תיקון חוק 11.

<נעמה מנחמי: בחוק הדיינים, התשט"ו-1955, אחרי סעיף 16 יבוא: הדיינים "הצהרת הון 16א.

<נעמה מנחמי: סעיפים 21א עד 21ז לחוק בתי המשפט (נוסח משולב), התשמ"ד-1984, יחולו בשינויים המחויבים, ובשינוים אלו על דיין: במקום "שופט" יבוא "דיין"; במקום "נשיא בית המשפט העליון" יבוא

<נעמה מנחמי: במקום "כללי אתיקה לשופטים, התשס"ז-

<נעמה מנחמי: 2008";

<נעמה מנחמי: הרבני הגדול, יהיה מוסמך, אם מצא לנכון

<נעמה מנחמי: 21א(1) עד (3) ורשאי הוא להמליץ לשר על

<נעמה מנחמי: תיקון חוק השיפוט 12.

<נעמה מנחמי: בחוק השיפוט הצבאי, התשט"ו-1955 - הצבאי בסעיף קטן 136(ב), אחרי פסקת משנה(1ב) יבוא: "(1ג) חוק הצהרות הון של בעלי תפקידים בכירים בשירות הציבורי וברשויות המקומיות, התשע"ו-2016"; אחרי סעיף 192ז יבוא: "הצהרת הון 192ח.

<נעמה מנחמי: סעיפים 21א עד 21ז לחוק בתי המשפט (נוסח משולב), התשמ"ד-1984, יחולו בשינויים המחויבים, ובשינויים אלו על שופט צבאי; במקום "שופט " יבוא "שופט צבאי-משפטאי"; במקום "נשיא בית המשפט העליון" יבוא "נשיא

<נעמה מנחמי: במקום סעיף 21ג(א)(1) יבוא "בתוך 90 ימים מיום

<נעמה מנחמי: מיום הגשת הצהרת הון קודמת לפי חוק זה, חוק

<נעמה מנחמי: הקאדים, התשכ"א-1961, חוק בתי הדין הדתיים

<נעמה מנחמי: התשי"ט – 1959 או חוק בתי המשפט (נוסח משולב),

<נעמה מנחמי: במקום סעיף 21ז(ב) יבוא "נשיא בית הדין הצבאי

<נעמה מנחמי: לנקוט באמצעים המנויים בסעיף 192ד(ה)(1) עד (3)

<נעמה מנחמי: המשמעתי לפי סעיף 192ד.

<נעמה מנחמי: תיקון חוק 13.

<נעמה מנחמי: בחוק הקאדים, התשכ"א-1961, אחרי סעיף 22 יבוא: הקאדים "הצהרת הון 22א.

<נעמה מנחמי: סעיפים 21א עד 21ז לחוק בתי המשפט (נוסח משולב), התשמ"ד-1984, יחולו בשינויים המחויבים, ובשינויים אלו על קאדי: במקום "שופט" יבוא "קאדי"; במקום "נשיא בית המשפט העליון" יבוא "נשיא בית בית הדין השרעי לערעורים"; במקום סעיף 21ד(א)(1) יבוא "בתוך 90 ימים מיום שהתמנה לתפקיד, ובתנאי שחלפו למעלה משש שנים מיום הגשת הצהרת הון קודמת לפי חוק זה, חוק הצהרות הון, חוק הדיינים, התשט"ו-1955, חוק השיפוט הצבאי, התשט"ו-1955, חוק בתי הדין הדתיים הדרוזיים, התשכ"ג-1962, חוק שירות המדינה (מינויים), התשי"ט-1959 או חוק בתי המשפט (נוסח משולב), התשמ"ד-1984";

בצלאל סמוטריץ': אני שם לב לזה עכשיו לראשונה: לדיינים בבתי הדין הרבניים או לקאדים אין כללי ניתוק וכולי?

<דפנה גוטליב: מה שלא היינו בטוחים זה לגבי הקאדים.

<דפנה גוטליב: האם יש לכם כללי ניתוק כפי שיש לשופטים?

<אדם אבזק: כללי אתיקה לקאדים עוד לא אושרו.

ניסן סלומינסקי: בצלאל, לכולם יש.

ניסן סלומינסקי: לקאדים גם יש?

<דפנה גוטליב: זאת השאלה.

<דפנה גוטליב: לדיינים יש, נכון?

בצלאל סמוטריץ': - - - מבטלים את זה - - - גם פה וגם קודם.

בצלאל סמוטריץ': זה אותו הדבר כמו אצל השופטים.

אדם אבזק: כללי האתיקה עדיין לא אושרו, למיטב ידיעתי.

אדם אבזק: הצענו למשרד המשפטים, אבל - - -.

ניסן סלומינסקי: אבל לדיינים יש, נכון?

אדם אבזק: לדיינים יש, לקאדים עדיין אין.

בצלאל סמוטריץ': - - -

נעמה מנחמי: בדיינים השארנו את זה אותו הדבר.

נעמה מנחמי: כתבנו במקום כללי אתיקה לשופטים, כללי אתיקה לדיינים.

בצלאל סמוטריץ': לא, אני מדבר עכשיו על התקופה.

בצלאל סמוטריץ': מתי הם צריכים להגיש – תוך 90 יום.

בצלאל סמוטריץ': לשופטים זה מיום ניתוק הקשרים.

נעמה מנחמי: אצל הדיינים זה מיום ניתוק הקשרים.

נעמה מנחמי: אתה מחיל את אותן הוראות.

נעמה מנחמי: אלה ניואנסים של ניסוח.

בצלאל סמוטריץ': אז בשופטים צבאיים אין את זה.

בצלאל סמוטריץ': לשופטים צבאיים וקאדים אין כללי אתיקה

נעמה מנחמי: לשופטים צבאיים יש ניתוק יחסים?

נעמה מנחמי: לדעתי לא.

קריאה: - - -

<נעמה מנחמי: אין כללי אתיקה.

<נעמה מנחמי: אין את ה-90 יום של ניתוק היחסים האלה.

קריאה: ניתוק יחסים הם מכללי האתיקה.

קריאה: אין את זה במקום אחר.

<נעמה מנחמי: אז נשאיר את זה כרגיל.

<דפנה גוטליב: בעצם השופטים היחידים ש - - - אלה שופטים ודיינים.

<דפנה גוטליב: לדיינים יש את אותם כללי אתיקה.

<נעמה מנחמי: ופה אין, ולכן כן עשינו הוראה ספציפית.

<נעמה מנחמי: במקום סעיף 21ז(ב) יבוא "נשיא בית הדין השרעי לערעורים, יהיה מוסמך, אם מצא לנכון לעשות כן, לנקוט באמצעים המנויים בסעיף 18א(1) עד (3) ורשאי הוא להמליץ לשר על הגשת קובלנה לבית הדין המשמעתי לשופטים.

אדם אבזק: למה לשופטים - - - זה קאדים.

<נעמה מנחמי: צודק.

<נעמה מנחמי: תיקון חוק בתי 14.

<נעמה מנחמי: בחוק בתי הדין הדתיים הדרוזיים, התשכ"ג-1962, אחרי סעיף 21א הדין הדתיים יבוא: הדרוזיים "הצהרת הון 21ב.

<נעמה מנחמי: סעיפים 21א עד 21ז לחוק בתי המשפט (נוסח) משולב), התשמ"ד-1984, יחולו בשינויים המחויבים, ובשינויים אלו על קאדי מד'הב: במקום "שופט" יבוא "קאדי מד'הב; במקום "נשיא בית המשפט העליון"

<נעמה מנחמי: במקום סעיף 21ד(א)(1) יבוא "בתוך 90

<נעמה מנחמי: למעלה משש שנים מיום הגשת הצהרת הון

<נעמה מנחמי: הדיינים, התשט"ו-1955, חוק השיפוט הצבאי,

<נעמה מנחמי: חוק שירות המדינה (מינויים), התשי"ט-1959

<נעמה מנחמי: 1984";

<נעמה מנחמי: הדתי הדרוזי לערעורים, יהיה מוסמך, אם מצא

באמצעים הבאים: הערה;

באמצעים הבאים: נזיפה.

באמצעים הבאים: " כאן עשינו את זה שונה מאחר שזה לא מוגדר היום בחוק בתי הדין הדתיים הדרוזים, כפי שזה מוגדר בחוקים שהפנינו אליהם עד עכשיו.

באמצעים הבאים: לגבי תיקון בית הדין לעבודה, אמרנו שעל פניו אין צורך בתיקון עקיף לחוק בתי הדין לעבודה, מאחר שאנחנו מתקנים בחוק בתי המשפט סעיפים שממילא נכנסים כבר בין סעיף 11 לסעיף 24 שמצויינים בסעיף 8.

באמצעים הבאים: אבל לאור ההערה של שירי לגבי הרשמים, אם הוועדה תסמיך אותי לצורך העניין, מאחר שמדובר בענייני נוסח, לעשות תיקון עקיף במקרה שנצטרך לעשות את זה לטובת הרשמים

ניסן סלומינסקי: כן.

ניסן סלומינסקי: תעשי את זה יחד עם שירי.

ניסן סלומינסקי: תיקון פקודת בתי 15.

ניסן סלומינסקי: בפקודת בתי הסוהר (נוסח חדש), התשל"ב-1971, אחרי פרט 11/29 הסוהר (נוסח חדש) יבוא: התלבטנו בין 29 ל-11, אז כרגע נשאיר את שניהם.

ניסן סלומינסקי: "(30) הפרת חובה לפי חוק הצהרת הון של בעלי תפקידים בכירים בשירות הציבורי וברשויות המקומיות, התשע"ו-2016".

ניסן סלומינסקי: מה שרצינו להבהיר הוא שמאחר שפקודת בתי הסוהר מונה הרבה מאוד עבירות משמעת, לא רצינו שהעבירה הזאת לא תימנה שם ואחר כך יהיה דיון אם בכוונה או לא בכוונה, אז אנחנו עושים תיקון עקיף ומוסיפים גם את הפרת החובה לפי חוק הצהרת הון.

ניסן סלומינסקי: חוק הרשויות 16.

ניסן סלומינסקי: בחוק הרשויות המקומיות (משמעת), התשל"ח-1978, בסעיף 9, אחרי המקומיות פרט 8 יבוא: (משמעת) "(9) הפר את חובתו לפי חוק הצהרת הון של בעלי תפקידים בכירים בשירות הציבורי וברשויות המקומיות, התשע"ו-2016".

ניסן סלומינסקי: גם כאן אנחנו מוסיפים את עבירת המשמעת לתוך רשימת עבירות המשמעת שנמצאות כבר היום בחוק.

ניסן סלומינסקי: סעיף 17 הוא סעיף שכבר עברנו עליו.

ניסן סלומינסקי: תיקון חוק 18.

ניסן סלומינסקי: בחוק המשטרה, התשס"ו-2006, בתוספת הראשונה, אחרי פרט המשטרה 28 יבוא: "(29) הפרת חובה לפי הצהרת הון של בעלי תפקידים בכירים בשירות הציבורי וברשויות המקומיות, התשע"ו-2016".

ניסן סלומינסקי: תחילה, תחולה 19.

ניסן סלומינסקי: (א) תחילתו של חוק זה מיום 1.1.2017 (להלן – יום התחילה), והצהרת הון והוא יחול על בעלי תפקידים בכירים המכהנים ביום התחילה ראשונה ואילך.

קריאה: בעניין הזה, יש לנו – משרד הפנים - - -

<נעמה מנחמי: רק אסיים את ההקראה, ואז תעירו.

<נעמה מנחמי: (ב) הצהרת הון ראשונה לפי חוק זה תוגש בהתאם לדרישות החוק בתוך 90 ימים מיום התחילה.

ניסן סלומינסקי: את התוספות אנחנו לא צריכים לקרוא?

<נעמה מנחמי: נראה לי שאנחנו - - - לא קראנו אותן גם בקריאה הראשונה.

<נעמה מנחמי: בצלאל סמוטריץ' (הבית היהודי) לא, את המפקחים קראנו.

<נעמה מנחמי: את התוספת הראשונה קראנו בחלקה, אבל היו מאז הרבה מאד שינויים, אז אני כן חושבת שראוי לקרוא אותה פעם נוספת.

<נעמה מנחמי: את התוספת השנייה לא קראנו בכלל.

ניסן סלומינסקי: צריך לקרוא טפסים שמצרפים ודברים כאלה?

ניסן סלומינסקי: אף פעם לא שמעתי - - -

<נעמה מנחמי: לא קראנו את זה אפילו בראשונה.

<נעמה מנחמי: אם היינו קוראים את זה בראשונה, ניחא; הייתי רק מצביעה על השינויים, אבל - - - אני מצטערת, אבל אני כן חושבת - - -

מוני מעתוק: גם בדיונים הקודמים אמרנו שיש לנו בעיה עם הפעלת המערך הפנימי אצלנו לאכיפת החוק.

מוני מעתוק: בשלב הזה עוד לא נגמרו הדיונים עם משרד האוצר לקבלת התקנים הנדרשים לטובת העניין.

מוני מעתוק: אני מניח שזה – יש לנו סיבה להיות אופטימיים – שזה ייגמר בחודש-חודשיים הקרובים במסגרת דיוני התקציב.

מוני מעתוק: מיד לאחר מכן נפרסם כמובן מכרז לקליטת העובדים הרלוונטיים.

מוני מעתוק: זה ייקח כמה חודשים.

מוני מעתוק: אנחנו מבקשים לאחר את התחולה ביחס לשלטון המקומי לאפריל 2017.

מוני מעתוק: ההנחה היא שעד אז נוכל להיערך נכון כדי ליישם את החוק.

בצלאל סמוטריץ': לדעתי, לא שייך להפריד אותם.

בצלאל סמוטריץ': אם זה לכולם, לא אכפת לי - - - כמה חודשים- - - עברנו 68 שנים - - - ארבעה חודשים, לא יקרה כלום.

ניסן סלומינסקי: יכול להיות שמשרד המשפטים ינהל דיון תקציבי - - - אז הכל על כולם.

בצלאל סמוטריץ': כן, על כולם.

בצלאל סמוטריץ': התחילה לא תהיה ב-1.1 - - - שתהיה ב-1.4.

ניסן סלומינסקי: זה חל על כולם, כי אני לא מפריד ביניהם.

בצלאל סמוטריץ': > יש לכם התנגדות לעוד 3 חודשים?

קריאה: זאת לא המערכת של משאבי אנוש של הרשות המקומית - - - בצלאל סמוטריץ (הבית היהודי) קיבלתם, אתם לא צריכים לריב.

קריאה: הכי טוב.

קריאה: מקובל, היועצת המשפטית?

<נעמה מנחמי: תוספת ראשונה (סעיף 2(א), סעיף 8(ג)) טור א' – בעל תפקיד בכיר: קצין בצבא הגנה לישראל שהוא אחד מאלה: קצין בדרגת אלוף ומעלה; קצין בדרגת תת אלוף, המשמש באחד מהתפקידים הבאים: ראש מטה אגף טכנולוגיה ולוגיסטיקה; ראש חטיבת לוגיסטיקה; ראש להק ציוד; ראש מספן ציוד; ראש המנהל האזרחי; ראש מנהלת פרויקט "מרחב התפר" ו"שעון חול"; ראש היחידה לפיתוח אמצעי לחימה; היועץ הכספי לראש המטה הכללי; ראש מנהלת טנק "המרכבה"; קצין המשטרה הצבאית הראשי; הפרקליט הצבאי הראשי; טור ב' – הגורם המפקח: המבקר הפנימי של משרד הביטחון, שמונה לפי חוק הביקורת הפנימית, התשנ"ב-1992.

בצלאל סמוטריץ': אלה כל התפקידים, הקצינים בצבא שבאים במגע עם כספים וכולי - - -

<נעמה מנחמי: טור א' – בעל תפקיד (1) שוטר בדרגת תת-ניצב ומעלה במשטרת ישראל; (2)סוהר בדרגת תת-גונדר ומעלה בשירות בתי הסוהר; טור ב' – הגורם המפקח: המבקר הפנימי של המשרד לביטחון הפנים, שמונה לפי חוק הביקורת הפנימית, התשנ"ב-1992.

<יואל הדר: אנחנו סבורים שאין מקום לעשות אבחנה בנושא הזה בין קציני המשטרה הבכירים ושב"ס לבין הצבא.

<יואל הדר: לכן העברנו ליועצת המשפטית של הוועדה רשימה של קצינים שאנחנו חושבים שהם רלוונטיים.

<יואל הדר: אביא דוגמה: היועצת לענייני נשים, למרות שהיא תת ניצב, לא רלוונטית לחוק הזה, בדיוק כמו שבעלי תפקידים אחרים בצבא, ויש עוד מספר תפקידים.

<יואל הדר: אותו הדבר לגבי שב"ס ואותו הדבר לגבי המשטרה.

<יואל הדר: אנחנו מבקשים שיהיה דין שווה בשניהם.

<יואל הדר: סך הכל זו מטלה, שכפי שהסבירו כאן היא מטלה כבדה.

<יואל הדר: לכן אנחנו חושבים ים שזה צריך לחול על בעלי התפקידים הראויים, ולא על כל אחד שלא צריך לתת את הצהרת ההון הזאת.

ניסן סלומינסקי: אם אני זוכר נכון, כבר התקיים דיון בנושא הזה.

ניסן סלומינסקי: המחשבה, לפחות אצלי, ואני מניח שגם אצל חבריי האחרים, היתה שהחיכוך בין אנשי המשטרה לאזרחים מכוח תפקידם הוא חיכוך הרבה יותר משמעותי וקיים מאשר בצבא.

ניסן סלומינסקי: אנחנו רואים את זה גם בעינינו: אצל חיילים אני כמעט ולא מוצא, אפילו אצל שוטרים – אפילו בדרגות יותר נמוכות, אבל אני לא רוצה להוריד את זה לדרגות יותר נמוכות – החיכוך עם האוכלוסייה ועם ארגונים וכולי הוא כזה שהוא מדרון הרבה יותר חלקלק מאשר בצבא.

ניסן סלומינסקי: לכן בצבא מיקדנו רק את מי שיש לו באמת נגיעה.

ניסן סלומינסקי: לעומת זאת, במשטרה לכולם יש.

ניסן סלומינסקי: אני מציע שנשאיר את זה כך.

ניסן סלומינסקי: זה יותר טוב.

<יואל הדר: אני מבקש בעניין הזה, גם לגבי הנושא של החיכוך וגם לגבי המטרה של הצהרת ההון, המטרה של החוק.

<יואל הדר: איזה חיכוך יש ליועצת לענייני נשים במשטרה עם האזרחים?

<יואל הדר: יש לה חיכוך רק עם השוטרות בתוך המשטרה, או עם הפיקוד הבכיר.

<יואל הדר: אין לה חיכוך עם האזרחים.

<יואל הדר: אותו הדבר לגבי סגן ראש אגף משאבי אנוש, למשל.

<יואל הדר: אין לו שום קשר.

בצלאל סמוטריץ': מה זה משנה?

בצלאל סמוטריץ': הסגן עושה את כל העבודה.

בצלאל סמוטריץ': כל מי שיודע איך זה עובד - - -

קריאות: - - -

ניסן סלומינסקי: יש לך דוגמה שלישית?

<יואל הדר: מד"ר – המדריך הראשי של המשטרה.

<יואל הדר: הוא יושב במכללה בבית שמש.

<יואל הדר: האמת היא ששם יכול להיות שיש לו חיכוך עם הנושא הכספי, אבל בואו נסתכל במהות של הצבא דווקא.

<יואל הדר: הנושא הכספי הוא לא בהכרח כזה שיש לו קשר לכסף.

בצלאל סמוטריץ': הוא לא בא במגע עם האוכלוסייה, יואל.

בצלאל סמוטריץ': - - -

ניסן סלומינסקי: הבנו את ההיגיון.

ניסן סלומינסקי: הבנת גם את ההיגיון שלנו.

<יואל הדר: אבל אם אתה מדבר על ההיגיון, בוא נגיד שאני אהיה ידיד של הוועדה לצורך העניין, לא רק הפן המשטרתי.

<יואל הדר: האם אין חשש, כפי שרוצים הצהרת הון, שלא יקרה מצב שלקצין צבא בכיר, שאין לו שום קשר לכסף, אבל יש לו מידע ודברים מסוימים, שאם הוא יהיה בקשר עם מישהו מסוים וימכור את זה, זה יגרום לכך שמישהו ינצל את זה לרעה, ולטובת הדבר הזה ייתן לו את התמורה ההולמת?

<יואל הדר: אני לא מדבר על דברים שליליים - - -

ניסן סלומינסקי: זה מה שנקרא "מידת סדום" - אתה לא בא לבקש על עצמך עכשיו, אתה רק רוצה שנחיל על הצבא מטלות נוספות.

<יואל הדר: בתור ידיד הוועדה אני מעלה את הנושא הזה.

ניסן סלומינסקי: כידיד הוועדה.

ניסן סלומינסקי: הבנתי.

ניסן סלומינסקי: קצת לא מכובד.

ניסן סלומינסקי: זה שאתה מדבר עליכם, על השוטרים ואתה מוצא את הפונקציות שלו – זה מכובד.

ניסן סלומינסקי: אבל זה שאתה נותן לנו כידיד להבין שאם כך, תחילו על הצבא יותר – זה - - -

<יואל הדר: לא - - - אני מסיר אם כן את המועמדות שלי להיות ידיד הוועדה.

ניסן סלומינסקי: אתה תוכל להיות ידיד הוועדה אצלי בחדר.

<יואל הדר: אני חוזר לנושאים, כי נתנו לי שני בעלי תפקידים: ראש חטיבת תקו"ן, שאחראי על הנושא של השיקום של האסירים בתוך בתי הסוהר.

<יואל הדר: גם לו אין קשר בחוץ.

ניסן סלומינסקי: שיקום האסירים - אין לו קשר?

<יואל הדר: עם האסירים יש לו.

<בן ציון: הוא קובע תכניות שיקום בתוך בתי הסוהר, לא מעבר.

ניסן סלומינסקי: כל מי שיש לו קשר עם האסירים, הייתי מאוד רוצה שהוא יכתוב הצהרת הון.

ניסן סלומינסקי: חבל.

ניסן סלומינסקי: למה להאריך בזה?

<בן ציון: אין לו קשר עם אסיר ספציפי.

ניסן סלומינסקי: אנחנו מדברים על המציאות שאנחנו חיים בה.

ניסן סלומינסקי: אלה לא דוגמאות טובות, חוץ מהדוגמה הראשונה.

ניסן סלומינסקי: אז תיכף נדבר אם תרצו או לא.

<הדס פטר: רציתי רק להוסיף שקיים תזכיר של בדיקת התאמה תעסוקתית שחל על שוטרים במשטרת ישראל.

<הדס פטר: המשמעות שלו היא שכל שוטר שעובר תפקיד אמור לעבור בדיקת התאמה הכוללת גם שאלונים, גם בדיקה ממוחשבת של מהימנות, גם שיחה עם מתחקר לביטחון מידע, גם אפשרות לבדיקה פוליגרף.

<הדס פטר: אני לא חושבת שאף אדם, אף גוף, עובר את הבדיקות, כדי שאמון הציבור יינתן במשטרה.

<הדס פטר: אז אני בהחלט חושבת – מלכתחילה, כמו גם עמדת הצבא, רצינו להחיל את זה מדרגת ניצב ומעלה, לא קודם לכן.

<הדס פטר: אני לא מדברת על התכלית של הצהרת הון, אבל הבדיקות שקיימות בצורה מיוחדת במשטרה לא קיימות באף גוף אחר, גם לא בצבא.

<הדס פטר: ככל שאנחנו מדברים על קצינים במשטרה, אנחנו חושבים שהעמדה צריכה להיות – ומבחינתנו שזה יחול גם על הצבא – שזה יחול מדרגת ניצב, מדרגת אלוף ומעלה.

<הדס פטר: אנחנו לא רואים שום סיבה להקדים את זה קודם, במיוחד כשמדובר במישמש של תפקידים כאלה ולא תפקידים אחרים.

<הדס פטר: לכן, בנוסף לדברים שאמר כאן יואל הדר, אנחנו חושבים שאין מקום להחיל את זה, ואם מחילים את זה, אז על התפקידים הרלוונטיים.

ניסן סלומינסקי: אוקיי, שמעתי.

ניסן סלומינסקי: אנחנו מאוד חסידים של המשטרה.

ניסן סלומינסקי: באמת.

ניסן סלומינסקי: אנחנו רוצים לחזק.

ניסן סלומינסקי: אני חושב שהמשטרה – כל אחד, אבל המשטרה זקוקה מאוד מאוד מאוד לאמון הציבור, וזה דבר שרק יכול לחזק את האמון.

ניסן סלומינסקי: אז בואו נשאיר את זה כך, אני חושב שזה יהיה רק לטובת המשטרה.

<הדס פטר: מה הטעם לזה?

קריאה: רק לוודא: במשרד הביטחון, בכל מינהלות הרכש וכולי, הם - - - את המדינה - - -.

קריאות: - - - את שתי הדרגות העליונות - - -

ניסן סלומינסקי: <

ניסן סלומינסקי: אז בואו נשאיר את זה כך ולא נוריד.

בן ציון: משירות בתי הסוהר.

בן ציון: אציין שבתחילה הצעת החוק לא חלה על שירות בתי הסוהר, והוסיפו אותנו בהמשך.

בן ציון: לא התנגדנו שיוסיפו אותנו, אבל אנחנו כן מתנגדים לשוני שיצרו כאן בין כוחות הביטחון, שהוא גם לא שוני ענייני, כיוון שבאמתיש בעלי תפקידים, כמו שציין כאן יועמ"ש המשרד, שהם לא רלוונטיים למטרת החוק.

בן ציון: אני חושב עדיין שיש מקום להפריד את זה.

בן ציון: העברנו רשימה.

בן ציון: עברנו עליה.

בן ציון: אין לנו יותר מידי בעלי תפקידים בדרגות האלה, אבל העברנו רשימה שלדעתנו - - -

ניסן סלומינסקי: נאמר שוב: דווקא שירות בתי הסוהר והחיכוך עם האסירים, משפחות וכל מה שקורה, זה כן – אם כבר נכנסנו; יכול להיות שיש מי שחושב שכל הנושא של הצהרת הון זה סתם בלבול מוח וחבל, אבל כנסת ישראל החליטה פעמיים – פעם בקריאה הטרומית ופעם בקריאה הראשונה – שהיא כן רוצה ללכת על הדבר הזה, אז אנחנו עכשיו כן בנתיב שהולכים על הצהרת הון.

ניסן סלומינסקי: ואם הולכים בנתיב של הצהרת הון והרצון לעורר יותר את אמון הציבור וכולי, אז בבתי הסוהר אני חושב שבוודאי שצריך את זה גם.

ניסן סלומינסקי: החיכוכים שם – למה אנחנו צריכים לפרט.

ניסן סלומינסקי: עזוב.

ניסן סלומינסקי: אני אומר שלא צריך לפרט.

ניסן סלומינסקי: אבל גם שווה מאוד מאוד שיהיה.

ניסן סלומינסקי: יש רק טענה אחת שהעלה יואל לגבי התפקיד של היועצת לענייני נשים.

ניסן סלומינסקי: אתה רוצה שנחריג אותה כאן?

ניסן סלומינסקי: לא איכפת לי להחריג אותה, אבל אני חושב שזה יהיה לא מכובד.

ניסן סלומינסקי: אז נשאיר את הכל ככה.

ניסן סלומינסקי: אז להחריג רק אחת דווקא, ואתם מה יקראו לי אחר-כך – יגידו שהנשים וכולי.

ניסן סלומינסקי: למה אנחנו צריכים להסתבך עם כל זה.

<קריאה: זאת לא רק אחת.

קריאה: זו העדפה מתקנת של הוועדה.

בן ציון: אבל לא לכל בעל תפקיד יש מגע עם אסירים.

ניסן סלומינסקי: אנחנו יודעים.

ניסן סלומינסקי: אנחנו לא באים ואומרים חס ושלום.

ניסן סלומינסקי: אנחנו רק אנחנו רוצים שיהיה יותר אמון.

ניסן סלומינסקי: אנחנו לא חושדים באף אחד, האמינו לי – חס ושלום לא בשופטים, אוי ואבוי לנו, ולא בקצינים ולא בשוטרים ולא בסוהרים.

ניסן סלומינסקי: באף אחד אנחנו לא חושדים.

ניסן סלומינסקי: אבל במקומות שבהם יש חיכוך וכולי – כך רצתה כנסת ישראל, מה אני אעשה – והיית נקי מאלוקים ואדם, כך כתוב.

ניסן סלומינסקי: אז שיהיה כך, ואני מציע, יואל, שלא נחריג דווקא את הפונקציה היחידה הזאת של האישה.

קריאה: זאת לא רק היא.

ניסן סלומינסקי: כרגע שמענו רק על אחת, ואני מציע שלא נחריג.

ניסן סלומינסקי: בואו נמשיך.

<נעמה מנחמי: טור א' - עובד רשות מקומית שהוא אחד מאלה: המנהל הכללי; המזכיר; המהנדס; היועץ המשפטי; המבקר; הגזבר; עוזר לראש רשות מקומית כהגדרתו בסעיף 2(ב)(3) לתקנות העיריות (מכרזים לקבלת עובדים), תש"ם-1979 או סעיף 9(א)(9) לצו המו"מ (נוהל קבלת עובדים לעבודה);

ניסן סלומינסקי: זאת התוספת שאנחנו ביקשנו.

ניסן סלומינסקי: תיאורטית, עוזר ראש העיר הוא האיש האמיתי שעושה את כל ה- - -

<נעמה מנחמי: כן אזכיר שבסמוך לעוזר הזה נמצאים באותו סעיף גם מנהל לשכה של ראש הרשות, עוזרים לסגני ראש הרשות, הנהג של ראש הרשות וכיוצא באלה, ואותם לא מוצע כרגע להכניס, אלא אם כן תחליט הוועדה אחרת.

<נעמה מנחמי: אבל זה מה שנדון בדיון הקודם.

<נעמה מנחמי: עוד מי שלא נמצא כאן – עלתה שאלה האם להכניס את הווטרינר הראשי של רשות מקומית, והוסכם בין הרשות המקומית ומשרד המשפטים שלא להכניס, אבל אני כן חושבת שיש מקום לשקול זאת.

<נעמה מנחמי: מנהל מחלקה; לעניין זה, "מנהל מחלקה" – מי שעומד בראש מינהל, אגף או כל גוף אחר ברשות מקומית שבתחומה 20 אלף תושבים לפחות, והוא הגורם הבכיר המופקד על ענייני גבייה, רישוי עסקים או פיקוח על הבנייה באותה רשות מקומית; טור ב' – הגורם המפקח שופט כהגדרתו בחוק ראש הרשות המקומית וסגניו (הצהרת הון), התשנ"ד-1993.

<נעמה מנחמי: ראש הרשות וסגניו מגישים כבר היום לפי אותו חוק.

<נעמה מנחמי: בצלאל סמוטריץ' (הבית היהודי): לעוזר ראש רשות יש סמכויות?

ניסן סלומינסקי: אני יודע אם יש לו סמכויות – הוא בעל-הבית.

ניסן סלומינסקי: מי שעוסק בשפיר ובשלייה מטעם ראש העיר, ראש העיר לא עוסק בזה באמת.

ניסן סלומינסקי: מי שעוסק בכך הוא העוזר שלו.

ניסן סלומינסקי: ברוב המקרים יש להם גם סמכויות – אינני יודע מה מוגדר ומה לא, אבל בפועל אתם אתה סוגר את הדברים.

ניסן סלומינסקי: אני לא רוצה לתת לך דוגמאות מהדרג הממשלתי, עם מי אתה סוגר דברים ברוב המקרים.

<מירה סלומון: מרכז השלטון המקומי.

<מירה סלומון: אנחנו סבורים שצריך לייצר הכשרות מתאימות לאיך ממלאים את ההצהרה הזאת.

<מירה סלומון: זה אולי רלוונטי לתוספת, אולי רלוונטי לסעיף 3.

<מירה סלומון: אנחנו חושבים שצריך להיקבע כאן שיהיו הכשרות ושההכשרות האלה ימומנו בצורה מתאימה.

ניסן סלומינסקי: יכול להיות שצריך, יכול להיות שלא.

ניסן סלומינסקי: יש כאלה שיחייכו ויש כאלה שלא, כי זאת הצהרת הון שהיא יחסית פשוטה.

ניסן סלומינסקי: אם רשות מקומית או שר הפנים יחליטו שהם רוצים לעשות הכשרה, אני מניח שהוועדה לא תתנגד לזה.

ניסן סלומינסקי: אבל לא הייתי מציע להכניס את זה בחוק.

ניסן סלומינסקי: יש גבול, מה שנקרא.

<נעמה מנחמי: תוספת שנייה (סעיף 2(ב)) הצהרה על רכוש חלק כללי אני החתום מטה (שם משפה ושם פרטי), מס' זהות, ממלא משרה ביחידה של המשרד/הרשות המקומית/בבית המשפט/ בבית דין, מצהיר בזה, בדבר הנכסים והחובות שלי ושל בן זוגי החי עמי ושל ילדיי הסמוכים על שולחני – להלן – בני משפחתי), לאמור: בן הזוג (שם משפחה ושם פרטי), מס זהות ילדיי הסמוכים על שולחני: שם משפחה, שם פרטי, מס' זהות, שנת לידה חלק א' – הון, נכסים, זכויות והתחייבויות חשבונות עובר ושב, פיקדונות, תכניות חסכון וכיוצא באלה, בישראל או מחוץ לישראל.

<נעמה מנחמי: רצ"ב תדפיסי כל החשבונות העדכניים שהונפקו, לבקשתי ולבקשת בני משפחתי, על ידי בנקים ומוסדות פיננסיים אחרים (חברות ביטוח, חברי בורסה, קופות פנביה, קרנות השתלמות וכיו"ב שבהם מנוהלים חשבונות על שמנו או שאנו נהנים בהם (לעניין זה, "נהנה" – כהגדרתו בסעיף 7(א)(1)(א) לחוק איסור הלבנת הון, התש"ס-2000); אני מצהיר בזאת כי לאחר קבלת תדפיסי החשבונות הרצ"ב וידאתי שהם כוללים התייחסות לנושאים אלה: פרטי המוסד הפיננסי – שם המוסד הפיננסי ומספר הסניף שבו מתנהל החשבון; פרטי החשבון – סוג החשבון (עו"ש/ פיקדון/ תכנית חיסכון וכיו"ב); שם בעלי החשבון או בעלי זכות החתימה; סכום עדכני של הכספים המחוזקים בחשבון נכון ליום הגשת ההצהרה; החלק בחשבון באחוזים שבבעלותי או בבעלות בן משפחתי; לגבי חשבונות במטבע זר – יש לציין גם את סוג המטבע שבו מתנהל החשבון וסכום עדכני של הכספים המוחזקים בחשבון, במטבע זר.

<נעמה מנחמי: מזומנים (כספים שאינם מוחזקים במוסד פיננסי כלשהו) להלן יפורטו סכומים במזומנים שאני או בן משפחתי מחזיקים שלא במוסד פיננסי כלשהו (יש להתייחס לכספים בסכומים העולים על 25 אלף שקלים חדשים;

<נעמה מנחמי: אגב, אלה 25 אלף שקלים חדשים.

<נעמה מנחמי: זה מופיע בעוד כמה מקומות.

<נעמה מנחמי: חשבנו לאחד ולתקן איפה שזה לא היה 25 אלף שקלים חדשים, ולכן הצעת התיקון – שיהיה פשוט.

<נעמה מנחמי: כמו כן יש להתייחס גם לכספים המוחזקים בכספות שאצל צדדים שלישיים, למשל בבנקים).

<נעמה מנחמי: ניירות ערך והשקעות אחרות המוחזקים/מנוהלים בעבורי או בעבור בן משפחתי על ידי מוסדות פיננסיים, בישראל או מחוץ לישראל: ניירות ערך (לרבות מניות, אגרות חוב או זכויות לרכוש, להמיר או למכור כל אחד מאלה, וכן אופציות וחוזים עתידיים כהגדרתם בסעיף 64 לחוק השקעות משותפות בנאמנות, התשנ"ד-1994, ויחידות בקרן להשקעות משותפות בנאמנות); רצ"ב תדפיסי תיקי השקעות בניירות ערך המוחזקים בעבורי או בעבור בן משפחתי; התדפיסים הונפקו לבקשתי או לבקשת בן משפחתי, על ידי המוסד הרוכש/המנהל/ המחזיק בעבורנו את ניירות הערך (בנק, חבר בורסה, מנהל תיקי השקעות וכיו"ב).

<נעמה מנחמי: אם מדובר ביחידות בקרן להשקעות משותפות בנאמנות – יש להגיש תדפיסי תיקי השקעות הכוללים את הפרטים המפורטים להלן בשינויים המחויבים (כך למשל על הדיווח לכלול את שם הקרן, שם מנהל הקרן וכיו"ב).

<נעמה מנחמי: אני מצהיר בזאת כי לאחר קבלת תדפיסי תיקי ההשקעות הרצ"ב, וידאתי שהם כוללים התייחסות לנושאים אלה: הגוף המחזיק – שם הגוף ועיסוקו (בנק/ מנהל תיקי השקעות וכיו"ב); פרטי ניירות הערך המוחזקים – שם המנפיק, סוג נייר הערך, הערך הנקוב

<נעמה מנחמי: יש לציין גם מספר ניירות הערך ושווי כספי עדכני של תיק ניירות הערך

<נעמה מנחמי: זו; לגבי ניירות ערך לא סחירים – יש לציין גם מספר חברה פרטית; ככל

<נעמה מנחמי: גם מספר זיהוי בין-לאומי של התאגיד;

<נעמה מנחמי: הכוללות רכיב חיסכון; רצ"ב דוח אחרון לעמית שהונפק על ידי קופת הגמל או

<נעמה מנחמי: הפוליסה שלי או של בן משפחתי, לפי העניין;

לנושאים אלה: שם קופ"ג/חברת הביטוח;

לנושאים אלה: לגבי חברת הביטוח – מספר פוליסה/ לגבי קופ"ג – מספר חשבון;

לנושאים אלה: הקודמת לשנה שבה מוגשת הצהרה זו.

לקבל בעלות): להלן פירוט נכסי דלא ניידי שאני או בן משפחתי בעלי זכות בהם: תיאור הנכס, ייעודו

לקבל בעלות): בעלות);

<נעמה מנחמי: - - - שהוספנו.

<נעמה מנחמי: הנכס (גוש וחלקה); עלות רכישה, תאריך רכישה;.

<נעמה מנחמי: זכויות בעלות במיטלטלין: להלן פירוט מיטלטלין/נכסים בלתי מוחשיים שאני או בן משפחתי בעלים בהם: סוג הפריט, תיאור, תאריך רכישה, עלות או ערך משוער (לפי מיטב השפיטה), שם הבעלים בנכס (המצהיר או בן משפחתו) וחלקו בבעלות (באחוזים); החזקות בתאגידים שלא באמצעות מוסדות פיננסיים: שותפויות: יש לצרף מסמך מאושר על ידי רואה חשבון או מאזן אחרון של השותפות מאושר על ידי רואה חשבון, בנוגע לשותפויות שבהן המצהיר או בן משפחתו שותפים, הכוללים פרטים אלה: שם השותפות וכתובתה; מספר תיק רישום; תאריך המאזן האחרון; זכויות בשותפות – ערך כספי; שמו של בן המשפחה שהוא השותף בשותפות וחלקו בשותפות (באחוזים).

<נעמה מנחמי: תאגידים אחרים (חברות ואגודות שיתופיות): יש למלא סעיף זה רק לגבי חברות פרטיות או ציבוריות שלא דווח עליהן בסעיף 3 לעיל: שם התאגיד, צורת ההתאגדות, מס' תיק רישום, תאריך מאזן אחרון, סוג מניות, שם הבעלים (המצהיר או בן משפחתו), תאריך רכישה, ערך נקוב בשקלים חדשים; זכויות אחרות שלא דווחו לעיל: תיאור הזכות, שם בעלי הזכות (המצהיר או בן משפחתו), אומדן ערך הזכות בשקלים חדשים, חלק בזכות באחוזים, שמות שותפים בזכות; חלק ב' – מקורות ההכנסה ביום הקובע למתן ההצהרה נוסף על הרכוש המפורט בהצהרה זו לי או לבן משפחתי מקורות הכנסה אלה (יש להתייחס למקורות הכנסה בעבר אם הם עשויים להיות מקורות הכנסה בעתיד; לעניין זה, "מקורות הכנסה" – לרבות תמלוגים, פנסיות, תגמולים ומזונות): מקור ההכנסה (שם, כתובת), סוג ההכנסה, שם בעל הזכות (המצהיר או בן משפחתו), סכום בשקלים חדשים; חלק ג' – חובות/התחייבויות יש לי או לבן משפחתי חובות בסכום כולל של ___שקלים חדשים; להלן פירוט החובות (יש לצרף מסמכי הלוואה או חוב בכתב אם יש כאלה): שם בעל החוב (המצהיר או בן משפחתו), תאריך היווצרות החוב, שם בעל הזכות, סכום החוב, פרטי ההצמדה ושיעורי הריבית, בטוחות (ככל שישנן); חלק ד' – הצהרה אני החתום מטה, מס' זהות, מצהיר בזאת כי – כל המידע והפרטים שמסרתי בהצהרה זו, בקשר לעצמי או לבן משפחתי, הם מלאים, נכונים ואמיתיים; כל המידע והפרטים שמסרתי בשאלון זה, בקשר לעצמי או לבן משפחתי הם מידיעה אישית, אלא אם כן נאמר במפורש כי ההצהרה היא למיטב הידיעה, כשהפרטים אינם ידועים לי במלואם או בחלקם או אינם ידועים לי מידיעה אישית, ואין באפשרותי לבררם תוך שימוש באמצעים סבירים; תאריך, חתימה;

<יואל הדר: ההערה שלי עכשיו היא הערה כללית לכולם.

<יואל הדר: הכל טוב ויפה, וגם זה לא תמיד, שאדם יכול להצהיר לגבי עצמו.

<יואל הדר: אבל לגבי בת זוגו שיכול להיות שהיא אשתו, אבל הם לא נמצאים ביחד, הם פרודים, אז יש לו בעיה להצהיר לגבי הנכסים של אשתו.

<יואל הדר: וגם לגבי ילדיו – איך הוא יוכל להצהיר לגבי הנכסים של הילדים שלו כאשר הוא לא בטוח שכל הדברים האלה נכונים.

<יואל הדר: אלה לא ילדים קטינים.

ניסן סלומינסקי: היה דיון מאוד ארוך בעניין.

בצלאל סמוטריץ': - - - את ההגדרה - - -

<יואל הדר: אבל ההצהרה הזאת אומרת שהוא מצהיר שכל הדברים האלה נכונים - - - שהוא באמת לא יודע.

<יואל הדר: אתה מוכן להצהיר את כל הדברים האלה לגבי כל המשפחה?

<יואל הדר: זה מאוד בעייתי.

<יואל הדר: בצלאל סמוטריץ' (הבית היהודי): למיטב - - - וידיעתו.

<יואל הדר: זה אפילו לא תצהיר.

<יואל הדר: לגבי עצמו הוא צריך לדעת, אבל לגבי כל השאר זה מיטב ידיעתו, כי הוא לא יכול לדעת מעבר לזה.

שמחה רוטמן: הדברים נכונים ואמיתיים למיטב הידיעה.

שמחה רוטמן: אם יש משהו שהוא לא יודע מידיעה אישית, שיוסיף שזה למיטב ידיעתו.

שמחה רוטמן: זה הסעיף.

ניסן סלומינסקי: רבותי, קיימנו על זה דיון וזה לפי מיטב ידיעתו.

<יואל הדר: כל הדברים למיטב ידיעתו?

<יואל הדר: הניסוח פה בעייתי.

ניסן סלומינסקי: בסדר, מה הם יכולים לעשות.

ניסן סלומינסקי: מגיש ההצעה מאוד רוצה שזה יהיה כל 4 שנים.

ניסן סלומינסקי: זה מה שהוא טוען לאורך כל הדרך.

<ורדה וירט לבנה: זה לא בסיכום איתנו.

ניסן סלומינסקי: לא סיימתי את דבריי.

בצלאל סמוטריץ': לא הסכמתי לשום דבר.

ניסן סלומינסקי: מאחר ובחדר הזה אני כנראה בעל זכות ההצבעה היחיד, אפילו לא בצלאל, כי הנציג של הבית היהודי בוועדת החוקה זה אני, אז הוא גם לא יכול להצביע והוא לא יכול להטיל וטו, מה שנקרא.

בצלאל סמוטריץ': אבל אני מאד שמח שהחוקים שלי עוברים פה אחד.

בצלאל סמוטריץ': יש קונסנזוס.

בצלאל סמוטריץ': אני שמח על כך.

ניסן סלומינסקי: אבל אני אומר שבשיחה לפני דקה הגעתי פה להבנה שלמרות שהוא באמת רוצה 4 שנים, ובגילוי נאות, כשנכנסתי לחדר חשבתי שאני אעשה את זה 5 שנים כפשרה, אני אשאיר 6 שנים כדי שנצא כולנו עם טעם טוב אחרי הכל.

ניסן סלומינסקי: אם זה לא יעזור ואנשים עדיין ירגישו מקופחים, אז יגידו לי ואז אולי נחזיר את זה ל-5 שנים.

ניסן סלומינסקי: ורדה, יש חיוך?

<ורדה וירט לבנה: תמיד.

ניסן סלומינסקי: > אוקיי, אז נשאיר את זה על 6 שנים, ברשותך.

ניסן סלומינסקי: יואל, אתה עדיין לא חייכת.

<יואל הדר: אגיד לך למה: אני חושב שהסעיף בסוף הוא מאד בעייתי.

ניסן סלומינסקי: כנראה לא היית בישיבות הקודמות.

<יואל הדר: לא הייתי, אבל זה לא משנה - - - תסתכלו מה כתוב כאן.

<יואל הדר: יכול להיות ש - - -

קריאה: שיהיה כתוב "הכל למיטב ידיעתי".

ניסן סלומינסקי: בסדר, למיטב ידיעתי.

<נעמה מנחמי: דני, זה בסדר מבחינתכם?

<קריאות: - - -

קריאה: זה לא עד גיל 18?

קריאה: לא, זה הסמוך על שולחנו.

דני חורין: כן, כשמדובר בבן המשפחה - - -

ניסן סלומינסקי: עכשיו אתה מחייך.

נעמה מנחמי: ההסתייגות נוגעת לכך שבמקום 6 שנים זה יהיה 7 שנים.

ניסן סלומינסקי: מי בעד ההסתייגות, ירים את ידו?

ניסן סלומינסקי: בעד – אין

ניסן סלומינסקי: נמנעים – אין

ניסן סלומינסקי: ההסתייגות נפלה.

<נעמה מנחמי: ההסתייגות השנייה היא שזה יהיה מנהל בתי המשפט, לא נציב התלונות על השופטים.

ניסן סלומינסקי: מי בעד ההסתייגות, ירים את ידו?

ניסן סלומינסקי: מי נגד – ירים את ידו?

ניסן סלומינסקי: בעד – אין

ניסן סלומינסקי: נמנעים – אין

ניסן סלומינסקי: ההסתייגות נפלה.

ניסן סלומינסקי: אני עושה את זה לא כי זה משחק.

ניסן סלומינסקי: ראשית, הוא לא הגיש, ומי שלא הגיש לא נמצא אז בדרך כלל לא צריכים.

ניסן סלומינסקי: אבל מאחר שאני יודע שאולי הוא ירצה להעביר את זה למליאה, זאת הדרך היחידה.

ניסן סלומינסקי: כי אם אני לא מעלה את זה כאן בכלל, הוא לא יכול.

ניסן סלומינסקי: אז לפחות אני נותן לו את הזכות הזאת, כך שאם הוא יחליט בסוף שכן, הוא יוכל להעלות את זה במליאה.

ניסן סלומינסקי: לכן העליתי והורדתי את זה.

ניסן סלומינסקי: אם כן, לאחר שירדו ההסתייגויות, נצביע על החוק עצמו.

ניסן סלומינסקי: מי בעד החוק, על כל תיקוניו ושינוייו שעשינו במהלך הזמן?

ניסן סלומינסקי: את התיקונים הלשוניים אתם תסגרו ביניכם את הדברים.

ניסן סלומינסקי: עם הנספחים, מי בעד ירים את ידו?

ניסן סלומינסקי: מי נגד, מי נמנע?

ניסן סלומינסקי: בעד – פה אחד

ניסן סלומינסקי: נמנעים –אין

ניסן סלומינסקי: החוק הזה אושר פה אחד.

ניסן סלומינסקי: בצלאל, יישר כוח גדול.

בצלאל סמוטריץ': תודה רבה ליושב-ראש, תודה רבה לכולם.

בצלאל סמוטריץ': אגב, זה חוק ראשון שלי בכזה - - - למדתי הרבה מאד מכולם.

ניסן סלומינסקי: תודה רבה לכולם.

ניסן סלומינסקי: רבותיי, לאחר שזה יעבור, נסתכל עכשיו על הצדדים החיוביים שלו.

ניסן סלומינסקי: זה מאד יגביר את אמון הציבור, והנטל יחסית יהיה קטן.

ניסן סלומינסקי: יש נטל, אבל הוא לא מי-יודע-מה, אז אני חושב שהצר שווה בנזק המלך, מה שנקרא.

ניסן סלומינסקי: אני מתנצל בפני מי שנפגע, בפני מי שחשב אחרת.

ניסן סלומינסקי: בסך הכל זה בסדר, ואני מקווה שכולנו נצא עם חיוך, למרות שאנחנו בשלושת השבועות.

ניסן סלומינסקי: הישיבה נעולה.