ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות, כנסת 20, פרוטוקול מספר 90, 2016-03-09 09:30

אברהם נגוסה: בוקר טוב לכולם.

אברהם נגוסה: אני מתנצל על האיחור שלא היה צפוי.

אברהם נגוסה: כפי שאתם שומעים בחדשות, אז הייתי תקוע.

אברהם נגוסה: אנחנו קבענו היום לדון בנושא תכנית מסע כמנוף לעלייה ואני אבקש מג'וש להציג את הנושא ואז אנחנו נפתח את הדיון.

אברהם נגוסה: בבקשה, ג'וש.

<ג'וש שוורץ: תודה רבה.

<ג'וש שוורץ: תודה ליושב ראש שאתה מארח אותנו כאן, אנחנו מאד מאד שמחים.

<ג'וש שוורץ: יש כאן את המנכ"לית של מסע שגם תציג מצגת וגם משתתפי מסע שידברו וגם יו"ר מסע, אהרון אברמוביץ', וגם נציג ראש הממשלה, יועץ למזכיר הממשלה רונן פרץ.

<ג'וש שוורץ: הסוכנות יזמה את מסע יחד עם משרד ראש הממשלה לפני 11-12 שנה, כתכנית דגל להגדיל משמעותית את מספר הצעירים מהתפוצות, שמגיעים לישראל לחוויה משמעותית וחינוכית וגם כדי לייצר משאב עתידי של עולים, ואנחנו מאד מאד שמחים היום שיותר ויותר תכנית מסע הופכת להיות תכנית שמיועדת לעלייה.

<ג'וש שוורץ: אנחנו רואים בעיקר מאוקראינה, צרפת ורוסיה, שיותר ויותר בוגרים נשארים בארץ והופכים להיות עולים.

<ג'וש שוורץ: אנחנו רואים את התכנית כתכנית משמעותית שמעמיקה את הזהות היהודית והקשר עם ישראל, באמת כמנוף לעלייה.

<ג'וש שוורץ: ואם אנחנו מסתכלים על נגיד 50,000 בוגרים בחמש השנים האחרונות, או 100,000 בוגרים בעשר שנים, אלה האנשים שבאמת עתידים לבוא לפה.

<ג'וש שוורץ: מישהו שהיה פה בתקופה חווייתית ומשמעותית, אלה אנשים שישקלו לעלות ולכן על זה שמסע הופכת להיות עם השנים יותר ויותר למען העלייה, אנחנו מאד מאד שמחים.

<ג'וש שוורץ: אני רוצה עכשיו לבקש מלירן להגיד כמה מילים.

<ג'וש שוורץ: אהרון.

<אהרון אברמוביץ': אני אומר רק כמה מילות פתיחה ואחרי זה לירן תפרט על מסע.

<אהרון אברמוביץ': מסע לא נבנתה מלכתחילה כתכנית עלייה.

<אהרון אברמוביץ': הרעיון מאחורי בניית מסע היה ליצור תכנית בעלת היבט אסטרטגי, שמחברת את יהודי התפוצות לישראל.

<אהרון אברמוביץ': הרעיון היה שצעירים יהודים יגיעו לישראל לתקופה משמעותית ובדרך הזאת, לאחר שהם נכנסו לישראל לתקופה משמעותית, אז הקשר שלהם לישראל יהיה קשר לחיים.

<אהרון אברמוביץ': כשאתה אומר קשר שלהם, אז זה קשר של המשפחות שלהם.

<אהרון אברמוביץ': בדרך הזאת הכוונה הייתה שבסך הכל בשלב מסוים כל הצעירים היהודים בתפוצות יגיעו לתקופה משמעותית בישראל.

<אהרון אברמוביץ': לאורך הדרך, באופן מפתיע, התכנית הפכה מתכנית של חיבור וקשר, גם לתכנית עלייה, כאשר בעיקר בולט הדבר בארצות במצוקה, כאשר אנחנו רואים מה שקורה היום בברית המועצות לשעבר, בעיקר ברוסיה ובאוקראינה, ואנחנו רואים מה שקורה בצרפת.

<אהרון אברמוביץ': הצעירים היהודים מגיעים לתכנית מסע כחלק מתכנית העלייה שלהם.

<אהרון אברמוביץ': הם באים לשירות משמעותי בישראל ולאחר מכן הם נשארים בישראל.

<אהרון אברמוביץ': וגם מארצות אחרות אנחנו רואים מספרים מאד משמעותיים של צעירים שבאים לארץ לתקופה משמעותית ולאחר מכן נשארים בישראל.

<אהרון אברמוביץ': אז השינוי הזה הוא שינוי מבורך.

<אהרון אברמוביץ': זאת אומרת הוא לא היה שינוי מתוכנן, אבל שינוי מבורך, וכך מסע למעשה בסופו של דבר כיום משרתת שתי מטרות.

<אהרון אברמוביץ': אחת חיבור וזהות יהודית של יהודי התפוצות לישראל, ובעת ובעונה אחת גם תכנית עלייה.

<אהרון אברמוביץ': אני חושב שהיא גם עובדת על החברה הישראלית, כיוון שכשנמצאים פה כל שנה 12,000 צעירים יהודים, שנמצאים בפעילות בישראל, אז גם הם נחשפים לחברה הישראלית והחברה הישראלית נחשפת אליהם ואז נוצר קשר הדדי גם של הציבור הישראלי, שלא תמיד מחוברת ליהדות התפוצות וכן חיבור של יהדות התפוצות.

<אהרון אברמוביץ': עכשיו אני אעביר ללירן, חוויות על מסע.

<אהרון אברמוביץ': לאחר מכן אני אשמח לשמוע אתכם עם שאלות.

<לירן אבישר בן חורין: בוקר טוב.

<לירן אבישר בן חורין: הרבה תודה ליושב הראש שהחליט לקיים את הדיון הזה.

<לירן אבישר בן חורין: אנחנו רוצים לשתף אותך קצת בעשייה, קצת לספר לך על הפרויקט, שתדע ככה במה מדובר, לך ולכל המשתתפים שהגיעו.

<לירן אבישר בן חורין: נמצאת איתנו משתתפת אחד, שתיכף היא תספר לנו.

<לירן אבישר בן חורין: משתתפת מאוקראינה בשם אלינה.

<לירן אבישר בן חורין: יש בתור למעלה עוד שני משתתפים שהם יצטרפו אלינו אני מקווה בדקות הקרובות.

<לירן אבישר בן חורין: אז כמו שהתחילו ותיארו פה, מסע הוא בעצם בית למגוון רחב של תכניות ארוכות בישראל.

<לירן אבישר בן חורין: למה אנחנו אומרים תכניות ארוכות בישראל, אנחנו מבדילים אותן בעצם מסיורים קצרים.

<לירן אבישר בן חורין: אנחנו מדברים על תכניות שבין חודשיים לבין שנה, עשרה חודשים עד שנה.

<לירן אבישר בן חורין: מה הנחת העבודה של מסע שחשוב שנבין אותה - שתקופת חיים משמעותית בישראל, היא מעצבת.

<לירן אבישר בן חורין: היא מאפשרת למשתתפים לחיות פה כמעט כמו מקומיים.

<לירן אבישר בן חורין: היא מאפשרת להם לחיות כמו מקומיים על הטוב, הרע, היפה, המכוער.

<לירן אבישר בן חורין: הם חיים איתנו בתקופה המורכבת הביטחונית הזאת מצד אחד, מצד שני - - -

<דנה גורדון שושני: אין מכוער.

<לירן אבישר בן חורין: אין מכוער, אין.

<לירן אבישר בן חורין: יש מורכב.

<לירן אבישר בן חורין: אין מכוער, יש מורכב.

אברהם נגוסה: יש שיבושי חיים, כמו היום בבוקר, אבל לא עד כדי כך.

<לירן אבישר בן חורין: יש שיבושי חיים.

<לירן אבישר בן חורין: אני רוצה לומר לכם שבסוף התהליך הזה אנחנו רואים צעירים שמפתחים נרטיב עמוק וקשר עמוק לבית הזה וחולקים איתנו את האחריות לבית הזה ואת תחושת שותפות הגורל, וזה מה שתקופת חיים משמעותית, שבה הם מתחברים לחברה הישראלית ולאנשים בישראל, והולכים איתנו לעבודה בבוקר והולכים לאוניברסיטה בערב ועושים הרבה פעילות חינוכית מסביב לפעילות ליבה שלהם.

<לירן אבישר בן חורין: אני אעצור לעוד רגע.

<לירן אבישר בן חורין: זה מה שמאפשר את תקופת החיים המשמעותית הזאת.

<לירן אבישר בן חורין: שלום וברוכה הבאה.

אברהם נגוסה: הצטרפה אלינו חברת הכנסת סופה לנדבר.

<לירן אבישר בן חורין: זהו, אז חברת הכנסת לנדבר, אני הסברתי מה זה מסע.

<לירן אבישר בן חורין: את מכירה את מסע ויודע למה אנחנו חושבים שתקופת זמן משמעותית ומעצבת בישראל משנה את מהלך החיים גם של הצעירים, גם של העם היהודי וגם של מדינת ישראל.

<לירן אבישר בן חורין: אני רוצה להראות לכם את המאסה של השיחה, כשאנחנו מדברים על מסע.

<לירן אבישר בן חורין: מסע השנה מביאה 13,000 צעירים לחוות חוויות ארוכות בישראל.

<לירן אבישר בן חורין: כ-1,000 מהם בקיץ הזה בפעם הראשונה יהיו בתכניות קצרות יותר, של חודשיים, כל השאר באים לבין ארבעה חודשים לשנה, כשהם באים או לתכניות אקדמאיות, ממש ללימודים, אם קרדיטים אקדמאיים, או לתכניות פיתוח קריירה, ביניהן זה תכניות של אינטרנצ'יפ, פרויקט של התמחויות במשק הישראלי, בממשלה הישראלית.

<לירן אבישר בן חורין: אחרים באים לתכניות מנהיגות למיניהן; ואחרים לתכניות התנדבות.

<לירן אבישר בן חורין: זה אומר שהם עובדים בבתי ספר, מלמדים שם אנגלית, זה אומר שהם עובדים עם קהילות יותר מורכבות בכל מיני אזורים בארץ, בעיקר בפריפריה.

<לירן אבישר בן חורין: זה חלק מהעשייה.

<לירן אבישר בן חורין: פה מה שאתם רואים זה את שלושת המעגלים שעליהם יושבת התפיסה החינוכית של תקופה ארוכה בישראל.

<לירן אבישר בן חורין: לאחד אנחנו קוראים – Live it like a local – תחיה כמקומי, וזה החיבור לישראל כמו מקומי – תרגיש בבית.

<לירן אבישר בן חורין: המעגל השני מדבר על לגלות את העם.

<לירן אבישר בן חורין: תחשוב שיש צעירים שבאים מברית המועצות לדוגמא, שלא יצא להם להיתקל בצעירים יהודים ממקומות אחרים בעולם, ופתאום אתה מושיב בחדר אחד יהודי מברית המועצות, מישראל, מארצות הברית, מאמריקה הלטינית ויש איזו שהיא תובנה על מה הופך אותנו לעם אחד סביב השולחן הזה.

<לירן אבישר בן חורין: תובנה שהרבה פעמים נופלת בפעם הראשונה במפגש הבין עמי הזה.

<לירן אבישר בן חורין: יש הרבה תהליכים של צמיחה והתפתחות אישית שבמהלכם אנחנו מאמינים שמעוצבים הזהות והחיבור והקשר גם בשיח היהודי וגם בקשר לישראל.

<לירן אבישר בן חורין: את מטרות מסע נראה לי ציינו פה.

<לירן אבישר בן חורין: אני רק אומר לכם שחלק מהמטרות שאנחנו שמים לנגד עינינו זה פיתוח הדור הבא של המנהיגות של העם היהודי אם יש לנו פה 13,000 צעירים בשנה, אנחנו רואים לעצמנו אחריות ומחויבות לבחור לפחות 5% מהם שאנחנו מזהים אצלם כישורי מנהיגות בולטים, לאמן אותם, לתת להם כלים חדשים ולשלוח אותם חזרה כגשר לקהילות שלהם, בשביל להבטיח את עתיד העם היהודי עם צעירים מוכשרים ומחוברים למדינת ישראל.

<לירן אבישר בן חורין: אני רוצה לחלוק איתכם כמה מילים על האימפקט של מסע, כמו שאנחנו רואים אותו במחקרים.

<לירן אבישר בן חורין: מה זה בעצם עושה לשתי השאלות שמאד מטרידות אותנו.

<לירן אבישר בן חורין: שאלה אחת שמעסיקה אותנו היא בעצם שמעל 80% במחקר אחרון שעשו בשנת 2010, מעל 80% מצעירי צפון אמריקה אמרו – שאלו אותם את השאלה אם להיות יהודי זה חשוב בעולם הערכים שלהם.

<לירן אבישר בן חורין: מעל 80% אמרו זה לא חשוב בעולם הזהות שלי.

<לירן אבישר בן חורין: מעל 80% אמרו שאין להם קשר משמעותי וחזק לישראל.

<לירן אבישר בן חורין: אלה סוג האתגרים שמולם אנחנו מתמודדים.

<לירן אבישר בן חורין: אנחנו בדקנו 5,000 נחקרים, קרוב ל-4,000 בוגרי מסע בשבע השנים האחרונות.

<לירן אבישר בן חורין: למה הלכנו כל כך אחורה?

<לירן אבישר בן חורין: אנחנו רוצים לראות את ה-Lasting effect, כמה ההשפעה של החוויה הזאת נשארת לאורך זמן.

<לירן אבישר בן חורין: ואני רוצה להראות לכם קצת מהמסקנות המאד מאד בולטות של המחקר הזה.

<לירן אבישר בן חורין: אנחנו רואים שבקרב משתתפי מסע – 100% נטייה לקחת תפקידי מנהיגות בכל מה שקשור לישראל ולקהילה היהודית עם חזרתם.

<לירן אבישר בן חורין: 100% עלייה.

<לירן אבישר בן חורין: צריך להבין את המשמעות של זה.

<לירן אבישר בן חורין: הם מפתחים תודעת מנהיגות ושייכות לקהילה ולסוגיות שקשורות למדינת ישראל.

<לירן אבישר בן חורין: אנחנו רואים פה את הסוגיה של נישואין בתוך העם היהודי, סוגיה שמעסיקה אותנו והיא חלק מכמה אני מרגיש קרוב וקשור לשבט הזה.

<לירן אבישר בן חורין: אנחנו רואים שיש עלייה של 40% צעירים להתחתן עם יהודי, זאת נהיית שאלה משמעותית בחייהם.

<לירן אבישר בן חורין: כאן אתם רואים את ההבדל בין מחקר הפיו, סיפרתם לכם, 19% אמרו Being Jew matter, פה אנחנו רואים שקרוב ל-60% אומרים – להיות יהודי זה חשוב.

<לירן אבישר בן חורין: יש לזה משמעות גם בעולם הגלובאלי, החדש, שבו לא בהכרח צעיר באמריקה מבין למה להיות יהודי, למה זה משנה בעצם את חייו.

<לירן אבישר בן חורין: תראו פה דבר מדהים.

<לירן אבישר בן חורין: 70% מהמשתתפים שלנו, אומרים אחרי 7 שנים שאת רוב או כמעט רוב מחבריהם הטובים, הם פגשו בתכנית בישראל.

<לירן אבישר בן חורין: צריך להבין מה זה אומרת על Jewish Networks בעצם, מה זה אומר על זה שאתה פתאום מתחבר לאיזה שהיא רשת, לאיזה שהיא, Networks, שהוא קשור לקהילה היהודית ולעולם היהודי.

<לירן אבישר בן חורין: אנחנו רואים את הנתונים גם לגבי ה-Engagement עם ישראל, כמה הם קוראים על ישראל, כמה הם פעילים בהקשר של ישראל עם שובם.

<לירן אבישר בן חורין: נאמר מילה אחת על כלכלה, אפילו שזו לא ועדת הכלכלה, כדי שאנחנו נדע.

<לירן אבישר בן חורין: בגדול בממוצע המדינה והסוכנות היהודית משקיעות 25% מהעלות של פרויקט בממוצע למשתתף.

<לירן אבישר בן חורין: יש משתתפים שאנחנו משלמים עבורם יותר, יש שפחות.

<לירן אבישר בן חורין: בממוצע בתוך ה-13,000 אנחנו משלמים 25% מתוך העלות.

<לירן אבישר בן חורין: 75% בעצם מביאים המשתתפים מהבית.

<לירן אבישר בן חורין: במובן הזה צריך לדעת, בפרויקט הזה, בקצת יותר מהעשור האחרון, השיא למשק 2 מיליארד שקלים.

<לירן אבישר בן חורין: זאת אומרת מעבר לכל הסוגיות שהן מאד חשובות לנו בעולם, של השיח היהודי ציוני, יש לנו פרויקט של תיירות ארוכת טווח, שמשיא למשק ROI מאד מאד גבוה ומשמעותי.

אברהם נגוסה: 2 מיליארד שקלים זה ביחד עם ההוצאות שלהם, או מה שהסוכנות מוציאה?

<לירן אבישר בן חורין: לא, הסוכנות והממשלה, אם תיקח את עלות התכנית, התכנית בממשלה היא 25% והם מביאים, בעצם מוציאים מהכיס עוד 75% שזה יכול להיות מחיה וזה יכול להיות מגורים.

אברהם נגוסה: הבנתי.

אברהם נגוסה: ה-2 מיליארד.

<לירן אבישר בן חורין: לא, זה רק התשואה.

<לירן אבישר בן חורין: מה שהם מכניסים למשק.

<לירן אבישר בן חורין: התוצר, זה בלי העלות של הממשלה, רק מה שהם מכניסים למשק וזה מחקר שעשה בשבילנו מכון מצוין.

<לירן אבישר בן חורין: מעבר לזה, מעל מיליון שנות התנדבות.

<לירן אבישר בן חורין: יש לנו פרויקט התמחות ש-3,000 מעסיקים היום במשק הישראלי בעצם מעסיקים משתתפי מסע בכל תחום שאתם יכולים לדמיין.

<לירן אבישר בן חורין: ממשרד המשפטים, פה בכנסת, משרד הכלכלה והאוצר, דרך כל סטארט אפ שלישי במשק הישראלי, יש לו משתתפי מסע שעושים פעילות רצינית, אמיתית, שמוסיפה להם שורה רזומה מאד משמעותית.

<לירן אבישר בן חורין: מעבר לזה, דבר אחד שאנחנו חייבים לציין פה.

<לירן אבישר בן חורין: בסופו של יום המאמצים האדירים שעושה המדינה בכל מיני ערוצים כדי להיאבק בסוגיה של מדיניות החוץ וה-BDS.

<לירן אבישר בן חורין: בסוף אנחנו מדברים על 110,000 בוגרים שהם השגרירים הכי טובים שלנו.

<לירן אבישר בן חורין: הם ראו את הסיפור בעיניים, הם ראו את הטלוויזיה מהצד השני, הם קיבלו כלים לנהל את השיחה המורכבת שצריך לנהל אותה כשהם חוזרים לקמפוס, ובמובן הזה זה צבא ההסברה האמיתי שלנו.

<לירן אבישר בן חורין: חייבים להתייחס לזה כשמדברים על התרומה של הפרויקט לישראל ולמשק הישראלי.

<לירן אבישר בן חורין: תיארתי לכם קצת.

<לירן אבישר בן חורין: תכניות מסע יש היום קרוב ל-250.

<לירן אבישר בן חורין: המודל הוא בעצם מודל שמאפשר כמעט לכל צעיר למצוא אפיק שבו הוא יכול לבלות תקופה משמעותית בישראל.

<לירן אבישר בן חורין: מעבר לתכניות לימודי היהדות ותכניות תנועות הנוער, יש מיקוד נורא גדול בסיפור הקריירה.

<לירן אבישר בן חורין: למה?

<לירן אבישר בן חורין: כי אנחנו בסוף רוצים להתאים את עצמנו לשוק ולצרכים של השוק.

<לירן אבישר בן חורין: והיום צעיר בכל העולם אגב, זה נכון בברית המועצות, זה נכון בארצות הברית, הוא שואל את עצמו – What's next?

<לירן אבישר בן חורין: מה, אני אבוא עכשיו שנה לישראל, זה עוצר את הקריירה שלי, זה בולם אותי.

<לירן אבישר בן חורין: ולכן בעצם במאמצים משותפים, עם הרבה גורמים ועם הממשלה ועם משרד הקליטה ועם נתיב, אנחנו פיתחנו מודלים מגוונים לאפשר להם לעשות פה הכשרות מקצועיות, לימודים, התמחויות, במטרה שהם יראו את זה כשורת רזומה בעצם, וזו באמת שורת רזומה משמעותית, גם כבנצ'מרק בין לאומי.

<לירן אבישר בן חורין: תכניות הן תכניות פיתוח קריירה מאד מאד איכותיות.

<לירן אבישר בן חורין: אנחנו מדברים בגדול על צעירים בני 18 עד 30.

<לירן אבישר בן חורין: אני לא אוכל להמשיך לפני שאני אומר מילה.

<לירן אבישר בן חורין: אני אתמול כינסתי את פורום ההנהלה של מסע לדיון שגרתי וככה נזפתי קצת בצוות על זה שאנחנו לא עולים מספיק במספרים השנה ואני מסתכלת על מה שקרה אתמול בערב, ואי אפשר להתעלם מזה.

<לירן אבישר בן חורין: אתמול בערב אגב נרצח סטודנט מאוניברסיטת ונדרבליט, בחור בן 29 ,שבא לפה במסגרת התואר השני שלו לתכנית קצרה, שהיא לא תכנית מסע.

<לירן אבישר בן חורין: אנחנו לצערי לפני חודשים ספורים איבדנו חניך מסע, עזרא שוורץ, זיכרונו לברכה, שנורה בצומת גוש עציון.

<לירן אבישר בן חורין: צריך להבין מה גודל האתגר שעמו אנחנו מתמודדים.

<לירן אבישר בן חורין: אנחנו רצים נגד הרוח בריצה מהירה פי שישה ממה שרצנו לפני שנה וברוך השם, אנחנו עדיין מממשיכים לגדול, אבל צריך להבין עם איזה אתגר אנחנו מתמודדים.

<לירן אבישר בן חורין: אנחנו בתוך המציאות הזאת אומרים לצעירים בכל העולם, ואין לי ספק נגיד שהבוקר אנחנו חטפנו כמה אזהרות מסע חדשות בכמה קמפוסים ואנחנו עוד נחטוף בשבוע הקרוב כמה אזהרות מסע.

<לירן אבישר בן חורין: ברגע שסטודנט אמריקאי נרצח, אין ספק שזו התוצאה.

<לירן אבישר בן חורין: משרד החוץ ייצא למאבק חדש להסיר את אזהרות המסע וכך אנחנו מתנהלים, אבל אנחנו יכולים להגיד לעצמנו בשביעות רצון שלמרות האמור אנחנו מצליחים להביא אלפים-אלפים של צעירים לתקופות ארוכות בישראל, ואחד הדברים היפים שהם לא עוזבים.

<לירן אבישר בן חורין: הם חיים בתוך התקופה.

<לירן אבישר בן חורין: אתה לא רואה אותם אורזים.

<לירן אבישר בן חורין: מעט מאד מחליטים לעזוב.

<לירן אבישר בן חורין: זה היה נכון בצוק איתן, זה נכון בתקופה הזאת, אנחנו לא רואים צעירים אורזים את חפציהם ועוזבים.

<לירן אבישר בן חורין: אני רוצה לומר מילה אחת על עלייה.

<לירן אבישר בן חורין: הוועדה הזאת עוסקת גם בחינוך יהודי, אבל הרבה בעלייה ואני רוצה להתחיל לומר מילה על עלייה.

<לירן אבישר בן חורין: תראו, מה שמסע גילתה בעצם בשנים האחרונות, שבתוך שלושת הסגמנטים של הפעילות שלה, יש קבוצה שלמה שבאה לישראל – To Feel the Water, הם באים לבדוק.

<לירן אבישר בן חורין: לבדוק מה קורה פה ואם יש פה הזדמנויות חיים שעשויות לעניין אותם.

<לירן אבישר בן חורין: אנחנו זיהינו בעצם שיש אזורים בעולם שצעירים שוקלים הגירה מהם.

<לירן אבישר בן חורין: זה יכול להיות מכל מיני סיבות, אגב.

<לירן אבישר בן חורין: זה יכול להיות בגלל מלחמה באוקראינה וזה יכול להיות בגלל חיפוש הזדמנויות כלכליות בגלל מה שקורה ברוסיה, וזה יכול להיות בגלל שלא נוח בצרפת מסיבות של אנטישמיות או אסלאם קיצוני.

<לירן אבישר בן חורין: אנחנו זיהינו שאלה אזורים שבהם מסע רוצה להגיד לצעיר – אם אתה שוקל להגר – בוא אלינו קודם לשנה ותבדוק את האפשרות שלך.

<לירן אבישר בן חורין: למה?

<לירן אבישר בן חורין: כי החלום שלנו כמו של כל היושבים סביב החדר, שאם צעירים עוזבים את צרפת, הם יבחרו בנו ולא במקום אחר.

<לירן אבישר בן חורין: וזה לא טריוויאלי.

<לירן אבישר בן חורין: אנחנו בעולם גלובאלי, צעירים יכולים ללכת לכל מקום.

<לירן אבישר בן חורין: אם אנחנו רוצים שהם יבחרו בנו, אנחנו רוצים להציע להם הזדמנות חיים אמיתית פה והתנסות אמיתית פה, שבסופה הם יוכלו לעשות בחירה מושכלת, וכך בעצם נולד בשנתיים האחרונות הסגמנט שאנחנו קוראים לו פרי עלייה בתוך מסע.

<לירן אבישר בן חורין: מה זה תכניות ההכנה לעלייה – בעצם אנחנו לא מכנים אותן כך, אנחנו קוראים להן בשמות שונים, אבל מה שמאפיין את התכניות, גם בזירה הצרפתית וגם בזירה הרוסית, זה שיש בהן מאפיינים שמכינים לעלייה.

<לירן אבישר בן חורין: הרבה יותר שעות אולפן בעברית, הרבה יותר הכשרה מקצועית, שתאפשר להם בסוף התכנית בעצם לצאת עם איזו שהיא תעודה.

<לירן אבישר בן חורין: הרבה יותר התמחות שתאפשר להם לצאת עם ניסיון מקצועי.

<לירן אבישר בן חורין: זה במגוון רחב של תחומים.

<לירן אבישר בן חורין: אני רוצה שתדעו שבכל שנה פרויקט מסע והמארגנים הנפלאים שלו, הם מייצרים 60 רופאים חדשים מברית המועצות למשק הישראלי.

<לירן אבישר בן חורין: פרויקט אחד ברמב"ם, פרויקט אחד בבן גוריון, שמביא רופאים שבמהלך השנה עושים את ההמרה שלהם, את ההכנה למבחן, את המבחן, לומדים עברית.

<לירן אבישר בן חורין: בסוף השנה – 90-95% מהם – השרה יודעת, כשהיא הייתה שרת הקליטה, היא מכירה את זה.

<לירן אבישר בן חורין: השר הנוכחי חילק שם כבר תעודות זהות.

<לירן אבישר בן חורין: זה חלק מהפרויקטים שבהם בעצם אנחנו מייצרים באופן רציף איזה שהוא גשר לאלה שרוצים יהיו להישאר.

<לירן אבישר בן חורין: אגב, יש פרויקטים כאלה בתחומים רבים, אבטחת מידע בסיסקו, תיירות.

<לירן אבישר בן חורין: כל תחום שבו אנחנו מסוגלים לייצר הכשרות, שצעירים אחרי זה יכולים להישאר ולמצוא את עצמם.

<לירן אבישר בן חורין: תראו קצת את העלייה בתכניות פיתוח הקריירה, קשור למה שאמרתי לכם קודם.

<לירן אבישר בן חורין: לצערנו הרב יש ירידה באזורים של תנועות הנוער הציוניות, עלייה באזור הזה שבו ישראל נתפסת כאזור שבו אפשר לפתח קריירה.

<לירן אבישר בן חורין: אמרנו מילים על ה-BDS.

<לירן אבישר בן חורין: ישראל היום, תראו, הכתבה הזאת מדברת על איך משפצים את הפרצוף של המדינה באמצעות שילוב של משתתפים שלנו בחברות הענק במשק.

<לירן אבישר בן חורין: באמת, הם מתמחים מגוגל, IMC, טבע.

<לירן אבישר בן חורין: היום כל מעסיק גדול במשק הישראלי הוא שותף שלנו לפרויקט, מעסיק משתתפים שחוזרים הביתה ומסייעים לנו בשיח נגד ישראל.

<לירן אבישר בן חורין: תראו מה קרה להשתתפות מחמ"ע ומצרפת, שזה תהליכים מדהימים.

<לירן אבישר בן חורין: אם נדבר לאורך שנים, התחלנו מ-50 משתתפים בברית המועצות, אמרו לנו ששם לא נצליח לגדול.

<לירן אבישר בן חורין: אנחנו מדברים השנה על 2,200 משתתפים מברית המועצות, שהגידולים שלנו לא באים רק מאוקראינה, יש לנו גידולים יפים ברוסיה, שאלה נתונים מעניינים.

<לירן אבישר בן חורין: תסתכלו מה קרה בין שנת 2013 לשנת 2014.

<לירן אבישר בן חורין: עלינו מ-1,400 ל-2,000 משתתפים.

<לירן אבישר בן חורין: אמרו כן, זה בגלל מה שקורה באוקראינה.

<לירן אבישר בן חורין: אתם יכולים לראות שגם השנה אנחנו ממשיכים לראות צמיחה בזירה הזאת.

<לירן אבישר בן חורין: אגב, זאת זירה מוגבלת.

<לירן אבישר בן חורין: אנחנו חושבים שהמקסימום שלנו שם יהיה 5,000 משתתפים, אבל יש לנו עוד דרך ארוכה למצות את השוק הזה.

<לירן אבישר בן חורין: אנחנו מדברים היום על קרוב ל-50% חדירה לשוק הזה.

<לירן אבישר בן חורין: אנחנו מתכוונים להמשיך ולפעול בשוק של חמ"ע.

<לירן אבישר בן חורין: 70%-80% מהצעירים האלה, חשוב שתדע, יושב הראש, מחליטים בסוף התהליך להישאר בבית, ומבחינתנו זו תשואה אדירה על ההשקעה של מדינת ישראל, ואני אומר פה, ההשקעה גם של מדינת ישראל וגם של הסוכנות באזור הזה של חמ"ע, היא השקעה גדולה מאד.

<לירן אבישר בן חורין: זאת אומרת אלה המשתתפים שמקבלים את המלגה הגבוהה ביותר.

<לירן אבישר בן חורין: אגב, ההשקעה גדולה גם באזור של צרפת וגם שם אנחנו רואים המשך של קפיצה וצמיחה באחוזים ניכרים.

<לירן אבישר בן חורין: בין שנת 2013 לשנת 2014 – מ-850 ל-1,300.

<לירן אבישר בן חורין: השנה ממשיכה הצמיחה שם.

<לירן אבישר בן חורין: אני כן אעיר הערה על צרפת, אנחנו תיכף נשמע גם מגורמים אחרים קצת, שיכולים להגיד לנו מילים על חמ"ע ועל צרפת, אבל יש איזו רגיעה בצרפת בשנה האחרונה.

<לירן אבישר בן חורין: רגיעה במובן הזה שהיו שיעורי צמיחה נורא גבוהים.

<לירן אבישר בן חורין: הייתה ככה איזו בהלה לזהב, ראינו מלא צעירים שעומדים בפתח.

<לירן אבישר בן חורין: בשנה האחרונה יש איזו שהיא רגיעה.

<לירן אבישר בן חורין: הם ממשיכים לבוא, אנחנו ממשיכים לגדול, אבל בשיעור הרבה יותר קטן.

<לירן אבישר בן חורין: זה יכול להיות קשור למצב אצלנו, זה יכול להיות קשור לאיזו שהיא חוויה שהמצב הוא נגד כולם, הוא לא רק נגד היהודים, אבל יש איזה שהוא תהליך של רגיעה.

<לירן אבישר בן חורין: אני רוצה להגיד מילה על פעילות המעטפת שלנו לתוכניות העלייה ובזה אני אסיים ואאפשר למשתתפים לדבר, ובהזדמנות זו להגיד תודה לשותפים שלנו.

<לירן אבישר בן חורין: יש לנו שותפים מדהימים בארץ, שפועלים איתנו בכל מיני זירות.

<לירן אבישר בן חורין: המטרה שלנו במהלך התקופה בישראל, למצות גם את התהליך החינוכי של החיבור והזהות וגם את המשימה של ההכנה לעלייה.

<לירן אבישר בן חורין: יש פה דוגמא, יושבת פה קרן ג'נסיס, יושבת פה אנה פרלמן מקרן ג'נסיס, שהם שותפים בכירים שלנו לפרויקט שקוראים לו מסע ישראלי.

<לירן אבישר בן חורין: אנחנו יושבים פה עכשיו במזגן ובשעה הזאת מאות צעירים מחמ"ע, עושים את מה שאנחנו קוראים לו מסע ישראלי, שהם פשוט מסיירים ארבעה ימים באיזה שהוא מסע אל תוך עצמם, אל תוך החברה הישראלית.

<לירן אבישר בן חורין: בסוף המסע הזה, האופן שבו נכנס אליו הצעיר והאופן שבו הוא סיים אותו הוא שונה לחלוטין, מהניסיון שלנו וזו דוגמא לפעילות ייחודית שאנחנו עושים למשתתפים מברית המועצות לשעבר, גם להכשיר אותם, להכשיר את הלבבות מבפנים, וגם להכין אותם לקראת ההחלטה להישאר בבית.

<לירן אבישר בן חורין: צרפת תחילה, זה פרויקט שלם שבו אנחנו עושים ירידי עלייה ופעילות הכנה לעלייה למשתתפים, ביחד עם הסוכנות היהודית ועם משרד הקליטה בשותפות נפלאה.

<לירן אבישר בן חורין: אנחנו מכשירים את כל המארגנים שלנו בנושא עלייה.

<לירן אבישר בן חורין: יש דבר אחד שחשוב לדעת.

<לירן אבישר בן חורין: הפרויקט, סך הכל, מעבר לצרפת וחמ"ע, מייצר 20% עולים, שזה מספר יפה וגדול, ממדינות שאינן צרפת וחמ"ע.

<לירן אבישר בן חורין: זאת אומרת שיש לנו גם עולים מארצות הברית במספרים ניכרים, מדרום אמריקה במספרים יפים.

<לירן אבישר בן חורין: זה נתון שחשוב להבין.

<לירן אבישר בן חורין: ולכן בכל שנה הצוותים שלנו – של הסוכנות ושל משרד הקליטה – עושים הכשרה לכל המארגנים.

<לירן אבישר בן חורין: שלא יהיה משתתף שרוצה לעלות ארצה ולא יודע איך עושים את זה.

<לירן אבישר בן חורין: מנגישים להם את כל האינפורמציה שהם צריכים ואת כל הסיוע בהמשך של משרד הקליטה והסוכנות היהודית, בקליטה שלהם.

<לירן אבישר בן חורין: על האתגרים סיפרתי לכם קצת.

<לירן אבישר בן חורין: בצרפת יש לנו שני אתגרים שאנחנו עכשיו עובדים איתם.

<לירן אבישר בן חורין: אנחנו עובדים על שותפות עם משרד הקליטה, להתמודד עם האתגרים האלה.

<לירן אבישר בן חורין: אחד האתגרים בצרפת, שהוא מעניין, שיש שם קהל גדול מאד, קרוב ל-50% מהקהילה, שהוא לא קהל אקדמאי.

<לירן אבישר בן חורין: ולקהל הזה לא בהכרח התכניות שלנו מתאימות היום.

<לירן אבישר בן חורין: אנחנו היום בתקווה עם משרד הקליטה, נעבוד על תכניות חדשות שהן פונות גם לקהל הזה, שאיננו אקדמאי.

<לירן אבישר בן חורין: זה יכול להיות קהל של הנדסאים, זה יכול להיות קהל של הכשרות מקצועיות, קהל שאנחנו לא חודרים אליו כלל.

<לירן אבישר בן חורין: העלות של התכנית לחלק מהצרפתים עדיין יקרה, למרות המלגות הגבוהות יחסית.

<לירן אבישר בן חורין: וכמו שתיארתי לכם, קיטון מסוים בקצב הגידול של המשתתפים.

<לירן אבישר בן חורין: אני רוצה להפסיק רגע בזה ולבקש מאלינה להצטרף אלינו לשולחן.

אברהם נגוסה: עד שהם מצטרפים, יש לי שאלה בעניין של העלות.

אברהם נגוסה: קודם כל זו עבודה מאד מאד חשובה ויישר כוח מה שאתם עושים.

אברהם נגוסה: בעניין העלות, 25% עלות זה הסוכנות היהודית והממשלה.

<לירן אבישר בן חורין: נכון.

אברהם נגוסה: אני רוצה לדעת, תפרקי לי את זה, כמה אחוז הסוכנות, כמה אחוז הממשלה ומה סך הכל ההוצאה של הממשלה על הנושא הזה.

<לירן אבישר בן חורין: אוקיי, אז אני קודם אומר דבר הבהרה אחד.

<לירן אבישר בן חורין: 25% זה בממוצע.

<לירן אבישר בן חורין: המלגות שלנו הן אישיות ואני רוצה להסביר למה אני מכוונת.

<לירן אבישר בן חורין: זה מאד יכול להיות שמשתתף מברית המועצות יקבל את כל העלות.

<לירן אבישר בן חורין: 10,000 דולר על התכנית שלו, שהיא כמעט כל העלות.

<לירן אבישר בן חורין: יישאר לו לשלם 500 או 700 דולר.

<לירן אבישר בן חורין: באותה עת, משתתף מארצות הברית, שהמצב הכלכלי שלו הוא אחר, יקבל 500 דולר בלבד מתוך תכנית שעושה 20,000 דולר.

<לירן אבישר בן חורין: זאת אומרת ה-25-75 זה בממוצע, כשאנחנו ממצים את כל המשתתפים שלנו, אבל המלגה היא אישית, היא קשורה בגיל, היא קשורה בארץ המוצא והיא קשורה במצב הסוציו אקונומי.

אברהם נגוסה: לא, לא, אני לא - - -

<לירן אבישר בן חורין: הבנתי.

<לירן אבישר בן חורין: אני אענה.

אברהם נגוסה: לא באופן פרטני.

אברהם נגוסה: אני אומר ש-X אחוז זה הממשלה, X אחוז זה הסוכנות.

<לירן אבישר בן חורין: ברור.

<לירן אבישר בן חורין: אז לגבי הסוכנות – ממשלה, חצי חצי.

<לירן אבישר בן חורין: זה פרויקט של מצ'ינג, דולר מול דולר, כשסך ההוצאה על הפרויקט השנה הזו יהיה 67 מיליון דולר, בשנת 2016.

אברהם נגוסה: אז מתוך 67 מיליון דולר, 25% זה הסוכנות והממשלה?

<לירן אבישר בן חורין: לא.

<לירן אבישר בן חורין: מתוך 67 מיליון דולר חצי חצי ממשלה וסוכנות.

<לירן אבישר בן חורין: 75% זה כסף שהם - - -

אברהם נגוסה: הבנתי.

<ג'וש שוורץ: הסוכנות מממנת 50 אחוז והממשלה 50 אחוז מסך הכל עלות הפרויקט, לא משנה כמה משתתפים.

<ג'וש שוורץ: זה משתנה משנה לשנה כמה מלגות.

<ג'וש שוורץ: אנחנו 50 אחוז והממשלה 50%.

אברהם נגוסה: 67 מיליון דולר לא כולל את ההוצאה העצמית.

<לירן אבישר בן חורין: לא כולל את ההוצאה העצמית.

אברהם נגוסה: הבנתי.

<לירן אבישר בן חורין: זה המלגות והפעילות שיווק ופעילות החינוך.

<לירן אבישר בן חורין: זה מה שזה עולה, 67 מיליון דולר ל-13,000 משתתפים.

<לירן אבישר בן חורין: 57?

<לירן אבישר בן חורין: 13,000.

<לירן אבישר בן חורין: לא, אני בסדר לדעתי.

אברהם נגוסה: 67 מיליון דולר.

<לירן אבישר בן חורין: כן.

אברהם נגוסה: אוקיי.

אברהם נגוסה: אז בבקשה.

<אלינה שוקמן: (אומרת דברים באנגלית להלן התרגום החופשי) שלום לכולם.

<אלינה שוקמן: כרגע אני מסתכלת על הטלפון שלי, כי אני מתרגשת מעט ואני לא רוצה לשכוח מה שאני רוצה לומר.

<אלינה שוקמן: שמי אלינה שוקמן, באתי לכאן מאוקראינה, מעיר יהודית מאד שקוראים לה מיטופצ'ובסק, שם קשה להגות אותו.

<אלינה שוקמן: כעת אני בחיפה ועושה מאסטר.

<אלינה שוקמן: זה שם התכנית בה אני משתתפת.

<אלינה שוקמן: מה שאני עושה כאן בעיקר, אני לומדת עברית ואני אוהבת את זה.

<אלינה שוקמן: אז תחילה שמעתי על מסע לפני 4 שנים, כשהשתתפתי בתכנית מסע.

<אלינה שוקמן: כל שנה חשבתי להשתתף, אבל לבסוף החלטתי לעשות זאת בשנה הזאת.

<אלינה שוקמן: עלי לציין שעבדתי שם וקיבלתי משכורת ממוצעת באוקראינה, אשר הגיעה בערך ל-150 דולר לחודש, וזה באופן יחסי לא רע, יחסית למשכורת של אמא שלי.

<אלינה שוקמן: לבסוף החלטתי שאני רוצה לשנות משהו בחיים ואני רוצה עתיד טוב יותר לילדיי אולי.

<אלינה שוקמן: זו הייתה מתנה גדולה עבורי - - -

אברהם נגוסה: הצטרפה אלינו חברת הכנסת טלי פלוסקוב.

<אלינה שוקמן: ו-5,000 דולר זה סכום עצום עבור אדם רגיל באוקראינה.

<אלינה שוקמן: עצום מאד.

<אלינה שוקמן: זו לא המילה.

<אלינה שוקמן: אבל זה בעצם היה קשה לאסוף את שאר הכסף.

<אלינה שוקמן: עבדתי במשך שנה וכך עשו גם אמא ואבא שלי, אבל לא הצלחנו.

<אלינה שוקמן: אז הארגון עזר לנו ועשה מבצע הנחה, כך שיכולתי להצטרף לתכנית ואני מעריכה את זה מאד.

<אלינה שוקמן: ובגלל שהערכתי את זה מאד, רציתי להחזיר בחזרה בדרך כלשהי.

<אלינה שוקמן: חשבתי מה אוכל לעשות, אז באופן פרקטי אני מורה לאנגלית, אז חשבתי שאולי אוכל להתנדב כמורה באנגלית.

<אלינה שוקמן: זה החודש הראשון לתכנית ואני עובדת כמורה, אבל לא רק עם משתתפים עולים חדשים, שעבורם זה בחינם, כך שאני חושבת שאני עושה משהו כדי להחזיר את התמורה.

<אלינה שוקמן: אני שמחה שאני בתכנית ואני מאד אוהבת את זה.

<אלינה שוקמן: יש לי אולפן נפלא.

<אלינה שוקמן: נפלא, תאמינו לי, מורים נהדרים ואני נהנית ללמוד עברית.

<אלינה שוקמן: אנחנו לא רק לומדים עברית, אנחנו מטיילים, אנחנו יוצאים ואני יכולה לעשות את כל זה בזכות המלגה שקיבלתי, בגלל שלא הבאתי כסף איתי, וזה גם מאד חשוב, לקבל מלגה פה דרך התכנית.

<אלינה שוקמן: מה שאני מתכננת לעשות אחרי התכנית, אני רוצה לערוך גם תכנית דומה, בגלל שיש לי פוטנציאל להישאר חמישה חודשים, בשאיפה לעשות עלייה אחר כך.

<אלינה שוקמן: אני מקווה.

<אלינה שוקמן: אני מבינה שישראל, אני חושבת, המדינה היחידה שמציעה תמיכה לאנשים כמוני ואני מבינה שהם רוצים שאנסה לבנות את העתיד שלי כאן, שאהיה פה מישהי.

<אלינה שוקמן: אז אני אסירת תודה על שקיבלתי את ההזדמנות הזאת לבלות כאן 10 חודשים לפני שאעשה עלייה.

<אלינה שוקמן: אני אסירת תודה.

<אלינה שוקמן: תודה רבה.

אברהם נגוסה: תודה רבה על שחלקת איתנו.

אברהם נגוסה: אנחנו נמשיך, בבקשה.

<יהונתן ביטון: שלום, קוראים לי יהונתן.

<יהונתן ביטון: אני מפריז, אני עושה מסע סטאז'רים.

<יהונתן ביטון: אני מסיים עוד יומיים ואני חוזר לפריז.

<יהונתן ביטון: קשה לי בעברית, אבל אני אנסה.

<יהונתן ביטון: מגיל 18 רציתי ממש לעשות עלייה, אבל לא ידעתי בדיוק איך לעשות עלייה, איך למצוא עבודה מצרפת, איך החיים ביום יום פה.

<יהונתן ביטון: הרבה חברים דיברו איתי על הפרויקט הזה, על התכנית מסע וישר קפצתי.

סופה לנדבר: מאיפה העברית שלך, משם או מכאן?

<יהונתן ביטון: גרתי עם ההורים שלי מגיל 7 עד 10 בישראל וחזרתי בגיל 10, אז נשאר לי קצת עברית.

סופה לנדבר: קצת הרבה.

<יהונתן ביטון: אז חשבתי שזו הדרך הכי טובה לעשות עלייה והכי עדינה, כאילו, אני יודע שזה ממש קשה לבוא לפה ישר ולעשות עלייה, למצוא דירה, עבודה.

<יהונתן ביטון: אנשים באים לפה וזה יכול להיות המון, כי גם אם אין לך את ההורים בצד, בשביל לעזור, אז זה יכול להיות קשה.

<יהונתן ביטון: אז מסע נתן לי המון דברים.

<יהונתן ביטון: עשינו מלא טיולים.

<יהונתן ביטון: פגשתי מלא אנשים.

<יהונתן ביטון: עבדתי בסטארט אפ בעולם של מחשבים.

<יהונתן ביטון: הייתי מוכר וירטואליזציה של מחשבים.

<יהונתן ביטון: למדתי הרבה דברים.

<יהונתן ביטון: אני מקווה שאני אמשיך שם בעבודה שלי, יש לי תשובה מחר, אז אני מקווה לחזור יותר מהר לארץ.

<לירן אבישר בן חורין: זאת אומרת הם צפויים להעסיק אותך, החברה שאתה עובד בה עכשיו, בתוך מסע?

<יהונתן ביטון: כן.

<לירן אבישר בן חורין: חברה, זה חלק מהסיפור מבחינתנו.

אברהם נגוסה: אנחנו מאחלים לך בהצלחה.

<יהונתן ביטון: תודה רבה.

<יהונתן ביטון: כל מה שאמרת באמת זה היה נכון.

<יהונתן ביטון: הרגשתי שכל האחוזים, כל הדברים, זה באמת מה שקרה בתוך המסע, בתוך חמשת החודשים.

<יהונתן ביטון: זה לא הרבה חמישה חודשים, אבל זה נותן זכות - - -

סופה לנדבר: כדי לעשות עלייה אתה חייב להישאר כאן או לחזור לצרפת?

<יהונתן ביטון: אני לא חייב.

<יהונתן ביטון: אני יכול לחזור לצרפת, אני יכול להישאר, אבל אני רוצה לחזור לצרפת בשביל לראות את המשפחה, בשביל לעשות סדר בדברים ולחזור לפה, זה יותר טוב.

<יהונתן ביטון: עם פרויקט מסע היינו גם במלא טיולים.

<יהונתן ביטון: היה לנו אולפן פעמיים בשבוע בשביל ללמוד עברית.

<יהונתן ביטון: היה לנו מלא שבתות, פעילויות.

<יהונתן ביטון: השתתפתי גם בהרצאות מרתקות.

<יהונתן ביטון: היו באמת דברים מעניינים.

<יהונתן ביטון: המדריכים שלנו היו פה בשבילנו.

<יהונתן ביטון: היינו יכולים לשאול כל מה שאנחנו רוצים, איזה שאלות, אם יש לנו בעיה – הם היו פה.

<יהונתן ביטון: אז זהו.

<יהונתן ביטון: באמת החוויה הזאת הרגיעה אותי וחיזקה את רצוני לעלות לישראל מכל הבחינות, כלומר מקצועית, נפשית ואישית.

<יהונתן ביטון: תודה רבה.

<לירן אבישר בן חורין: בהצלחה.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: הצטרף אלינו חבר הכנסת מייקל אורן.

אברהם נגוסה: פספסתם מצגת מאד מאד מרשימה.

טלי פלוסקוב: אנחנו מבקשים להעביר לנו אותה.

טלי פלוסקוב: אפשר?

אברהם נגוסה: אפשר, אנחנו נבקש.

מיכאל אורן: אני מכיר את מסע הרבה שנים.

אברהם נגוסה: אני רוצה להגיד כמה דברים ממה שאני לפחות הבנתי מהמצגת.

אברהם נגוסה: ברמת האינטרס הלאומי של מדינת ישראל בפרויקט הזה ובפעילות הזו, אני רואה בזה חיזוק הזהות היהודית והחיזוק של מדינת ישראל לאותם נערים וזה גם מגיע למשפחות שלהם.

אברהם נגוסה: הדבר השני – זה מנוף לעלייה.

אברהם נגוסה: אז החיזוק מביא וגורם גם החלטה לעלות לישראל.

אברהם נגוסה: הדבר השלישי, שהם גם שגרירים למען מדינת ישראל.

אברהם נגוסה: הם מצטרפים בארצות המוצא שלהם למאבק נגד תנועות BDS ודברים אחרים.

אברהם נגוסה: הם שגרירים של מדינת ישראל.

אברהם נגוסה: הדבר הרביעי, יש גם אינטרס כלכלי, כמו שהבנתי, ש-100 מיליון שעות התנדבות של הצעירים, תורמות למשק הישראלי פה, וזו גם תרומה והשקעה שהם משקיעים, שזה בסך הכל כ-2 מיליארד שקלים לפי מה שאמרת.

<לירן אבישר בן חורין: כן, בעשור האחרון.

אברהם נגוסה: כן.

אברהם נגוסה: אז יש גם אינטרס כלכלי ואני רואה שהפרויקט הזה מאד חשוב למדינת ישראל ובראש ובראשונה לקשר בין התפוצות לבין מדינת ישראל.

<לירן אבישר בן חורין: אדוני יושב הראש, יש עוד משתתפת שעוד לא דיברה.

סופה לנדבר: הם הגיעו לכאן כדי להציג לנו או כדי לבקש מהוועדה משהו?

אברהם נגוסה: אז אני שאלתי קודם, כי אני הלכתי בכיוון של ההוצאות וחשבתי שהם יבקשו מאיתנו.

סופה לנדבר: מדינת ישראל, ממשלת ישראל והסוכנות משקיעים בפרויקט המון, ואני חושבת שכל המשאבים שמשקיעים בפרויקט הזה הם כדאיים, הם רצויים, בגלל שאין צורך לחזור על מה שאמרת ומה שהצגת, זה פרויקט מצוין.

סופה לנדבר: אני חושבת שיש להם בקשות או הצעות שגם למען המטרה הזאת הם הגיעו לכאן, כן?

<לירן אבישר בן חורין: אני אתייחס לזה.

<לירן אבישר בן חורין: יושב הראש, יש עוד משתתפת.

טלי פלוסקוב: בדרך כלל מגיעים לכאן, זה לא סתם השאלה של חברת הכנסת לנדבר.

<לירן אבישר בן חורין: אני יודעת.

אברהם נגוסה: כן, בבקשה, מי מציג לנו?

<ליאנה כהן: (אומרת דברים באנגלית להלן התרגום החופשי) שלום.

<ליאנה כהן: אני עדיין לא מדברת עברית.

אברהם נגוסה: אוקיי, תדברי באנגלית.

<ליאנה כהן: שמי ליאנה ואני גם מפריז.

<ליאנה כהן: עשיתי את פרויקט תגלית לפני שנתיים ואחרי תגלית חשבתי ודיברתי הרבה זמן על האפשרות לבוא לכאן ולהצטרף לתכנית מסע.

<ליאנה כהן: רציתי לדעת אם זה עובד והאם זה יתרום לקריירה שלי ולניסיון שלי ומה המעורבות תגרום לאישיות שלי.

<ליאנה כהן: סיימתי בית ספר למשפטים בפריז והייתי בין חיפוש עבודה בפריז או בין הצטרפות לתכנית מסע.

<ליאנה כהן: הייתי בקשר עם הקהילה הישראלית עבור - - - חברה ישראלית.

<ליאנה כהן: עבדתי במערכת הישראלית יהודית בקולג' האחרון שלי וקיבלתי הזדמנות ל-PHD וכאן, עם מסע זו הייתה הזדמנות לחוות את סגנון החיים הישראלי ולהבין איך זה עובד, החברה הישראלית, איך המערכת היהודית פועלת - - - אז החלטתי להצטרף לתכנית מסע, כי חשבתי שזה יהיה ניסיון מדהים, מאחר ששמעתי חברים שהיו במסע לפני והם אמרו לי שזה השפיע להם על החיים.

<ליאנה כהן: זו הייתה גם דרך עבורי ליצור קשר לאורך כל התהליך ולקבל - - - ניסיון מקצועי מאנשים שהובאו מכל מיני סיבות.

<ליאנה כהן: אנשים באים מכל העולם וחולקים את הניסיון שלהם איתנו, וזו הכותרת של הניסיון הזה.

<ליאנה כהן: אז לאורך כל הניסיון המקצועי שלי, הייתי - - - לפני.

<ליאנה כהן: בחברה שלי אין - - -.

<ליאנה כהן: הרגשתי שהבוס שלי והעמיתים שלי לעבודה מתייחסים אלי כאחת מהם.

<ליאנה כהן: לא הרגשתי שונה, למרות שאני לא מדברת עברית, זה לא היווה בעיה.

<ליאנה כהן: זה עזר לי להתמודד עם הקשיים באינטגרציה.

<ליאנה כהן: וכן, יש את המכשולים של השפה, אבל אני עובדת על זה.

<ליאנה כהן: יש לי אולפן פעמיים בשבוע והמורה שלי הייתה מאד טובה.

<ליאנה כהן: היא גרמה לנו להרגיש שהעברית היא חלק מאיתנו ושעלינו ללמוד אותה כמשהו חשוב.

<ליאנה כהן: זה משהו שעוזר באינטגרציה, והיא גרמה לנו לאהוב עברית.

<ליאנה כהן: בנוסף לניסיון המקצועי, היו לנו גם - - - מדהימים בכל רחבי הארץ וניתנה לנו הזמנות לשמוע הרצאות מדהימות.

<ליאנה כהן: החברה והמדריכות תמיד שמעו אותנו, כל שאלה שלנו – על עלייה, על אינטגרציה, על מה עלינו לעשות, על ייעוץ לעבודה, הכל.

<ליאנה כהן: הם הקשיבו לנו בכל יום ובכל שעה של היום והלילה.

<ליאנה כהן: להיות כנה לחלוטין איתכם, עלייה זה לא הדבר הראשון שחשבתי עליו כאשר באתי לכאן, כי בפריז יש לי גם חיים ויש לי את המשפחה שלי והכל.

<ליאנה כהן: מאז שבאתי לכאן חשבתי על כך רבות, ו - - -, שיש מקום עבורנו כיהודים ככל שנרצה.

<ליאנה כהן: זאת אומרת - - - כמטרות לאנטישמיות והתכנית הזאת עזרה לי למצוא - - - ובעיקר להקדיש מחשבות לתהליך העלייה.

<ליאנה כהן: הניסיון הזה נתן לי כוח - - - שאוכל לעשות עלייה - - - מקצועית ההזדמנות - - - ובאופן אישי, - - - - ארץ מולדת.

אברהם נגוסה: תודה.

<לירן אבישר בן חורין: בהצלחה.

<לירן אבישר בן חורין: יושב הראש, זה חלק גדול מהסיפור, שאתה לא בהכרח חשוב על עלייה, או אתה מפחד ממנה וחצי שנה או שנה בארץ, אתה פתאום מבין – I can do it.

אברהם נגוסה: כן, אני שכחתי, גילוי נאות, גם לי יש מתנדבת, גל, איפה גל?

אברהם נגוסה: היא מתנדבת מהפרויקט של מסע.

אברהם נגוסה: פשוט שכחתי את זה.

טלי פלוסקוב: איך אפשר לשכוח כאלה דברים?

<לירן אבישר בן חורין: היי גל.

אברהם נגוסה: הטראומה של הבוקר עוד לא עברה אצלי.

אברהם נגוסה: גל מתנדבת פה בלשכה והיא עושה עבודה ממש, משהו.

<לירן אבישר בן חורין: מאיפה את, גל?

<גל: אני מקנדה.

אברהם נגוסה: מקנדה.

<אהרון אברמוביץ': בהצלחה.

<גל: תודה רבה.

אברהם נגוסה: חברתי הכנסת, אתם רוצים להתייחס?

טלי פלוסקוב: אני בשמחה אתייחס.

טלי פלוסקוב: אני חושבת שאני לא אדבר הרבה, כי אנחנו באמת מכירים ומוקירים את הפעילות של מסע ואולי באמת אדוני יושב הראש, זה המקום קודם כל להגיד תודה על העבודה שאתם עושים, נציגי מסע.

טלי פלוסקוב: אני זכיתי פעם אחת להיות במוסקבה בהיותי ראש עיריית ערד, היה שם יריד ולידי היה דוכן שהיה שם מיכה פז, שהוא היה מטעם הפרויקט הזה.

טלי פלוסקוב: קודם כל עזבו את זה שהיום אנחנו חברים, אני הבנתי שכשבן אדם כזה מדבר, אי אפשר לא להגיד לא.

טלי פלוסקוב: אז באמת תודה לכם על העבודה הנפלאה שאתם עושים.

טלי פלוסקוב: אתה אדוני יושב הראש ציינת פה כמה דברים שהם באמת המטרה שלנו ואתם קולעים בול למה שאנחנו כמדינה מצפים.

טלי פלוסקוב: אני שמחה מאד לשמוע שאין בקשות מיוחדות ושאתם מסודרים ובעצם, אני מבינה שזה פרויקט משותף של ממשלת ישראל והסוכנות היהודית, ואני מקווה שיש מספיק משאבים ושאת כל התכניות שלכם בעצם אתם יכולים ליישם.

טלי פלוסקוב: על פי שלושת הסיפורים שאני הצלחתי לשמוע בכל אופן, אנחנו רואים שזה מצליח וזה עוזר להרבה אנשים לטעום את המדינה שלנו ולקבל החלטה.

טלי פלוסקוב: ומי שטועם את המדינה שלנו לא יכול אחר כך לא להגיע לכאן, נכון?

טלי פלוסקוב: כי אין עוד מדינה כזאת בעולם.

טלי פלוסקוב: מה שאני יכולה להגיד, מי שיכול להבין את זה זה אלה שעברו את העלייה, ואני חושבת שכולנו פה יושבים, אלה שעשו עלייה למדינת ישראל ואנחנו יודעים ומכירים מה כל צד ועד כמה חשוב להיות מוכנים לעלייה הזאת, גם לקושי מסוים, כי זו מדינה אחרת וקליטת שפה וכן הלאה, וזה שהאנשים האלה מגיעים.

טלי פלוסקוב: מה זה קשה לך בעברית?

טלי פלוסקוב: אתה מדבר עברית ברמה מאד מאד גבוהה, שתדע לך, אז אל תוריד מעצמך.

טלי פלוסקוב: ואני בטוחה ששתי הבנות האלה שיושבות כאן, אתן מבינות מה אני מדברת?

טלי פלוסקוב: קצת.

טלי פלוסקוב: עוד מעט אני בטוחה שתבואו לכאן ותדברו עברית גם כן.

טלי פלוסקוב: אז באמת תודה לכם ויישר כוח על כל העבודה שאתם עושים, ואנחנו כאן, חברי הכנסת, כדי באמת לשמוע ולראות האם אנחנו יכולים לעזור במשהו, או לפתור את הבעיות פה גם לאנשים האלה.

טלי פלוסקוב: אני יודעת שיש דברים טכניים שלפעמים צריכים לעזור.

טלי פלוסקוב: אני יודעת שאתם עושים את זה לבד, אבל גם אנחנו כאן, תיקחו את זה בחשבון.

טלי פלוסקוב: תודה רבה לכם.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: אלכס.

סופה לנדבר: גם אני מבקשת לומר כמה מילים.

אברהם נגוסה: מיד.

<אלכס סלסקי: שלום לכולם.

<אלכס סלסקי: אנחנו קצרים בזמן, אני יודע, אז מאד קצר.

<אלכס סלסקי: אני חושב שקודם כל מבורך כל מה שמסע עושים וודאי, והיום מחבר העמים זה באמת צריך להיות הדגש עם צרפת.

<אלכס סלסקי: אני חושב שאנחנו צריכים לשים קצת יותר משאבים בציבור, שהדור אחד וחצי או שניים שהגיע מברית המועצות למערב, וודאי היום בגרמניה לדעתי יש פוטנציאל ענק עדיין, וגם בארצות הברית.

<אלכס סלסקי: לגבי קנדה ואוסטרליה, אני לא יודע, אפשר להניח אותן בצד כרגע.

<אלכס סלסקי: אבל זה גם נושא של מלגות, כי עדיין, ולירן, אני פונה אליכם – אתם מסתכלים עדיין על יוצאי ברית המועצות במערב כעל אלה שבאים מהמערב וההסתכלות על הסוציו אקונומי שלהם זה כאילו הם אמריקאים, אבל זה הרבה פעמים לא המצב.

<אלכס סלסקי: אנחנו ניסינו לעשות תכניות ולא צלחנו, אחד כי התכניות ארוכות ושניים כי אין מלגות, ופה אני חושב שאפשר לעשות גם שיתופי פעולה.

<אלכס סלסקי: אני גם פונה לאנה פה, לחשוב ביחד, וגם להסתדרות הציונית העולמית, שאני יכול להביא משם גם שיתוף פעולה.

<אלכס סלסקי: אני לא רואה אותם פה וזה חבל, אז בואו נשב ונגדיל את זה.

<אלכס סלסקי: יש לנו חלון הזדמנות קצר לגבי גרמניה ולגבי ארצות הברית וצפון אמריקה לציבור הזה.

<אלכס סלסקי: תוך לדעתי כמה שנים נאבד אותם, ומסע זה הכלי.

<אלכס סלסקי: אז בואו נרים לדעתי את הכפפה הזאת.

מיכאל אורן: מה חסר לך?

סופה לנדבר: כסף.

<אלכס סלסקי: תמיכה.

<אלכס סלסקי: מלגות לציבור הזה ולדעתי התכניות עבורם צריכות להיות יותר קצרות ויותר יישומיות.

<אלכס סלסקי: שוב, הכלים ישנם, זה פשוט יותר תשומת לב לדעתי, ולהיות יותר minded אליהן.

אברהם נגוסה: אתה חושב שלא מגיעים מהארצות האחרות שציינת, והסיבה זה הכסף?

<אלכס סלסקי: בוודאי.

אברהם נגוסה: או שאין reach out.

<לירן אבישר בן חורין: אנחנו בעצם מתייחסים למהגרים מברית המועצות שיושבים בגרמניה או בארצות הברית, כמו אמריקאים או כמו גרמנים.

<לירן אבישר בן חורין: ואז באופן אוטומטי המלגות שלהם הרבה יותר נמוכות, כי המלגות למישהו מאוקראינה היא מלגה שקרובה ל-10,000 דולר, המלגה בארצות הברית היא בין 500 ל-4,000 דולר.

<לירן אבישר בן חורין: ולכן מה שאלכס מעלה פה, שלתת ליוצאי ברית המועצות לשעבר בארצות הברית מלגה כשל אמריקאי, זה לא יאפשר לו לבוא, כי הסוציו אקונומי שלו בארצות הברית וגם בגרמניה הוא יותר נמוך בעצם משל תושבי המקום.

אברהם נגוסה: את רוצה לדבר עכשיו, או שנשמע עוד התייחסות?

אברהם נגוסה: תתייחס בקיצור ואז נשמע את חברת הכנסת סופה לנדבר.

<דוד דנקר: תודה, אדוני יושב הראש.

<דוד דנקר: אני דוד דנקר מהפדרציות היהודיות בצפון אמריקה.

<דוד דנקר: בגאווה גדולה הפדרציות משקיעות מיליוני דולרים בתכניות של הסוכנות היהודית, בעיקר מסע.

<דוד דנקר: הפדרציות, בצדק, כמו ששמענו, רואות את התכנית לא רק כלבנות זיקה והאהדה לישראל, אלא גם כדי לבנות את הקהילות שלנו, לבנות זהות יהודית חזקה ולטפח מנהיגות.

<דוד דנקר: וזה די ברור שזו אחת הדרכים היותר חשובות לעשות את זה, וזה דרך תכניות אינטנסיביות במדינת היהודים.

<דוד דנקר: אני גם רוצה להדגיש שכל שקל שהמדינה משקיעה בתכניות מסע, זו השקעה אסטרטגית.

<דוד דנקר: אסטרטגית בקשר בין יהדות התפוצות לבין מדינת ישראל.

<דוד דנקר: יושב הראש יודע את זה היטב ואני מבקש שתעביר את זה הלאה לכל שאר חברי הבית, כדי להמשיך את התמיכה בתכניות האלה ואת התמיכה בסוכנות.

<דוד דנקר: תודה.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: חברת הכנסת סופה לנדבר, בבקשה.

סופה לנדבר: מיותר להוסיף שזה אחד מהפרויקטים היפים, המצוינים שלממשלת יש חלק לא מבוטל בהם.

סופה לנדבר: הפרויקט הזה, הייתי אומרת, זה גם שינוי דמוגרפי של מדינת ישראל בסופו של דבר, זה פרויקט של עידוד עלייה, זה פרויקט של פוטנציאל חדש וזרם חדש כעולים חדשים בעתיד, שלאנשים האלה בפרויקט הזה יש המון חן והמון מרץ והמון חיוך, וסוף סוף זה אחד מהפרויקטים היפים שמגיעים לוועדה הזאת בלי בעיות, אבל עם רצון ועם חן כמו שאמרתי.

סופה לנדבר: אני חושבת שבאחת ההמלצות, הוועדה צריכה להמליץ לפרויקט מסע לנצל את ההזדמנות שבינתיים אנחנו סיימנו השנה והשקענו בזה המון.

סופה לנדבר: אני בתור שרה השקעתי בזה שהפכתי את המשרד למשרד עלייה וקליטה.

סופה לנדבר: זאת אומרת לעידוד עלייה.

סופה לנדבר: זה פרויקט נטו לעידוד עלייה, לקשר עם היהודים בתפוצות.

סופה לנדבר: אני חושבת שאחת ההמלצות צריכה להיות ההמלצה שאלכס דיבר עליה, המלצה להסתכל על זה מחדש, לראות את זה כדבר שחלון ההזדמנויות יכול להיסגר, וגם לנצל את מה שקורה היום ברוסיה ובאוקראינה ולהסתכל על זה כתוספת, אני חושבת, כחלוקה נוספת במלגות, בגלל שאנשים שמגיעים היום מרוסיה ומאוקראינה - רוסיה נמצאת במשבר ואוקראינה נמצאת בינתיים במשבר כפול פלוס מלחמה.

סופה לנדבר: אז כדי להביא את האנשים האלה לכאן צריכים לנסות להגדיל את המלגות ואת הכסף שמשקיעים דווקא במקום הזה.

סופה לנדבר: בחודשיים האלה אנחנו מסתכלים על סטטיסטיקה.

סופה לנדבר: יש בינתיים ירידה בעלייה.

סופה לנדבר: יכול להיות שזה לקראת הקיץ, יכול להיות בהשוואה לשנה שעברה, ובגלל זה זה אחד מהמשאבים ועל המשאב הזה צריכים להסתכל עם עיניים פקוחות ולנצל את הפוטנציאל הזה.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: חבר הכנסת מייקל אורן, בבקשה.

מיכאל אורן: תודה, תודה, כבוד יושב הראש.

מיכאל אורן: טוב, כל מה שיש לומר על מסע בתחום החיובי כבר נאמר.

מיכאל אורן: אני מכיר את מסע מאז ראשיתה של התכנית.

מיכאל אורן: תומך, מעורב, כל פעם אתם פונים אלי, באים, אבל אני כאן בתפקיד כגוף מפקח, גם על הכסף שהושקע על ידי המדינה במסע.

מיכאל אורן: אני מצטער שפספסתי את המצגת.

מיכאל אורן: אני מכיר מספיק את התכנית ואת השאלות הקשות.

מיכאל אורן: אני אתן לכם רק דוגמא.

מיכאל אורן: חילקתם פה חוברת, אני לא יודע מי הפיק את החוברת.

מיכאל אורן: אני מבקש ממי שהפיק את החוברת שישקיעה עוד 500 שקלים לעריכה באנגלית.

מיכאל אורן: אין אף משפט תקין באנגלית בדבר הזה, ואני מניח שהוא מיועד לתורמים פוטנציאליים אמריקאים.

מיכאל אורן: אני קורא דבר כזה, אני כבר לא מתייחס לזה ברצינות.

מיכאל אורן: זה אחד.

מיכאל אורן: יש כאן רשימה של מטרות של מסע.

מיכאל אורן: לחבר בין נוער יהודי בעולם וליצור תחושה של שייכות, של אחדות עם העם היהודי.

מיכאל אורן: אני לא רואה עלייה בשביל אחת מהמטרות של מסע.

מיכאל אורן: אני יודע שבסוכנות בשנים האחרונות התנהל איזה ויכוח מה המטרה של הסוכנות.

מיכאל אורן: לגבי המדינה, אין ויכוח כזה.

מיכאל אורן: אנחנו רוצים עולים.

מיכאל אורן: יש מצב חירום בצרפת, אפשר להעלות אולי בשנים הבאות עשרות אם לא מאות אלפי יהודים מצרפת, מאירופה כולה.

מיכאל אורן: איך מסע רואה עצמה כחלק מההזדמנות הזאת ומהמצב הזה, האם בכלל יש חשיבה על מצב חירום.

מיכאל אורן: כששאלתי אותך, אלכס, לגבי כסף, זה מלגות.

מיכאל אורן: אני מדבר על עלייה.

מיכאל אורן: איך אפשר לדבר לעלות דרך מסע את אותם רבבות יהודים, לא רק נוער, משפחות מרחבי העולם, במיוחד מאירופה.

מיכאל אורן: אז אני נותר עם הרבה מאד שאלות והערות.

מיכאל אורן: תסלחו לי, זה גם חלק מהתפקיד של גוף מפקח.

מיכאל אורן: אז בבקשה.

אברהם נגוסה: תודה.

<לירן אבישר בן חורין: להגיב?

<לירן אבישר בן חורין: אנחנו נשמח להגיב.

אברהם נגוסה: כן, תגיבי בקיצור.

<לירן אבישר בן חורין: אז חבר הכנסת אורן, קודם כל תודה על ההערות, אנחנו ניקח אותן לתשומת ליבנו.

<לירן אבישר בן חורין: את הדבר הזה ערכו דוברי אנגלית, שזה המקצוע שלהם, אבל אנחנו נידרש לזה.

<לירן אבישר בן חורין: אני סומכת עליך, גם אתה דובר אנגלית.

מיכאל אורן: זה משהו מדהים.

<לירן אבישר בן חורין: טוב, אנחנו נעדרש להערה הזאת, היא הערה מטרידה.

מיכאל אורן: כמה כסף זה עלה למדינה?

מיכאל אורן: אני רוצה לדעת.

<לירן אבישר בן חורין: בסדר, זו הערה מטרידה ביותר, אנחנו נידרש אליה.

<לירן אבישר בן חורין: נראה לי נסת

<לירן אבישר בן חורין: פק בדברים האלה בהקשר הזה.

<לירן אבישר בן חורין: לגבי העלייה, אני בכל זאת רוצה לומר משהו.

<לירן אבישר בן חורין: במסגרת הפרזנטציה, הצגתי בעצם מציאות שבה בשנתיים האחרונות חברת מסע עשתה איזו עבודה אסטרטגית שבמהלכה היא בעצם הבינה.

<לירן אבישר בן חורין: העלייה נתפסה לפני עשור, כשהתחילו את הפרויקט הזה, אז הייתה הסכמה בין המדינה לבין הסוכנות שעלייה זה אחד מתוצרי הלוואי האופטימאליים, המשקפים הצלחה במנעד של ההצלחות, של החיבור לישראל.

<לירן אבישר בן חורין: בין זיקה לקשר עם ישראל לביקורים חוזרים, לזהות יהודית, עלייה היא בעצם בצד הימני של המתרס הזה, במנעד של ההצלחות, היא הצלחה אופטימאלית.

<לירן אבישר בן חורין: זאת הייתה ההסכמה וגם במסמכי היסוד שלה - - -

מיכאל אורן: אבל טוב שזה בריש גלי פה - - -

<לירן אבישר בן חורין: שנייה, אני אומר, זה כן כתוב ואני אתייחס לזה.

מיכאל אורן: אתם מזכירים את זה.

<לירן אבישר בן חורין: מסמכי היסוד של החברה הזאת לא מדברים על זה שמטרתה היא עלייה, אלא שזו אחת התוצאות המוצלחות של עבודה טובה שלנו.

<לירן אבישר בן חורין: בשנתיים האחרונות ותיארתי את זה, בעבודה האסטרטגית שלנו, בעצם ראינו שיש קבוצה שלמה של צעירים שמונעים מאיזה שהוא רצון להגר ממדינת המוצא שלהם ומחפשים לעצמם הזדמנויות חיים, ואחד מהדברים שאנחנו רוצים לאשר להם זה את ישראל כהזדמנות חיים ולקבל איזו שהיא התנסות של חיים פה, גם מקצועיים וגם אישיים, בשביל לסייע להם בקבלת ההחלטה ואנחנו הגדרנו סגמנט עצמאי, שהוא כתוב גם פה.

<לירן אבישר בן חורין: קראנו לו עלייה - Increase programs, אתה יכול לראות את זה באחד העמודים פה.

<לירן אבישר בן חורין: ממש הגדרנו סגמנט שהוא סגמנט פרי עלייה.

<לירן אבישר בן חורין: יש קהילות שהעלייה היא אינטרס יותר מובהק או שמעניין אותן, ויש קהילות, כמו הקהילה הצפון אמריקאית, שמבחינתה עלייה היא לא מטרת העל של פרויקט מסע, אלא חיבור צעירים חזרה לקהילה וחיבור צעירים לעולם היהודי.

<לירן אבישר בן חורין: מסע משרת את כל המטרות האלה ומזהה אזורים שבאמת בשביל הצעיר תקופת החיים במסע היא תקופה לבחון את אפשרויות העלייה, וצעיר שמבחינתו זו חוויה פורמטיבית, משמעותית, שמחברת אותו לישראל, לעם היהודי ומקדמת את הקריירה שלו.

<לירן אבישר בן חורין: אנחנו משתדלים להגיע לכל המנעד הזה.

<לירן אבישר בן חורין: לך אני לא צריכה לומר שמאד יכול להיות שבאסטרטגיה מרקטיאלית, פנייה לקהל האמריקאי, שאומרת לו שמסע זה תכנית עלייה, אותה נשאיר למחלקה לעלייה, כי אנחנו יכולים להפסיד הרבה מהצעירים שלנו, שיכולים לבוא לפה לחצי שנה ושנה ואחר כך לבחור לעשות עליי.

<לירן אבישר בן חורין: ולכן למסע יש יתרון בזה שהיא לא מדברת על עצמה בהכרח כתכנית עלייה, היא מדברת על עצמה כתכנית התנסות בישראל, שתורמת לקריירה שלך ושאחת התוצאות האפשריות שלה היא עלייה.

<לירן אבישר בן חורין: ולכן אנחנו - - -

מיכאל אורן: ממה שאני מבין מדבריך, סליחה, אני צריך ללכת לקבלת הפנים לנשיא קפריסין, אז תסלחו לי.

מיכאל אורן: אכן המילה עלייה מקשה פעם אחת פה, אבל רק במסגרת של עלייה מברית המועצות לשעבר או מצרפת.

<לירן אבישר בן חורין: זה היום הליבה של הצעירים שנמצאים בסגמנט הזה.

<לירן אבישר בן חורין: אגב, עכשיו כל מדינה יכולה להצטרף לסגמנט הזה.

<לירן אבישר בן חורין: אנחנו עכשיו מזהים את דרום אפריקה כיעד מעניין, שבו צעירים מחפשים הזדמנויות חיים אלטרנטיביות.

<לירן אבישר בן חורין: אנחנו תמיד עם עיניים פקוחות על אזורים כאלה, ונצואלה, אגב, ואנחנו כל פעם נכנסים לזירות חדשות שבהן אנחנו חושבים שדווקא סגמנט הפרי עלייה שלנו, הוא הסגמנט הרלבנטי.

<לירן אבישר בן חורין: אבל אנחנו עושים את ההתאמות, באמת בשביל לא לפגוע בהזדמנויות שלנו במקומות אחרים בעולם, שבהן עלייה זה המוקד שמעניין בהכרח את הצעירים.

מיכאל אורן: רק לצורך הבהרה, אתם מוכרים את תכנית מסע לקהילות שונות בצורה שונה.

<לירן אבישר בן חורין: נכון.

<לירן אבישר בן חורין: למשתתפים שונים בצורה שונה, לפי הצרכים שלהם.

<לירן אבישר בן חורין: חברים, אני אהיה אתכם מאד כנה, מי שמתעלם מהשוק – לא יקבל פה צעירים.

מיכאל אורן: לא, אני רוצה פשוט - - -

<לירן אבישר בן חורין: אני אומרת את זה בצורה הכי כנה.

<לירן אבישר בן חורין: אנחנו נמכור Study Abroad לאמריקאים ואנחנו נמכור הזדמנויות בהייטק הישראלי לאמריקאים ואנחנו נציע הזדמנויות חיים והכשרות מקצועיות באזורים אחרים בעולם שבהם אנחנו חושבים שזה מה שהצעיר רוצה.

מיכאל אורן: יכול להיות, כבודו, שכל הנושא הזה, כל הגישה הזאת לעלייה, אני מבין את הרגישות לגבי הקהילות בצפון אמריקה, אבל אי אפשר גם להכליל בצפון אמריקה.

מיכאל אורן: יש את קנדה והיא סיפור אחר, יש שפה אחרת, במקסיקו סיפור.

מיכאל אורן: גם מקסיקו נמצאת, נדמה לי, ביבשת הצפון אמריקאית, ככה, כן, בצורה שזה שווה דיון באיזה שהוא מקום, משום שאתה שומע שלא שאנחנו "עובדים" על יהודים, אבל אנחנו מוכרים את התכנית הזאת בתור תכניות אחרות.

מיכאל אורן: כל הגישה של המדינה היא שונה לגבי כל הנושא של העלייה.

מיכאל אורן: אני אין לי שום בעיה לבוא כחבר כנסת ישראלי, לבוא לקהילה היהודית אמריקאית, כולל הכי, באיפ"אק למשל, שבוע הבא, ולהגיד אתם צריכים לעלות לארץ, אין לי שום בעיה.

מיכאל אורן: אבל המדינה והסוכנות במיוחד, יש קושי מסוים לאמץ גישה כזאת.

מיכאל אורן: הייתי רוצה לדעת ולהבין יותר למה ומה באמת קורה.

<לירן אבישר בן חורין: יש לנו גם מטרות אחרות והן לגיטימיות בתוך הפרויקט.

מיכאל אורן: אכן אכן.

<אהרון אברמוביץ': לא, אבל אני חושב שיש פה אולי איזו החמצה מסוימת.

<אהרון אברמוביץ': אני בתחילת הדברים אמרתי שהתכנית הזאת, תכנית מסע, לא נבנתה מלכתחילה כתכנית עלייה.

<אהרון אברמוביץ': זה לא היה הקונספט מאחורי בניית מסע.

<אהרון אברמוביץ': מסע נבנתה כתכנית של זהות יהודית, של קשר בין ישראל והתפוצות, כדי לחבר צעירים יהודים במאסות גדולות מאד, באלפים, שיבואו כל שנה לארץ, יהיו פה תקופה משמעותית, יחזרו לארצותיהם ויהיו יהודים שמחוברים לישראל וליהדות שלהם ולקהילה שלהם.

<אהרון אברמוביץ': אחת מתוצאות הלוואי שנוצרו לאורך השנים, שהיא תוצאת לוואי מאד מבורכת, היא שהתכנית הפכה להיות תכנית עלייה וזה שינוי מבורך, אבל הוא קרה במשך השנים.

<אהרון אברמוביץ': זאת לא הייתה האסטרטגיה וזה לא היה הקונספט שהנחה את אלה שיזמו את התכנית הזאת.

מיכאל אורן: אז זו גישה מאד דומה לזה של תגלית, למשל.

מיכאל אורן: גם שם לא מדברים על עלייה.

<אהרון אברמוביץ': בסדר, מאה אחוז.

מיכאל אורן: ראש הממשלה הוזמן לדבר בכנס של תגלית כאילו אסור לו להזכיר את המילה - - -

<אהרון אברמוביץ': לא, לא, בתכניות של מסע ראש הממשלה בא ומדבר על עלייה והוא אומר אני רוצה שתעלו לישראל וזה נאמר בצורה ברורה, אבל צריך להבין שהתכנית לא נבנתה בקונספט שלה רק או בעיקר כתכנית עלייה, אלא זה אחד מהתוצרים של התכנית הזאת, תוצר מבורך ואנחנו רואים את התוצאות.

<אהרון אברמוביץ': התוצאות הן מפתיעות לטובה ולכן יש גם שינוי מסוים בסוג התכניות שאנחנו מציעים לצעירים.

<אהרון אברמוביץ': צעירים שרוצים לבוא לפה לחוויה מסוימת שתכליתה עלייה, נציע להם גם דברים שהם מאד מותאמים לעלייה.

<אהרון אברמוביץ': לדוגמא, צעירים שמגיעים מברית המועצות לשעבר, רוצים תכנית שנותנת להם רישיון לעבודה בארץ במקצוע מסוים, כי הם רואים את עצמם כבר פה כלומדים לקראת עלייה.

<אהרון אברמוביץ': צעירים אחרים באים לפה כשדי ברור שהרצון שלהם הוא לקבל חוויה יהודית, ישראלית, ציונית, אבל כוונתם לחזור ולחיות בתפוצות, וגם את זה אנחנו מכבדים ו - - -

מיכאל אורן: האם להערכתכם הדגש על עלייה ירחיק אותם מהעלייה?

מיכאל אורן: יפגע דווקא בשיעורי העלייה?

<אהרון אברמוביץ': לא.

<אהרון אברמוביץ': בעיני זה לא השיקול.

<אהרון אברמוביץ': אני לא חושב שאנחנו נרתעים מלדבר על עלייה.

<אהרון אברמוביץ': אנחנו מדברים על עלייה ואנחנו מציגים את הרעיון של עלייה, אבל אני אומר, המטרות שלנו הן משולבות.

<אהרון אברמוביץ': אנחנו לא נגיד לצעיר שרוצה לבוא לפה לתקופה של זהות יהודית ואומר שהוא יחזור בסוף התקופה.

<אהרון אברמוביץ': אנחנו נקבל אותו בברכה.

<אהרון אברמוביץ': זה אחת מהמטרות שלנו.

<אהרון אברמוביץ': אז אנחנו כן מדברים על עלייה, נדבר על עלייה, אבל זה לא הדבר היחיד שאנחנו מנסים לעשות - - -

מיכאל אורן: משתתף בתכנית מסע מחליט לעלות לארץ, התכנית מעבירה אותו לגוף אחר?

<לירן אבישר בן חורין: קודם כל התכנית במהלכה מנגישה לו כל מידע אפשרי באמצעות הסוכנות היהודית, משרד הקליטה.

<לירן אבישר בן חורין: יש ירידי עלייה, יש פעילות עלייה, יש הנגשה של מידע על עלייה.

<לירן אבישר בן חורין: מיד כשהוא מסיים את התכנית בוודאי שאנחנו מעבירים אותו לגופים שמוסמכים לטפל בעלייה - הסוכנות היהודית, משרד הקליטה.

<לירן אבישר בן חורין: לנו אין לו את הכלים ולא את ה-capacity לעסוק בעלייה, לא את המנדט.

<לירן אבישר בן חורין: עם סיום התכנית אגב, הצעירים יכולים לשנות סטאטוס בארץ בצורה קלה, באמצעות הסוכנות היהודית, כך שזה חלק מההנגשה שאנחנו עושים, הנגשה לתעסוקה.

<לירן אבישר בן חורין: כמו שאתה רואה - - -

<סוניה דורפמן: באמצעות - - -

<לירן אבישר בן חורין: בשמחה, אתם תיכף - - -

<סוניה דורפמן: רק להגיד, לגבי ברית המועצות לשעבר, נתיב היא זאת שמטפלת בשינוי הסטאטוס.

<לירן אבישר בן חורין: בשינוי הסטאטוס, כן.

<לירן אבישר בן חורין: ברית המועצות בטיפול נתיב.

<לירן אבישר בן חורין: הרבה מהעבודה שלנו מתבצעת עם נתיב בברית המועצות, בשיתוף פעולה - - -

<אריה קנדל: לצורך הדוגמא אפשר לומר, אני מנהל תכנית צרפת בסוכנות, הייתי ארבע שנים מנהל משלחת של הסוכנות בצרפת וגם ייצגתי את מסע שם ארבע שנים, אז המספרים קפצו באמת מ-300 ל-1,500 השנה, ואתה מוזמן ב-28 בחודש, אנחנו מקיימים בבר אילן כנס למשתתפי מסע מצרפת, שכמעט רובם ככולם יעלו לישראל.

<אריה קנדל: היום מי שמגיע מצרפת לתכנית מסע חושב על עלייה במפורש, וכמעט 80% מהם עושים עלייה בסוף השנה.

<אריה קנדל: אז למשל בצרפת לדוגמא זה הסיפור הזה.

<אריה קנדל: ולפני ארבע שנים היינו על 300 חניכים שחשבו בעיקר לחזק את הזהות היהודית שלהם, והיום החניכים גם רואים את זה כאופציית עלייה מאד מאד ברורה.

<אריה קנדל: וחלק מהסיפור שלהם בארץ זה גם להיחשף לאופציות של עלייה, אם זה צבא, שירות לאומי, מינהל הסטודנטים וכל הסיפור.

<אריה קנדל: אז אני אשמח שאתה תבוא ב-28 בחודש.

מיכאל אורן: והתהליך שמישהו בא מצרפת, כלומר העצירה הזאת, הוא מגיע לצורך התנסות, להכיר את הארץ, להתחבר לעם היהודי אבל באיזה שהוא שלב מחליטים לעלות לארץ, דווקא מבני צרפת - עוברים לטיפול של הסוכנות?

<אריה קנדל: כן, התשובה היא כן.

<אריה קנדל: שינוי הסטאטוס נעשה בסוכנות היהודית.

מיכאל אורן: והתהליך הוא חלק מבחינתך, הולך?

מיכאל אורן: זורם?

<אריה קנדל: חלק.

מיכאל אורן: כן?

<אריה קנדל: חלק, באמת.

מיכאל אורן: טוב לשמוע.

<אריה קנדל: מבחינת הצרפתים הסיפור הוא חלק, היום, כן.

<אריה קנדל: זה לקח קצת זמן, אבל היום הוא חלק והחברה האלה גם יהיו ב-28 בחודש, להגיע גם ליריד גדול.

<אריה קנדל: וחוץ מזה, גם מבחינת התהליך, אני לא מכיר, אבל לפחות הבחור הזה יהונתן, יוצא לי לפגוש אותו לפני חמש שנים בצרפת ועכשיו הוא יושב פה בכנסת, אז זה אומר שזה גם אומר משהו.

<לירן אבישר בן חורין: זה הרבה תהליכים המשכיים.

אברהם נגוסה: הזמן שלנו מוגבל.

אברהם נגוסה: גלשנו.

אברהם נגוסה: אני התחשבתי בהתחלה, שאנחנו איחרנו.

אברהם נגוסה: אני רוצה לתת לאנה פרלמן, מנהלת קרן ג'נסיס, בבקשה.

<אנה פרלמן: שלום, בוקר טוב, good morning, דוברה אוטרה.

<אנה פרלמן: א' אני מתרגשת מאד להיות בוועדה הזאת, לא רק בגלל היותנו פרטנרים למסע, אבל הייתי רוצה וחבל שחבר הכנסת אורן יצא, הייתי רוצה ברשותכם טיפה להזיז את הדגש של מסע מתהליך טכני של עלייה, שהוא באמת גם לא היה שם אף פעם, לתהליך שבו קרן ג'נסיס, שעוסקת בהעצמת הזהות היהודית של יהודים דוברי רוסית מסביב לעולם, התחברה אליו.

<אנה פרלמן: זו העצמת החוויה היהודית-ישראלית כאן בישראל.

<אנה פרלמן: העצמת החוויה, גם המפגש עם העם היהודי, גם - - - - יהודי, גם ההבנה איפה אני בעצם מתחבר ומה מקומי ביום יום של החברה הישראלית.

<אנה פרלמן: בנוסף לאתגר שאיתו מתמודדים חברינו במסע להביא את החברה האלה לישראל, שבו קרן ג'נסיס עד כה בכל אופן לא לוקחת חלק פעיל, אנחנו ערים מאד לאתגר נוסף, כיצד להעצים את אותה חוויה, כיצד בעצם להבנות תהליך שיאפשר לצעירים גם להעמיק את ההיכרות עם ישראל, הדבר שתגלית בטח לא מאפשר; גם להעמיק את ההיכרות עם החברה הישראלית, עם המפגש גם עם דוברי רוסית בתוך ישראל, אם אנחנו מדברים על קהל דובר רוסית, גם עם ישראלים מכל הרקעים והמוצאים שישנם בישראל.

<אנה פרלמן: בלי עין רעה יש לנו בערך יוצאים מ-90 מדינות בעולם, למיטב זיכרוני.

<אנה פרלמן: האתגר הזה הוא עדיין קיים.

<אנה פרלמן: כלומר גם מדינת ישראל וגם החברה הישראלית עדיין בדרך להיות חלק פעיל מאד וכיצד אנחנו משלבים את החברה האלה, בוגרי מסע, ביום יום של החברה הישראלית, בטח אחרי שהם מחליטים לעלות לישראל.

<אנה פרלמן: אני אתן דוגמא קטנה, ביחד עם מסע יצרנו תכנית בלתי רגילה שמאפשרת לצעירים באמת לעבור תהליך שהתחיל מתחילת הדרך בתהליך של ארבעה ימים, היום זה כבר רצף שנתי.

<אנה פרלמן: בתוך הרצף השנתי יש תכנית למנהיגות, שהיא מאפשרת כביכול לחברה המנהיגים מכל העולם שהגיעו למסע, מנהיגות עתידית כמובן, לעבור תהליך נוסף.

<אנה פרלמן: וחלק מהמנהיגים האלה גם נשארים אחר כך בישראל.

<אנה פרלמן: אנחנו לא מצליחים.

<אנה פרלמן: כלומר אנחנו, המדינה אני מתכוונת, אנחנו לא מצליחים לשלב אותם בשום דרך שהיא לנצל את הכישורים שלהם, את המנהיגות שלהם, היכולות שלהם בחברה הישראלי, אפילו לטובת תהליכי קליטת העלייה.

<אנה פרלמן: כלומר, צריך לקחת בחשבון שלאחר שאנחנו משקיעים כל כך הרבה משאבים בהעצמת הזהות היהודית, בהעצמת החיבור של הצירים האלה לישראל, יש את הצעד הבא כשהמסע מסתיים והצעיר אכן צריך להתמודד עם קושי עצום מלמצוא עבודה ולמצוא מקום מגורים ולמצוא את עצמו החברה הישראלית, שאני מאמינה שהוא היום מכיר טוב יותר ממה שהכיר לפני כן, אבל לאו דווקא מספיק כדי להמשיך עם הדרך.

<אנה פרלמן: אני מזמינה אתכם להתחבר יותר ויותר גם לניסיון שלנו להגדיל את התכניות בתוך מסע, להעצמת הקשר עם החברה הישראלית, עם היהדות ועם העולם היהודי.

<אנה פרלמן: מסע בהחלט עושה עבודה יוצאת מן הכלל, הצוות עובד באמת יום ולילה, אבל הזרוע עדיין נטויה.

<אנה פרלמן: זאת אומרת יש לנו הרבה מאד עבודה בתחום ואין לי שום ספק שהחברה הישראלית וגם ממשלת ישראל יכולים לקחת בזה אף חלק יותר משמעותי ויותר אקטיבי.

<אנה פרלמן: תודה רבה.

אברהם נגוסה: תודה, תודה.

אברהם נגוסה: אני חושב שהתחשבנו באיחור שאיתו התחלנו.

אברהם נגוסה: היינו צריכים לסגור בשעה 11 את הדיון וגלשנו.

אברהם נגוסה: אני שמח שכל אחד שרצה לדבר דיבר.

אברהם נגוסה: אני לא יודע אם יש עוד מישהו שרצה לדבר שלא נתנו לו.

אברהם נגוסה: לא ראיתי יד, אז זה אומר שאפשר לסכם את הדיון.

אברהם נגוסה: אני אמרתי קודם – התכנית היא מאד מאד חשובה למדינת ישראל, לעם היהודי, לחיזוק העלייה, ולכן המסקנות של הוועדה בדיון הזה הן: 1.

אברהם נגוסה: הוועדה מברכת את מסע על פעולותיה לחיזוק הקשר עם העם היהודי והזיקה לישראל, וחיזוק הזהות היהודית.

אברהם נגוסה: 2.

אברהם נגוסה: הוועדה קוראת למסע לבחון את הגדלת המלגות לסטודנטים יוצאי ברית המועצות החיים בגרמניה, קנדה וארצות הברית, כדי לעודד עלייה, בנוסף לאלה שבאוקראינה וברוסיה.

אברהם נגוסה: 3.

אברהם נגוסה: יישר כוח על פעולת

אברהם נגוסה: כם החשובה והיעילה, התורמת בבניית שגרירים למדינת ישראל, מחזקת את הזיקה ליהדות ולישראל, מעודדת עלייה ומעניקה הכשרה ותעסוקה לשילוב אותם נערים בישראל בתחום התעסוקה.

אברהם נגוסה: תודה רבה על פעילותכם.

<לירן אבישר בן חורין: תודה לך.

אברהם נגוסה: אני סוגר את הדיון.