ועדת הפנים והגנת הסביבה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 131, 2016-02-17 09:30

זאב בנימין בגין: בוקר טוב גבירותי ורבותי, אני מתנצל על האיחור, איחור של דקות אחדות, אני הייתי בדיון בוועדת החוקה בחדר הסמוך ולא יכולתי להשתחרר עד לא מזמן.

זאב בנימין בגין: אנחנו התכנסנו הבוקר תחת ההליך הקרוי דיון מהיר, בהחלטת הממשלה לעקור ישוב בדואי עתיר – אום אל חיראן, בקשה של חברי הכנסת טלב אבו עראר, עיסאווי פריג' וזוהיר בהלול.

זאב בנימין בגין: נתבקשתי על ידי יושב ראש הועדה לנהל את הישיבה הזאת, שלא בטובתי במובן הבא.

זאב בנימין בגין: כדי להסיר טעות ומכשול מן האנשים, אני עסקתי בנושא הסדרת התיישבות הבדואים עד חודש דצמבר 2013 ומאז אינני עוסק בכך.

זאב בנימין בגין: לא רק שאינני עוסק בכך, אלא שיש שר חבר ממשלה שזהו תחום אחריותו ואני משתדל מאוד להיזהר לא להיכנס לתחומי אחריות שאינם שלי.

זאב בנימין בגין: על כן יש קושי מסוים, שהיה מבחינתי, בבקשת היושב ראש אבל חזקה עליי מצוותו.

זאב בנימין בגין: אני מבקש בדיון המהיר הזה, כהגדרתו, להבין, שעל פי הבנתי, אין כוונה ואין גם יכולת, במסגרת דיון מהיר, למצות את כל הבעיה המועלית על השולחן.

זאב בנימין בגין: הכוונה, עוד פעם, על פי הבנתי הפרלמנטרית המוגבלת, היא להציג בפני הציבור, להעלות נושא שיש לו חשיבות וחשיבותו הוכרה על ידי נשיאות הבית.

זאב בנימין בגין: אני יודע שהנושא הזה – וכל אחד סביב השולחן יודע, שהוא גם טעון וגם רגיש.

זאב בנימין בגין: אני מבקש מאוד להתחשב בכך שמדובר בדיון מהיר ובכך שאינני היושב ראש הקבוע של הועדה, לא יהיו החלטות, לא צפויות החלטות - - -

מסעוד גנאים: האם אין האצלת סמכויות לממלא מקום היושב ראש?

זאב בנימין בגין: הסמכות שהואצלה לי היא למסור את רשות הדיבור לחברים ובמידת האפשר לשמור על דיון שלוו ככל האפשר.

זאב בנימין בגין: זו הסמכות שהואצלה לי על פי הבנתי אבל לא העמקנו בכך.

זאב בנימין בגין: אנחנו נתחיל לפי הסדר, עם חברי הכנסת על פי הנוהג המקובל כאן, חברי הכנסת קודם, אחר כך אבקש לשמוע את תגובות נציגי הממשלה אם יש כאלה ובהמשך, ככל שנוכל או ככל שנצטרך, אז גם את נציגי ארגונים.

זאב בנימין בגין: יש לנו שעה ועשרים וחמש דקות לדיון.

זאב בנימין בגין: זה לא מעט אז אני מבקש גם מהחברים להגביל את עצמם במידת האפשר לעשר דקות, אחת עשרה דקות עם דקה בונוס.

זאב בנימין בגין: בבקשה, חבר הכנסת אבו עראר.

טלב אבו עראר: תודה מכובדי היושב ראש, אפילו זמני, אבל בעניין הבדואים אתה קבוע ולכן - - -

זאב בנימין בגין: רק עכשיו הסברתי שאני לא.

<קריאה: אתה מבין עניין.

טלב אבו עראר: ברכות לכל המשתתפים, חברי כנסת ואורחים.

טלב אבו עראר: אנחנו התכנסנו כאן בעקבות החלטת הממשלה לעקור ישוב ערבי בדואי, כדי ליישב שם יהודים.

טלב אבו עראר: ישוב יהודי.

טלב אבו עראר: מדיניות ההחכרה, הרי בה נוהגת מדינת ישראל מאז קומה עד היום, החכרה גם לתושבים שהיו מתגוררים מערבה לכביש 40, שהיא העבירה אותם לאיזור - - - "לחודש חודשיים" ועד היום הם תקועים שם, באה המדינה עכשיו ומנסה להעביר אותם או לגרש אותם משם למקומות שהם לא ידועים.

טלב אבו עראר: האבסורד שבענין הוא שאם אנחנו חיים במדינה דמוקרטית אז זה אבסורד לגרש אזרח ולהעמיד במקומו אזרח, לגרש אזרח ערבי וליישב במקומו אזרח יהודי, פגיעה באזרחים ערבים לטובת רווחתם של אזרחים יהודים.

טלב אבו עראר: אני רוצה להחזיר אותנו אחורה, בהיבט היסטורי, תושבי הישובים עתיר ואום אל חיראן, הם מפוני ודאי זיבארה, מערבה או קרוב לבית קמא היום, שם היו חיים, שם היו מתגוררים, העבירה אותם המדינה למקום שהוא מזרחה לכביש 40, זו הפעם הראשונה ובפעם השנייה העבירה אותם, חשוב לציין את זה ושימו לב למה שאני אומר, העבירה אותם פעם ראשונה ממקום מושבם ודאי זיבארה ממזרח לכביש 40 ובפעם השניה ממזרח כביש 40 לאום אל חיראן איפה שהם חיים היום.

טלב אבו עראר: באה המדינה היום ורוצה או מנסה ומחליטה לגרש אותם מאום אל חיראן למקום שהוא לא ידוע ואנחנו תיכף נשמע את עמדת המועצה, שהמדינה אומרת שיש מקום בטוח, מקום מסודר במועצת הישוב "חורה", אז תיכף נשמע את עמדת המועצה אפילו לפרוטוקול שמדיניות המועצה של חורה היא לא לקלוט אף תושב חוץ מ"חורה".

טלב אבו עראר: חוץ ממי שנמצא ב"חורה".

טלב אבו עראר: בשנת 2010 אפילו זכו הישובים עתיר ואום אל חיראן להכרה מוועדת התכנון והבנייה אבל, לבסוף, באותה שנה, בסוף שנת 2010 התערבו ממשרד ראש הממשלה כדי ללחוץ על הועדה הזו לבטל את ההחלטה שלה.

טלב אבו עראר: אני רוצה לציין כאן, הרי התנהל דיון בנושא אום אל חיראן, דיון שהתקיים בבית המשפט העליון ביוני 2014 ואני רוצה לצטט מדברי השופטת שהיא פתחה את הדיון - - -

עודד פורר: מפסק הדין או מהדיון?

עודד פורר: מפסק הדין של השופטת או מפרוטוקול הדיון אתה מצטט?

טלב אבו עראר: נפתח הדיון על ידי השופטת והיא ציינה ושאלה את השאלה - - -

עודד פורר: זה לא מפסק הדין.

טלב אבו עראר: אולי תקשיב.

עודד פורר: טוב.

זאב בנימין בגין: חברים, הבנו.

טלב אבו עראר: פתחה את הדיון עם "שאלת מיליון הדולר" כמו שאומרים, "למה לא להכשיר את בתי הכפר אום אל חיראן שעל פי פסקי דין קודמים נקבע שתושביו אינם מסיגי גבול, אלא בני רשות, שישבו התושבים האלה על ידי המדינה במקום הזה, במקום - - - אותם ולהקים ישוב חדש".

טלב אבו עראר: השופטת הוסיפה ש"אולי גופי התכנון היו צריכים לשקל את האפשרות להכשיר את הבתים הקיימים במקום, גם אם הם נחשבים בלתי חוקיים".

טלב אבו עראר: סוף ציטוט.

טלב אבו עראר: זו מדינה דמוקרטית ובדוגמה הקלאסית הזו, בפני העולם הדמוקרטי הנאור, נחשפו פניה האמיתיים של מדינת ישראל, שהיא רוצה לגרש ערבים ולהביא במקומם יהודים על חורבנם.

טלב אבו עראר: לכן אני כאן שואל איפה הדמוקרטיה?

טלב אבו עראר: איך אפשר להרגיש אותה?

טלב אבו עראר: איך אפשר לראות אותה?

טלב אבו עראר: בגלל היותם ערבים – out, איפה?

טלב אבו עראר: למקום שהוא לא ידוע, מכובדי היושב ראש, וליישב במקומם יהודים.

טלב אבו עראר: לכן, באו התושבים, יש גם את המועצה האזורית לישובים הבלתי מוכרים, יש את ועדת המיפוי, יש את הועד המקומי, פועלים יום ולילה כדי להביא, אפילו הציעו התושבים המקומיים באום אל חיראן, בעתיר – אום אל חיראן, שאין להם בעיה להיות בישוב מעורב, שיכירו בהם כשכונה בתוך הישוב חיראן.

טלב אבו עראר: שים לב, חברי קיש, אפילו גם המדינה לא רוצה, למה לא לעודד חיים משותפים?

טלב אבו עראר: לכן אנחנו, בשם התושבים שהם עכשיו גם ידברו, מבקשים, או שימשיכו, או שיחזירו אותם במקום שהיו חיים שם במקום מושבם שם, או להקים להם ישוב חדש, אפילו באמצעות הדין אבל, להעביר אותם בתוך שכונה, מוצעת רק על הנייר, כי המועצה לקחה והחליטה פה אחד בדיון שהיה במועצת חורה, לא לקלוט אף תושב מהישובים הבלתי מוכרים, אפילו אלה הסובבים את חורה.

טלב אבו עראר: איפה נלך?

טלב אבו עראר: איפה הם ילכו?

טלב אבו עראר: חברים, אני רוצה לאפשר לאחרים לדבר, הרי מסרתי רשימת דוברים, גם מן האורחים.

טלב אבו עראר: חשוב לשמוע את כולם וגם את מה שהם מציעים.

טלב אבו עראר: תודה אדוני.

זאב בנימין בגין: אני מודה לך על התימצות.

זאב בנימין בגין: זוהיר איננו, חבר הכנסת עיסאווי פריג', בבקשה.

עיסאווי פריג': שלום לך אדוני היושב ראש, - - -.

עיסאווי פריג': אני לא אתייחס לצד ההיסטורי, התייחס אליו חבר הכנסת אבו עראר אבל, אני רוצה להסתכל, אדוני היושב ראש, ראשית כל, מפתיעה לטובה הנוכחות הכה מורחבת של כל הצוות של חברינו היהודים בבית הזה, בדיון חשוב שאין כמותו לפי דעתי בעת הזו.

עיסאווי פריג': אנחנו לא עוסקים כאן בהקמת מדינה פלשתינית, אנחנו לא עוסקים בזכות השיבה ולא עוסקים במעמד ירושלים, אנחנו עוסקים בזכויותיו של אזרח מדינה.

עיסאווי פריג': ובכנסת, דומני שיש משפט נפוץ מאוד בקרב חברי הליכוד וחברים מסיעות הימין, שתמיד קוראים תגר לח"כים הערבים "תעסקו בעניינים שלכם, בענייני בוחריכם, בענייני פנים, בענייני אזרחים שלכם", והנה, חברים דוגמה לכך.

עיסאווי פריג': אנחנו, אני עכשיו אכנס לנישה של ח"כ ערבי למרות שאני מ"מרצ", אבל לשם כך אני אכנס לנישה הזו.

מסעוד גנאים: אבל אתה נשאר ערבי, אפילו אם אתה ממר"צ, חבר הכנסת עיסאווי.

עיסאווי פריג': נשאר ערבי אבל אני מייצג רעיון ותפיסת עולם - - -

מירב בן ארי: ציונית.

עיסאווי פריג': ציונית בבית שלך.

עיסאווי פריג': ישראלית.

זאב בנימין בגין: עיסאווי.

עיסאווי פריג': הם הפריעו לי והייתי חייב לענות לזה, אדוני.

מירב בן ארי: צודק.

<קריאה: אבל תמיד, מתעסקים במה שחשוב - - - הישראלית ולא הפלשתינאית כמו שאת אומרת.

זאב בנימין בגין: אני מבקש, חברים, הדיון הוא בנקודה - - -

תמר זנדברג: את המדליות אתה מחלק?

<קריאה: הוא פתח, אני אומר בסדר.

<קריאה: הוא רק מעודד, מחזק אותך.

<קריאה: אני אומר בסדר, אני רק מחזק - - -

זאב בנימין בגין: חברים.

תמר זנדברג: אתה - - -

זאב בנימין בגין: הדיון, תמי, אני לא אאפשר, הדיון הוא בשאלה הזאת שלפנינו.

<קריאה: כן, אבשלום קור.

זאב בנימין בגין: לא, לא, חברים, זה לא יהיה לטובה.

זאב בנימין בגין: אני מבקש להצטמצם, זה דיון מהיר, אני מבקש לעבור אותו באופן מהיר ובשלום ככל האפשר.

זאב בנימין בגין: עיסאווי, בבקשה.

עיסאווי פריג': כפי שאמרתי, אני שמח על השתתפות החברים ואני ראשית כל אומר שהבעיה הזו לא צריכה לייחד ח"כ מהשמאל, ח"כ ערבי או ח"כ מהימין.

עיסאווי פריג': אנחנו צריכים להיות מאוחדים, פשוט מאוד כי צדק הוא צדק, מוסר הוא מוסר, אזרח או אזרח.

עיסאווי פריג': אין אנחנו מסתכלים על הדברים האלה, אני חושב שיש מקום שכולנו נהיה מאוחדים בסוגיה הזו.

עיסאווי פריג': ברשותך, שני משפטים לגבי התנהלות בית המשפט והחלטות בג"צ האחרונות.

עיסאווי פריג': אני רוצה להעלות את זה, זה מאוד הכאיב לי לראות בשנים האחרונות, שבג"צ איבד מהברק שיש בו, בג"צ כגורם שמחזק את המוסר, את הצדק ואת הדמוקרטיה, בשנים האחרונות, ברגע שמדובר באזרחים לא יהודים, הוא התיישר עם ה- - - וזה מדאיג אותי, וזה מדאיג אותי חברים, זו תופעה שהולכת ונעשית פעם אחר פעם בבג"צ וזה צריך להיות אור אדום ותמרור.

עיסאווי פריג': חברים, זה לא מאוחר, אנחנו יכולים לדבר רבות וכל ההחלטות – הן של כל מבצעי המדיניות, הן של בג"צ, אכן יתקיימו אבל זה לא מאוחר.

עיסאווי פריג': אם ראש הממשלה יוצא בהצהרות על כוונות טובות ועל מלחמה בפשיעה בחברה הערבית, ועל הקצאת מיליארדים, הכול זה עניין של הצהרות, הגיע זמן מעשה.

עיסאווי פריג': מקרה אבו חיראן זה המקרה והצעד המעשי המיידי שראש הממשלה יוכל לשדר לאזרחי המדינה הערבים שכן, מקומכם אתנו ואנחנו מתרגמים את זה הלכה למעשה.

עיסאווי פריג': אני מצפה מוועדת הפנים, אדוני היושב ראש, שנצא מכאן עם קריאה לראש הממשלה ולמבצעי המדיניות, תוכיחו ברמת העשייה את - - - הצהרותיכם.

עיסאווי פריג': זה קל להצהיר על מיליארדים, קל להצהיר על מלחמה וסדר בחברה הערבית, קשה לבצע.

עיסאווי פריג': אנחנו אין לנו אמון בהצהרות כל עוד ברמת העשייה בשטח זה נראה אחרת.

עיסאווי פריג': אנחנו צריכים שיהיה לנו את האומץ להגיד את הדברים האלה בלי שום קשר לשייכות פוליטית.

עיסאווי פריג': מדובר באזרחים.

עיסאווי פריג': אמנם במקרים שהיו – לצערנו יש אזרחים שווים ויש אזרחים לא שווים אבל, אנחנו בבית הזה בעינינו חייבים לספר את האמת.

עיסאווי פריג': ואתה, אדוני היושב ראש, כמי שאני מכיר אופן אישי, מכיר את העמדות שלך וכמה חשובים לך צדק ומוסר, אז המקרה הזה לוגית, לוגית, לפי בן אדם פשוט, כאן נעשה פשע.

עיסאווי פריג': תודה, אדוני.

זאב בנימין בגין: תודה.

זאב בנימין בגין: חבר הכנסת איימן עודה לפי הסדר של הדוברים.

זאב בנימין בגין: אני אקרא את סדר הדוברים כדי שיוכלו להתכונן.

זאב בנימין בגין: חבר הכנסת עודה, חבר הכנסת איתן ברושי, חבר הכנסת אמיר אוחנה, חבר הכנסת יואב קיש, חברת הכנסת מירב בן ארי, חבר הכנסת אחמד טיבי, חבר הכנסת יוסף ג'בארין, חבר הכנסת חסון, חבר הכנסת דב חנין, חבר הכנסת באסל גאטס, חבר הכנסת עודד פורר - - -

אחמד טיבי: אדוני קרא לי באסל גאטס.

עודד פורר: אני חושב שבאסל גאטס לא יכול להשתתף בוועדה.

<קריאה: הוא יצא.

עודד פורר: לא יודע למה אבל משום מה הוא לא יכול להיכנס לוועדות, נכון?

<קריאה: למה, מה קרה?

יוסף ג'בארין: הוא היה פה ואמר שהוא סומך עליכם.

<קריאה: ועדת האתיקה, מה הוא עשה?

זאב בנימין בגין: קרוא קראתי, עודד, תעשה טובה.

זאב בנימין בגין: חבר הכנסת עודד פורר, תהיה לך הזדמנות.

עיסאווי פריג': הוא שואל בציניות, לא?

זאב בנימין בגין: חבר הכנסת מסעוד גנאים, חברת הכנסת תמר זנדברג וחבר הכנסת חאג' יחיא.

איתן ברושי: אדוני היושב ראש - - -

זאב בנימין בגין: זה הסדר ותתחילו להתכונן.

איתן ברושי: רציתי לשאול, האם ידבר מישהו מהמוזמנים?

זאב בנימין בגין: חברים, חברי הכנסת אמרתי, ממשלה, ואם תקצרו אז יהיה זמן.

<קריאה: עדיף שכך.

<קריאה: זה דיון שהוא מאוד חשוב.

<קריאה: תנו לו לשמוע את - - -

זאב בנימין בגין: נשמע.

זאב בנימין בגין: אם חברי הכנסת מאוד רוצים לשמוע אז יואילו לבדוק, סליחה, לא, לא, אני מציע, כל חבר כנסת יואיל לבדוק האם דבריו נדרשים לאור הדברים שנשמעו קודם על ידי חברי הכנסת.

זאב בנימין בגין: בבקשה, חבר הכנסת איימן עודה.

<קריאה: חשוב מאוד שיישָמעו.

זאב בנימין בגין: יישָמעו כשיהיה לנו זמן.

זאב בנימין בגין: חברי הכנסת, תדאגו לכך.

<סלח אבו אלקיעאן: אבל הרבה שנים לא נשמענו

זאב בנימין בגין: אז הם ישמעו, כולם יהיו פה.

<קריאה: לא ישמעו את - - -

זאב בנימין בגין: זה הסבב הראשון, חברי הכנסת, כך למדתי שנהוג בוועדות.

זאב בנימין בגין: חבר כנסת שיוותר על זכות הדיבור שלו יוכל - - -

איתן ברושי: כבוד יושב הראש, אני מוכן לוותר בתנאי שידבר מישהו מהם.

זאב בנימין בגין: בסדר, תדבר, אני אתן הזדמנות גם לאחרים.

זאב בנימין בגין: זה סדר הרישום, חברים, אל תקשו עליי, איימן, חברי הכנסת יציגו את דעתם, תהיה הזדמנות גם לאחרים.

איימן עודה: אדוני היושב ראש, אתה תחליט, יש פה התושבים עצמם, אולי נשמע אחד מהם לפני שאנחנו מדברים.

זאב בנימין בגין: אני מציע, תודיעו לי, חבר כנסת שמוותר נמשיך בתור ויהיה זמן.

מסעוד גנאים: אני מוותר אבל התור של - - -

זאב בנימין בגין: אתם נציגי הציבור, חבל, איימן, - - -

<קריאה: אין זמן.

זאב בנימין בגין: נדאג שיהיה, נדאג, אבל אתם תדאגו חבריי חברי הכנסת, שיהיה זמן גם לאורחים ואחר כך נמשיך בסדר.

איימן עודה: אבל אתה היושב ראש, הוא הקובע.

זאב בנימין בגין: ניתן לחברי כנסת אחדים, מי שמוותר מוותר.

זאב בנימין בגין: נעשה סבב, אחר כך נחזור לחברי הכנסת, ככל שייוותרו.

זאב בנימין בגין: כן.

איימן עודה: אדוני היושב ראש, חבריי, חברי הכנסת, חברות הכנסת, - - - אום אל חיראן, אהלן וסהלן - - - .

איימן עודה: פתאום אין בעיה לגור במקומות הללו, פתאום אין בעיה תיכנונית, אין בעיה סביבתית, אפשר לגור אבל לא הם אלא אחרים.

איימן עודה: המקרה הזה כל כך ברור, לא ערבים אלא יהודים כן יכולים לגור באותו המקום.

איימן עודה: אני רוצה לדבר על החלטת בית המשפט.

איימן עודה: קודם כל, במדינת ישראל לא מקיימים החלטות בית משפט כאשר לא רואים שזה נכון, כמו במקרה של - - - .

איימן עודה: פה, עכשיו, רוצים לקיים אז בואו נדבר על החלטת בית המשפט.

איימן עודה: בית המשפט הבין שהאנשים הם לא פולשים, הבין שהם בני רשות ואפילו בהצעה של רוב מול מיעוט פנו למדינה, ביקשו לנהל דיון בשאלה האם אפשר שהם יישארו במקומם, בתוך העיר חיראן, אפילו בהחלטה עצמה, כלומר "במידה ומישהו רוצה לקדם שהם יישארו במקומם בתוך חיראן אז זה חלק ממהות החלטת בית המשפט".

איימן עודה: חוץ מזה, כאשר יש אדם שזכה בבית המשפט אז יש לו את כל הזכות גם לוותר, אולי לוותר חלקית אבל בכך הוא לא פוגע בהחלטת בית המשפט.

איימן עודה: אני רוצה לראות דבר מבחינה פוליטית ומבחינת ניסיונות העבר.

איימן עודה: פעם הייתה ממשלה פה שהכירה בכפרים בלתי מוכרים בצפון.

איימן עודה: הכירה בכפר - - - יום למחרת כולם שמו יד על הראש ואמרו: למה לא היכרנו קודם?

איימן עודה: זה טוב לכולם.

איימן עודה: כולם אומרים שהאזור הכושל ביותר במדינה הוא הנגב.

איימן עודה: בוודאי שהוא הכושל ביותר, אם יש 32% ערבים, מחציתם חיים בכפרים בלתי מוכרים, אז איך האזור הזה לא יהיה איזור כושל?

איימן עודה: לכן, לטובת כולם בנגב, לטובת היהודים והערבים בנגב, לטובת הנגב כולו, יש להכיר בכפרים הללו.

איימן עודה: מדובר על כפרים שמהווים פחות מ-5% מאדמות הנגב בצפוני.

<קריאה: 3%, 3%, 3%.

איימן עודה: כל התביעות, כל התביעות - - -

<קריאה: איימן, אתה מדבר על כלל - - -

איימן עודה: אני מדבר על הבעיה - - -

זאב בנימין בגין: אני מבקש להצטמצם בשאלה - - -

איימן עודה: אני מדבר על הבעיה - - -

זאב בנימין בגין: שלפנינו.

איימן עודה: אני מדבר על הבעיה הספציפית ואני מדבר על הבעיה בכלל.

איימן עודה: לכן, הסיפור הזה הוא שונה מכל סיפור אחר, כי אתה בעצם רוצה לגרש ערבים ולהביא במקומם יהודים.

איימן עודה: דבר כזה לא קרה מאז - - - בשנת 53', זה קו אדום, זה שינוי בכללי המשחק.

איימן עודה: אני הייתי בארצות הברית בכל מיני מדינות, נפגשתי עם כל מיני אנשים אחראים, האנשים נבהלו, אמרו לי: מה, איך זה יכול להיות?

איימן עודה: אמרתי להם: כן, זה יכול להיות.

איימן עודה: זה מה שקורה עכשיו בישראל.

איימן עודה: אנחנו נפגשים עם שגרירים ומספרים להם, הם שמים יד על הראש ואומרים: לא, לא יתכן, אז אנחנו מוסרים להם את המסמכים, לכן, אני חושב שהסיפור הזה צריך לנהל אותו בעיקר פה, אבל גם צריך לבנאם את הספור הזה כי דבר כזה לא יכול להיעשות.

איימן עודה: תודה.

זאב בנימין בגין: תודה רבה.

זאב בנימין בגין: חבר הכנסת ברושי, אתה ויתרת, בסבב הבא.

זאב בנימין בגין: חבר הכנסת אמיר אוחנה.

<קריאה: סליחה, הוא ויתר לטובת - - -

זאב בנימין בגין: הסברתי, אני הסברתי - - -

<קריאה: מה הדיונים האלה - - -

זאב בנימין בגין: הם ידברו ככל שהחברים יקצרו.

טלב אבו עראר: אבל אנחנו רוצים לשמוע אותם.

זאב בנימין בגין: נשמע אותם, נשמע אותם, טאלב, תן לי - - -

<ראיד אבו אלקיעאן: תן לנו - - -

זאב בנימין בגין: נשמע אותם.

<ראיד אבו אלקיעאן: נקום ונלך.

זאב בנימין בגין: נשמע אותם.

זאב בנימין בגין: אל תלכו, תשבו בבקשה, חברי הכנסת - - -

<ראיד אבו אלקיעאן: לְמה באנו?

<ראיד אבו אלקיעאן: אנחנו הקרבן, אנחנו הקרבן - - - אנחנו הקרבן.

זאב בנימין בגין: אני יודע, אתם תישמעו.

<סלח אבו אלקיעאן: אנחנו הקרבן.

זאב בנימין בגין: אני ביקשתי, אני ביקשתי, לאפשר לי - - -

<סלח אבו אלקיעאן: פעם אחת.

זאב בנימין בגין: הבנתי.

<קריאה: אנחנו נוותר.

זאב בנימין בגין: אני מאוד מבקש.

<סלח אבו אלקיעאן: הבנתי.

זאב בנימין בגין: זה מה שביקשתי.

<ראיד אבו אלקיעאן: אני מבקש, משנת 48', להקשיב לנו פעם אחת.

זאב בנימין בגין: יקשיבו לכם על פי הסדר.

<ראיד אבו אלקיעאן: זו - - - פוליטית.

<ראיד אבו אלקיעאן: זה לא פוליטי.

זאב בנימין בגין: בסדר, חברים, לא, אני מבקש לאפשר לי, הדיון הזה אינו פשוט עבור אף אחד.

<ראיד אבו אלקיעאן: אז למה באנו?

זאב בנימין בגין: חברים, לא ישַמָע איש בסוף, אני מציע ומבקש להמשיך בדיון על פי הסדר שאני קבעתי.

זאב בנימין בגין: כשאני לא אהיה היושב ראש אז יקבע יושב ראש אחר.

זאב בנימין בגין: אחרת לא נגיע גם לשמוע את האזרחים, יש עוד אנשים שאמורים להישמע.

זאב בנימין בגין: בבקשה.

זאב בנימין בגין: חבל, הוא אמר לי, אם הוא לא - - - אם חבר הכנסת ברושי לא מוכן לסידור שהצעתי אז יבוא עכשיו לדבר ואם לא אז בסבב הבא.

זאב בנימין בגין: איתן, מה דעתך?

איתן ברושי: אני בסבב הבא.

זאב בנימין בגין: שמעתי.

זאב בנימין בגין: חבר הכנסת אמיר אוחנה, בבקשה.

<קריאה: אני בסבב הבא.

זאב בנימין בגין: רק קצרו חברים, בדבריכם.

- הליכוד: אני מבטיח להיות קצר, אדוני.

- הליכוד: לשמוע את חבר הכנסת פריג' ואולי גם בהמשך את חברי הכנסת הערבים מדברים על בג"צ באופן הזה, שהוא נגד ערבים, חשבתי שעוד מעט חבר הכנסת פריג' יבקש D-9, בוודאי אנחנו - - -

<קריאה: יש רק אם זה - - -

זאב בנימין בגין: חברים, ביקשתי להצטמצם בנושא הדיון.

- הליכוד: אנחנו סומכים על בית המשפט העליון, שדן בנושא - - -

<קריאה: איך הממשלה - - - ?

<קריאה: אתה טועה בכתובת, עוד פעם, אף חבר כנסת ערבי לא ביקש D-9, אף אחד לא ביקש.

זאב בנימין בגין: חברים, לא יישמעו החברים האחרים.

- הליכוד: אני הבטחתי להיות קצר אבל אני לא יכול לדבר.

זאב בנימין בגין: תקצר בבקשה.

זאב בנימין בגין: טאלב.

זאב בנימין בגין: אמיר, בבקשה.

- הליכוד: אנחנו ודאי סומכים את ידינו על החלטת בית המשפט העליון.

- הליכוד: אני מזכיר גם לחבר הכנסת עודה שאומר שמאז 53' לא קרה דבר כזה, שגירשו ערבים כדי להכניס במקומם יהודים, אז קרה דבר כזה רק הפוך, -ב 2005, ב- 2005 גירשו כאן עשרות אלפי יהודים - - -

תמר זנדברג: לא בשטח מדינת ישראל.

- הליכוד: כולל מתים מקבריהם, כדי להכניס - - -

תמר זנדברג: לא.

תמר זנדברג: לא.

תמר זנדברג: לא. לא.

זאב בנימין בגין: חברים.

תמר זנדברג: לא - - - ישראל.

זאב בנימין בגין: אני ביקשתי, אני מבקש, אמיר, אני מבקש מכל החברים להצטמצם.

- הליכוד: אני הבטחתי להצטמצם - - -

<קריאה: הם לא אזרחי ישראל?

זאב בנימין בגין: אני מבקש - - -

תמר זנדברג: גוש קטיף כן.

תמר זנדברג: המדינה, מדינת ישראל, מדינת ישראל מעולם לא גירשה אזרחים והביאה במקומם אזרחים אחרים.

זאב בנימין בגין: אתה רוצה?

תמר זנדברג: אתם, זה שהחלטתם - - -

- הליכוד: מתים הוצאו מהקבר, מתים הוצאו מהקבר.

תמר זנדברג: זו לא מדינת ישראל.

זאב בנימין בגין: חבר הכנסת אוחנה.

זאב בנימין בגין: תמי.

תמר זנדברג: אדוני, לא, זו מדינת ישראל, תושבי מדינת ישראל - - -

<קריאה: אצלך אנשים שגרים - - -

תמר זנדברג: כן, תושבי עזה הם חלק ממדינת ישראל?

זאב בנימין בגין: אני אצטרך, אני אצטרך להפסיק את הישיבה.

זאב בנימין בגין: תמי, אני מאוד מבקש.

- הליכוד: משפט אחרון.

זאב בנימין בגין: אתם רואים את התוצאה.

זאב בנימין בגין: חברים, ביקשתי, אני לא אקבל את זה שוב, להצטמצם בנושא הדיון.

זאב בנימין בגין: הנושא כפי שהוגדר - - -

- הליכוד: משפט אחרון.

זאב בנימין בגין: הוא לגבי עקירת ישוב בדואי עתיר אום אלחיראן וזהו זה.

- הליכוד: ובכך אני אומר את המשפט האחרון.

- הליכוד: מדובר כאן בשידרוג, בדור ב' של הטענות הנוגעות להקפאה.

- הליכוד: בדרך כלל מדברים על הקפאת בנייה בשטחים, כאן רוצים שנקפיא את הבנייה היהודית - - -

<קריאה: זה לא שטח מדינת ישראל, כפרה - - -

- הליכוד: גם בתחומי 48' ואני מתנגד לך.

<קריאה: אם זה שטח מדינת ישראל אז זה משהו אחר.

- הליכוד: כמו שבית המשפט העליון אמר, אין בעיה עם האנשים שנמצאים שם, אנחנו לא טוענים כלפיהם כלום, הם לא פלשו אבל אין להם חזקה חוקית.

- הליכוד: אין להם חזקה חוקית ועל כן הם יצטרכו לפנות.

<קריאה: אם יהודים - - -

תמר זנדברג: איך אתם לא מתביישים?

זאב בנימין בגין: תמי, חברת הכנסת זנדברג.

<קריאה: הם אזרחים - - -

זאב בנימין בגין: תמי.

זאב בנימין בגין: חברת הכנסת זנדברג.

<קריאה: למדינה יש חזקה - - -

תמר זנדברג: לדבר על החוק ועל חזקה, להוציא ערבים, להכניס יהודים, איך אתם לא מתביישים?

זאב בנימין בגין: חברת הכנסת זנדברג.

תמר זנדברג: אני לא מבינה.

<קריאה: רק על יהודים אסור - - -

<קריאה: רק לגרש - - -

תמר זנדברג: לא יעזור לך, אתה יכול - - - זו מדינת ישראל.

תמר זנדברג: אם מדינת ישראל רוצה שרצועת עזה תהיה שטח מדינת ישראל אז יש דרך - - -

<קריאה: יש שותפים לכך בירושלים.

<קריאה: אל תשיב בבקשה.

זאב בנימין בגין: חברת הכנסת זנדברג, חברת הכנסת זנדברג, תמי, אני קורא לך לסדר בפעם הראשונה.

זאב בנימין בגין: יגיע תורך.

זאב בנימין בגין: אני מבקש מאוד, אחרת לא יגיע תורם של אנשים שאני חשבתי שאת רוצה שיישמעו.

זאב בנימין בגין: חבר הכנסת קיש בבקשה, אבקש להצטמצם לנושא הדיון.

יואב קיש: אני חושב שראשית, כהערה לסדר, בקשה, אם אנחנו באמת שומעים את נציגי הישוב הבדואי, אני חושב שנכון גם שנציג עמותת "רגבים" ידבר - - -

זאב בנימין בגין: תן לי לנהל את זה בבקשה.

יואב קיש: בסדר.

יואב קיש: אני אגיד דבר אחד, הרי מה הסיטואציה שאנחנו נמצאים בה?

יואב קיש: הסיטואציה היא באמת כואבת, מדובר על לקיחת אזרחי מדינת ישראל ולהעביר אותם מן המקום שבו הם גרים וזו סיטואציה כואבת.

יואב קיש: וכמו שאתם רואים, היא כואבת מאד גם לימין וגם לשמאל, וכל אחד בתחומו אבל, בואו נסתכל רגע מה קרה פה.

יואב קיש: אנחנו – לפחות עד היום, עם כל הקונפליקטים האלה, כשהגענו למקומות האלה, אז בסופו של דבר הגיעו לבג"צ, טענו בבג"צ, הושמעו הטענות מכל הצדדים, בג"צ הגיע להחלטה, אני מבין שבמקרה הזה גם היה ערעור על ההחלטה ורק לפני חודש, סופית יש לנו בג"צ חלוט בעניין.

יואב קיש: אנחנו בפתח של שער מסוכן, כי אם עולה פה דרישה עכשיו לא לכבד החלטת בג"צ חלוטה על ידי הרשות המחוקקת, בעיניי זה פתח להתדרדרות קשה - - -

טלב אבו עראר: כל החלטות בג"צ ביצעת כבר?

טלב אבו עראר: כל ההחלטות?

זאב בנימין בגין: עזוב, טאלב, טאלב.

יואב קיש: אני הקשבתי לך בשים לב - - -

טלב אבו עראר: את האמת - - -

יואב קיש: אתה דיברת - - -

טלב אבו עראר: הביאו אותם לבג"צ, הביאו אותם לבג"צ.

טלב אבו עראר: רק מילה.

יואב קיש: טאלב, אני לא הפרעתי לך, טאלב, טאלב, לא הפרעתי לך.

טלב אבו עראר: יש כמה עובדות בג"צ - - -

זאב בנימין בגין: לא, לא, זו לא מילה, תגיד לי אחרי הדיון.

זאב בנימין בגין: בבקשה.

טלב אבו עראר: יש בג"צ שעד היום המדינה - - -

יואב קיש: טאלב, אני הקשבתי לך בשים לב, אני - - -

זאב בנימין בגין: יש לך דיון, כן, חבר הכנסת קיש.

יואב קיש: הדמוקרטיה היא הדרך היחידה שאנחנו נוכל לשמור פה מצד אחד על הזכויות - - -

טלב אבו עראר: זו גזענות, לא דמוקרטיה.

טלב אבו עראר: אתה מגרש ערבים - - -

זאב בנימין בגין: טאלב, את הדיון - - -

<קריאה: אתה יודע מה הבעיה?

<קריאה: אתה אומר שבג"צ - - -

יואב קיש: אתה יודע מה הבעיה - - -

<קריאה: דמוקרטיה זה - - -

זאב בנימין בגין: אני אוציא אותך.

טלב אבו עראר: דמוקרטיה - - -

יואב קיש: אתה יודע מה הבעיה?

<קריאה: דמוקרטיה זה לא.

זאב בנימין בגין: חברים, אני אצטרך, אני, אי אפשר כך לנהל דיון, אני חושב שאני די סבלני אבל, אני מבקש גם שאורחים אחרים, אורחים ידברו אז אני מבקש להקשיב.

זאב בנימין בגין: גם החברים, גם האורחים שאתה חושב שראוי שיישמעו - - -

יואב קיש: אני חושב - - -

זאב בנימין בגין: אם תתן לו לדבר, נאפשר להם, בבקשה.

זאב בנימין בגין: חבר הכנסת קיש.

יואב קיש: בדיוק.

יואב קיש: אם אתה רוצה שידברו.

זאב בנימין בגין: אל תפריע, אל תפריע, אל תפריע.

זאב בנימין בגין: אחרי זה יאמרו שאני נוהג בך באלימות.

יואב קיש: לכן, אני חושב אם אנחנו פה שומעים כל הזמן קריאות שהורגים את הדמוקרטיה ואין דמוקרטיה והחוק הזה הוא נגד הדמוקרטיה, שזה החוק בעיניי, לא החוקים שהכנסת מנסה לחוקק אלא הדיון הזה, שעיקרו נובע מערעור על בג"צ חלוט, זו סכנה לדמוקרטיה וטאלב, זה יפגע בכם הרבה יותר משזה יכול לפגוע בו.

טלב אבו עראר: בג"צ לא פסק את זה.

זאב בנימין בגין: חברים, אני מזכיר - - -

<קריאה: הבג"צ לא - - -

זאב בנימין בגין: שנשיאות הכנסת - - -

יואב קיש: בג"צ אמר שהפולשים צריכים לעזוב את השטח.

יואב קיש: נקודה.

זאב בנימין בגין: חברים - - -

<קריאה: בג"צ קבע שהם לא פולשים.

זאב בנימין בגין: אני מבקש להמשיך.

<קריאה: בג"צ לא אמר שהם פולשים, קיש, קיש - - -

<קריאה: בג"צ החליט - - -

<עמיחי יוגב: יש החלטות של בג"צ בצורה ברורה, יש להם את האפשרות לקבל מגרש ב"חורה".

<קריאה: חבר הכנסת קיש - - -

שולי מועלם-רפאלי: מצוין אז שיצטרפו לישוב החדש, יש להם את האישור החדש.

זאב בנימין בגין: לא ידברו ככה.

יואב קיש: איפה היית כשהרסו את הבניינים - - - איפה היית?

שולי מועלם-רפאלי: יתכבדו ויצטרפו לישוב החדש, אם הם לא פולשים - - -

זאב בנימין בגין: את ביקשת?

<קריאה: קבלה - - - אף אחד לא יקבל אותם.

זאב בנימין בגין: האם את ביקשת?

שולי מועלם-רפאלי: לא נותנים להם, נתנו להם - - -

זאב בנימין בגין: שולי, שולי, האם את ביקשת רשות הדיבור?

זאב בנימין בגין: יגיע תורך, אני מבקש רק לדברים האחרונים שנשמעו, לומר, שהדיון הזה - - -

שולי מועלם-רפאלי: כי אני רואה את זה - - -

זאב בנימין בגין: מתקיים בוועדת הפנים, שולי, אל תפריעי לי, הדיון הזה מתקיים לאחר שהנושא אושר לדיון מהיר על ידי נשיאות הכנסת.

זאב בנימין בגין: בבקשה, חבר הכנסת אחמד טיבי, בבקשה.

זאב בנימין בגין: אחריו יוסף ג'בארין.

זאב בנימין בגין: חברים, לקצר, לא להתלהט ונמשיך עד הסוף.

זאב בנימין בגין: ואפילו נשמע את החברים האורחים.

זאב בנימין בגין: בבקשה.

אחמד טיבי: המילה "לא להתלהט" מתאימה להחלטה אדוני היושב ראש.

אחמד טיבי: מגרשים ערבים ואומרים להם: תירגעו כי זו דמוקרטיה.

אחמד טיבי: יש החלטת בית משפט.

אחמד טיבי: אני הייתי בארצות הברית לפני יותר משבוע והצגתי את הנושא של אום אל חיראן והקמת חיראן בכול פורום אפשרי.

אחמד טיבי: בבית הלבן, במחלקת המדינה, בקונגרס, עם יהדות ארצות הברית, לפחות בשתי פגישות, אנשים ששמעו אותי חשבו שאני הוזה.

אחמד טיבי: מה, הורסים ישוב שכבר קיים חמישים שנה - - -

<קריאה: ששים.

<קריאה: ששים ואחת.

<קריאה: ששים, ששים.

זאב בנימין בגין: חברים.

אחמד טיבי: אני אגיד מה אמרו לי, יהודים במקרה הזה.

אחמד טיבי: - - - של ערבים, כדי להקים במקומו ישוב יהודי?

אחמד טיבי: In the same name?

אחמד טיבי: אמר לי מישהו חשוב, אמרתי לו: in the same name.

אחמד טיבי: הסברתי לו - - -

<קריאה: טאלב, הוא מייצג אותך.

אחמד טיבי: שהאגודה המקימה את חיראן, מפרשת את השם של חיראן, שזה חיים, רוח ונפש.

אחמד טיבי: אז זה בדיוק ההיפך ממה שקורה כאן, האם זה מים חיים?

אחמד טיבי: זה מוות, זה מוות לאנשים האלה, מוות לעתיד שלהם, מוות להיסטוריה שלהם, מי גירש אותם פעמיים ועכשיו זה הגירוש השלישי?

אחמד טיבי: מי אמר שהם בני רשות?

אחמד טיבי: לאלה, חברי, חבר הכנסת קיש, טעית עובדתית, אמרת שבית המשפט - - -

יואב קיש: אני יכול להקריא לך ציטוטים מבית המשפט, אתה רוצה?

אחמד טיבי: גם אני, גם אני.

יואב קיש: או.

יואב קיש: קיי.

זאב בנימין בגין: יש לכל אחד זכות לטעות כאן, בבקשה.

אחמד טיבי: הציטוט של בית המשפט.

אחמד טיבי: בית המשפט לא התערב בהחלטת המדינה, המדינה החליטה להרוס ולפנות ולהקים ישוב, שעל פי התחזיות, ב-2030 יגורו שם 10,000 איש.

אחמד טיבי: תגידו, מדינת ישראל, היהודים של מדינת ישראל, שלטון הרוב של מדינת ישראל, האם קצה נפשו ב-1,000 איש שגרים שם כבר ששים שנה?

אחמד טיבי: האם אתם לא יכולים להתקיים בלי שהאנשים האלה, יחד עם הבנים שלהם, ימשיכו לגור באותו המקום?

אחמד טיבי: מה יקרה אם תְּפַתְחו את כל האזור בשביל כולם?

אחמד טיבי: מה יקרה אדוני, אם תפתחו את האזור בשביל כולם?

יואב קיש: זה נאמר בבג"צ, היתה החלטה.

זאב בנימין בגין: יואב, תן לו בבקשה.

זאב בנימין בגין: לא, אני לא אסכים.

זאב בנימין בגין: יואב.

יואב קיש: אני לא מתנגד להחלטת הבג"צ הזו.

זאב בנימין בגין: יואב.

זאב בנימין בגין: יואב.

יואב קיש: איפה הדמוקרטיה שלך?

יואב קיש: פתאום אתה נלחם בבג"צ, האם אתה רוצה שגם אני אלחם בבג"צ?

זאב בנימין בגין: יואב, חבר הכנסת קיש, אני קורא לך לסדר בפעם הראשונה.

זאב בנימין בגין: חבר הכנסת טיבי, אנא קצר וסיים.

אחמד טיבי: 'אפרופו' בג"צ, אפרופו האמירה הדמיונית ש"בג"צ הוא טוב לערבים", המוסד הזה מעולם לא נתן סעד - - -

יואב קיש: אף אחד לא אמר את זה, אף אחד לא אמר את זה.

אחמד טיבי: אל תפסיק אותי.

אחמד טיבי: החברים שלך אמרו.

זאב בנימין בגין: חבר הכנסת קיש, אני קורא לך לסדר בפעם השנייה.

זאב בנימין בגין: בבקשה.

אחמד טיבי: למרות שבג"צ אישר גירושים, הפקעות, חיסולים, התנחלויות, לא עמד על החלטתו ליישב מחדש ולהחזיר את תושבי - - -

זאב בנימין בגין: חבר הכנסת טיבי, אבקש לסיים.

אחמד טיבי: מעולם לא אמרנו שצריך לעלות עליו עם D-9.

אחמד טיבי: האנשים האלה פונים גם לבתי משפט - - -

יואב קיש: זה מה שאתם עושים עכשיו.

אחמד טיבי: גם לוועדת הפנים, עושים הפגנות, הכול לפי חוק ואתם מחסלים להם את העתיד, על פי חוק.

זאב בנימין בגין: תודה רבה.

זאב בנימין בגין: חבר הכנסת יוסף ג'בארין.

אחמד טיבי: לכן הם אומרים - - -

זאב בנימין בגין: אתה סיימת.

אחמד טיבי: צריך לפנות גם לקהילה הבינלאומית.

זאב בנימין בגין: אתה סיימת, חבר הכנסת.

אחמד טיבי: הם נלחמים על החיים שלהם ואתם נלחמים על אדמה לאנשים שלא רצו - - -

יואב קיש: אנחנו נלחמים על הדמוקרטיה, אנחנו נלחמים ובג"צ - - -

זאב בנימין בגין: חברים - - -

אחמד טיבי: משפט אחד.

זאב בנימין בגין: היה לך משפט נהדר.

אחמד טיבי: יש לי משפט עוד יותר נהדר.

זאב בנימין בגין: חבר הכנסת ג'בארין.

אחמד טיבי: המשפט הזה, המקרה הזה של הריסת אום אל חיראן והקמת חיראן הוא חורבן, והוא prototype של האפרטהייד.

אחמד טיבי: הנה, אמרתי את זה שלש פעמים באותו - - -

זאב בנימין בגין: תודה רבה.

זאב בנימין בגין: חבר הכנסת יוסף ג'בארין, בבקשה.

יוסף ג'בארין: האמת היא שאני רוצה לייחד את דבריי - - -

זאב בנימין בגין: את דבריך הקצרים תייחד בבקשה.

יוסף ג'בארין: לחבריי בקואליציה.

יוסף ג'בארין: אני לא חושב שזה המקרה שעליו אנחנו אמורים להתקוטט, תנו לי שתי דקות ואני אסביר.

זאב בנימין בגין: בבקשה.

יוסף ג'בארין: שני הטיעונים שבדרך כלל מעלים כשמדובר באוכלוסייה הבדואית הם האחד, שהם פולשים והטיעון השני, שאין אפשרות תיכנונית להקים יישוב שם.

יוסף ג'בארין: אלה שני הטיעונים שבדרך כלל אנחנו מתמודדים אתם.

יוסף ג'בארין: המקרה של אום אל חיראן ועתיר הוא מקרה יוצא דופן שבו שני הטיעונים הללו פשוט לא תקפים.

יוסף ג'בארין: מי אמר שהם לא תקפים – בית המשפט.

יוסף ג'בארין: בג"צ עצמו אמר - - -

יואב קיש: האם יש להם זכויות במקום?

זאב בנימין בגין: חברים.

זאב בנימין בגין: תנו - - -

יואב קיש: לא, כי הוא לוקח - - -

זאב בנימין בגין: תתרגלו לשמוע.

זאב בנימין בגין: אמרת, הוא אומר, בסדר.

<קריאה: הוא מחדש את הסיפור.

זאב בנימין בגין: בסדר, שמענו.

זאב בנימין בגין: שמענו.

טלב אבו עראר: הוא מחפש טלוויזיה.

יואב קיש: ביום שתהיה יושב ראש הועדה אז - - -

יוסף ג'בארין: הוא רוצה לשמוע, אני בטוח.

יוסף ג'בארין: בג"צ אמר במפורש שתושבי אום אל חיראן ועתיר הם לא פולשים, המדינה לפני ששים שנה הסיעה אותם למקום הזה ולכן הם נמצאים ברשות.

יוסף ג'בארין: ולכן, אין שום מחלוקת עובדתית שהם לא פולשים.

יואב קיש: אבל יש להם זכויות - - -

זאב בנימין בגין: יואב, יואב.

יוסף ג'בארין: כן, בית המשפט אמר, בגלל שהם ברשות - - -

זאב בנימין בגין: יואב, עדיין לא ביקשתי, יואב, לא ביקשתי, ביקשתי שקט, אל תצא.

זאב בנימין בגין: אני אומר לך, אני אומר לך איך גידלתי ילדים.

זאב בנימין בגין: הילדים שלי לא אכלו כל כך טוב, הייתי אומר להם: עוד שלש כפיות, בכפית השנייה הייתי אומר שתיים ורבע, שתיים וחצי, אז קראתי לך לסדר פעם שנייה ועכשיו שתיים ורבע.

זאב בנימין בגין: חבר הכנסת יוסף ג'בארין, בבקשה.

זאב בנימין בגין: בקצרה.

יוסף ג'בארין: יש להם זכות?

יוסף ג'בארין: בית המשפט אומר שכן.

יוסף ג'בארין: העובדה שהם נמצאים כאן ברשות, ששים שנה, יצרה זכות, זכות משפטית, אפילו שלא לדבר על הזכות המוסרית.

יואב קיש: להיפך.

זאב בנימין בגין: יואב, אי אפשר.

יוסף ג'בארין: זה הטיעון הראשון, הטיעון השני הוא שבדרך כלל אומרים הוא שהמדינה לא יכולה להקים בכל ישוב קטן, - - - וכדו'.

יוסף ג'בארין: באה המדינה ואומרת ובג"צ גם ראה את זה, שיש פשוט תכנית, יש תכנית להקים ישוב ממש על אותה חלקה.

זאב בנימין בגין: נו, חבר'ה.

זאב בנימין בגין: קדימה.

יוסף ג'בארין: זה אומר שגם ברמה התכנונית, האופציה התכנונית קיימת, ההיתכנות קיימת, זה אומר שיש להם זכות כי הם לא פולשים ולכן, אין שום סיבה שבעולם להגיע לצעד דרסטי, בלתי אנושי, של גירוש התושבים, זה פשוט, זו נכבה שניה ברורה כנגד התושבים הללו.

יוסף ג'בארין: ולכן, אמר חבר הכנסת טלב א סנע באופן ברור, התושבים – וסליחה - - -

<קריאה: אבו עראר.

זאב בנימין בגין: זה מתאים ליהודי לטעות, זה לא מתאים לך.

זאב בנימין בגין: לי מתאים לטעות ככה.

יוסף ג'בארין: חברי טאלב, כולם יודעים שהוא החבר הכי טוב שלי ברשימה, אמר חברי טאלב אבו עראר - - - ישוב משותף, אתם מדברים כל הזמן על חיים משותפים וכבוד ושוויון אז הנה, התושבים בוחרים שלידם יקום ישוב יהודי וזה יהיה ישוב משותף יהודים וערבים, אז למה להגיע למצב של גירוש, כאשר יש אופציה של דו-קיום?

<קריאה: יפה.

זאב בנימין בגין: זו הייתה שאלה רטורית ואני אזכיר שלפני שנים רבות אחד מחברי הכנסת עמד על הדוכן ואמר: "ואני שואל את השאלה הזאת כשאלה רטורית ואני דורש מן הממשלה תשובה מיד".

זאב בנימין בגין: חבר הכנסת אכרם חסון, בבקשה.

אכרם חסון: לא נגיד את שמו.

אכרם חסון: אדוני היושב ראש, זה ללא כל ספק מצב בלתי נסבל, לפי דעתי, לא דמוקרטי ולא אחראי.

אכרם חסון: במדינות מתוקנות בעולם, כמו דנמרק או שבדיה, כמו הולנד, גם בתי המשפט וגם הממשלות נותנים העדפה מתקנת ובאים לקראת המיעוט, כי המיעוט אין לו כוח פוליטי ואין לו כוח כלכלי, הוא לא יכול להילחם במוסדות המדינה ולא בפקידים, שיושבים במשרדי הממשלה ומתכננים איך שהם רוצים.

אכרם חסון: מצב כזה בלתי נסבל מביא לשנאה, מביא לתיסכול.

אכרם חסון: מדובר באזרחים שמשרתים את מדינת ישראל.

אכרם חסון: ישנו מנהיג ישראלי שאמר: נאמנות היא אזרחות והיא זכויות ואני אומר לך, זה לא מיושם אף פעם בשטח.

אכרם חסון: האנשים האלה, מה הם רוצים, כל בקשתם שתהיה להם קורת גג בצורה מכובדת ואחראית, כדי שיחיו כמו כל אזרח מכובד במדינת ישראל.

אכרם חסון: האנשים האלה חיים היום בלי חשמל, בלי תשתיות, בלי גני ילדים ובלי בתי ספר.

אכרם חסון: זה מתאים למדינות עולם שלישי או עולם רביעי אם יש.

אכרם חסון: לכן, אני אומר לך, אני גם לוקח את עצמי כדרוזי, כבן מיעוט, כשלקחו את הפארק, אלפי דונמים לקחו מן הדרוזים בכרמל, כשלקחו מבית ג'אן - - -

זאב בנימין בגין: להצטמצם לדיון הזה.

אכרם חסון: לא יהיה עימות, אני רק - - -

זאב בנימין בגין: לא עימות, בדיון.

זאב בנימין בגין: אני מבקש להצטמצם בנקודה.

אכרם חסון: אנחנו נלחמנו, גם כשלקחו את האדמות לתעשייה הצבאית ביוקנעם מהדרוזים אז אמרו: בבקשה, אם זה לטובת המדינה אז קחו.

אכרם חסון: כשהחזירו את זה למועצה המקומית או לעירית יוקנעם והתחילו לבנות נדל"ן שם, לא באו ואמרו לדרוזים: בואו תהיו שותפים, אז בואו נלמד לקח מן העבר, בואו נלמד מכול הטעויות, הרבה דיונים היו בוועדות הפנים, מה יצא מזה?

אכרם חסון: אם לא תהיה חקיקה ואם לא נהיה אנשים מכובדים ואחראים על כל מילה שאנחנו אומרים ונעגן אותה בחוק, אז זה שהאנשים האלה לא יפגינו יביא את הבנים שלהם לתסכול מול המשטרה ומול אנשי החוק, אדוני היושב ראש, אני אומר דברים חשובים מאוד.

זאב בנימין בגין: אני לא אמרתי ש - - -

אכרם חסון: אני אגיד לך למה, כי אני ראש עיר והייתי שם ראש ועדת תיכנון ובנייה, התסכול אוכל את הצעירים בקרב כל המיעוטים במיוחד הדרוזים והבדואים ואחרים, הגיע הזמן שנעשה מעשה.

אכרם חסון: אני מבקש מכבודך, בוא נקח את הדיון הזה למקום אחראי וענייני.

אכרם חסון: זה לא יהודים ולא ערבים.

אכרם חסון: אנחנו רוצים ליישב את הנגב, אנחנו רוצים לפתח את הנגב וזה חשוב אבל, הם חלק מן הנגב, הם לא סוג ג' ואנחנו לא צריכים להישאר סוג ב' וסוג ג'.

<קריאה: תודה רבה.

זאב בנימין בגין: תודה רבה.

<קריאה: שוכראן, שוכראן.

זאב בנימין בגין: חבר הכנסת דב חנין.

דב חנין: תודה אדוני היושב ראש, אני מכיר את הפרשה הזו לעומק ואני יכול לדבר עליה שעות.

דב חנין: אני אעשה את זה בקיצור.

דב חנין: אני רוצה לדבר על פסק הדין של בית המשפט העליון, שקראתי אותו מאוד בעיון.

דב חנין: בית המשפט העליון לא קבע שזה מעשה טוב לגרש את תושבי אום אל חיראן, הוא לא קבע את זה.

דב חנין: בית המשפט העליון קבע שמותר למדינה לגרש את תושבי אום אל חיראן, למרות שהם לא פולשים.

דב חנין: אין שום וויכוח שהם לא פולשים.

דב חנין: אני מצטער על פסק הדין הזה, אני חושב שדעת המיעוט בבית המשפט העליון הייתה הדיעה הנכונה.

דב חנין: גם בבית משפט עליון מכובד כמו בארצות הברית - - -

זאב בנימין בגין: כבוד השופטת דפנה ארז ברק.

דב חנין: נכון.

דב חנין: גם בבית משפט עליון מכובד כמו בית המשפט העליון בארצות הברית, שם ב-1858 פסק הדין של דראד סקוט, שבית המשפט העליון האמריקאי מתבייש בו עד היום.

דב חנין: אני חושב שגם פסק הדין הזה, בעוד הרבה שנים יתביישו בו, כך אני חושב.

דב חנין: לדעתי זה גם לא חוקי מה שהמדינה עושה, אבל לא על זה הוויכוח, לא על זה הוויכוח כאן, כי הוויכוח כאן הוא לא על השאלה האם זה חוקי אלא על השאלה האם המדינה צריכה לעשות את זה.

דב חנין: בית המשפט לא אומר למדינה: תעשי או לא תעשי, אלא הוא אומר: מותר לך, תעשי אם את רוצה.

דב חנין: אני אומר למדינה: אל תעשי את זה, אל תעשי את זה, כי זה לא מוסרי, אל תעשי את זה כי זה לא אנושי, אל תעשי את זה כי זה מאוד מאוד מטופש, ואל תעשי את זה כי בסוף זה לא יהיה.

דב חנין: לא יקרה מצב שיגרשו אנשים מהבית שלהם כי הם ערבים ועל הבית הזה יבנו בית ליהודים, זה לא יקרה כי בסופו של דבר המצפון והצדק ינצחו.

זאב בנימין בגין: תודה רבה חבר הכנסת חנין.

זאב בנימין בגין: חבר הכנסת עודד פורר.

זאב בנימין בגין: אני מבקש להתמיד בשיטת ההאזנה שנקטו בה כל הנוכחים בדקות האחרונות.

זאב בנימין בגין: בבקשה, חבר הכנסת עודד פורר.

עודד פורר: תודה אדוני - - -

עיסאווי פריג': אני מעוניין לשמוע את דעתך, אדוני היושב ראש.

זאב בנימין בגין: סליחה?

עיסאווי פריג': אני מעוניין לשמוע את דעתך.

זאב בנימין בגין: אני הצהרתי בתחילת הישיבה שאני מכהן כאן כיושב ראש ואני צריך לצלוח את הדיון הזה עד לשעה אחת עשרה, בלי נפגעים רבים מדי.

עיסאווי פריג': מה עמדתך לגבי בנושא?

זאב בנימין בגין: עיסאווי, אנחנו נדבר למעלה אצל ציונה, בסדר?

זאב בנימין בגין: ניפגש אצל ציונה.

עיסאווי פריג': הבנתי.

זאב בנימין בגין: כן, עודד, בבקשה.

עודד פורר: תודה רבה אדוני יושב הראש.

עודד פורר: אני קודם כל רוצה לומר שאחת הבעיות שמתעוררות כאן היא בעיקר בגלל שממשלות ישראל לדורותיהן, מושכות את ידיהן מלטפל ולהסדיר את נושאי הבדואים בנגב, למרות הניסיונות שנעשו ואתה לקחת בזה חלק נכבד.

עודד פורר: בכל פעם נסוגים, לוקחים צעד קדימה שניים אחורה, יש בעיה בנושא הסדרת הישוב הבדואי בנגב, שהממשלה צריכה לטפל בה ולא לטמון את ראשה בחול.

עודד פורר: כשנצלול לתוך העניין הזה אז נראה שזה מדהים איך כולם הופכים את מה שקרה פה ואת מה שקורה פה לאיזה רעם ביום בהיר.

עודד פורר: הרי הרעם הזה כבר היה ב-2002, החלטת הממשלה שהתקבלה התקבלה עוד בממשלת שרון בשנת 2002.

עודד פורר: הייתה עתירה לבית משפט שלום ב-2004 שנדחתה ב-2009.

עודד פורר: ערערו למחוזי, המחוזי דחה את הערעור ב-2011.

עודד פורר: ביקשו דיון נוסף ורשות ערעור נוספת בעליון ובינואר 2016 העליון דחה את הבקשה הזו.

עודד פורר: זה ההליך המשפטי שקרה פה אז אי אפשר לבוא ולהגיד: בית המשפט אמר או לא אמר.

עודד פורר: חבר'ה, בית המשפט דחה את העתירה בעניין הזה.

עודד פורר: יותר מזה, כשאומרים שהם יושבים שם ושיש להם איזושהי בעלות על הקרקע, אז פסק בית המשפט העליון, על פי דיני הקניין, שלא רכשו בני השבט זכויות בעלות במקום, אפילו שישבו בו ברשות.

עודד פורר: הם בנו במקום בנייה נרחבת ללא היתרים ועשו בנייה בלתי חוקית.

עודד פורר: צריך לזכור, שכל אחד מיושבי המקום וכל אחד מהבדואים שמוסדר יִשוּבוֹ בנגב מקבל מגרש מסובסד, מקבל פיצוי כספי כדי לבנות את ביתו, מה שלא ניתן לאף אזרח ישראלי אחר וטוב שניתן להם, כי אני חושב שצריך להסדיר את העניין הזה אבל, אם רוצים באמת להסדיר את הישוב בנגב, אז לא צריך לבוא אחר כך, כל פעם שכבר מסדירים את הישוב ולהפוך את זה לאיזשהו אקט של גזענות.

עודד פורר: רק בואו נראה כמה ישובים בדואים קמו בנגב בשנים האחרונות – אחד עשר, ונספור כמה ישובים יהודים קמו בנגב.

זאב בנימין בגין: תודה.

<קריאה: עד עכשיו - - -

עודד פורר: הם קיימים.

זאב בנימין בגין: תודה.

זאב בנימין בגין: אני לא רואה את מסעוד.

עודד פורר: הם קיימים.

<קריאה: הם הוכרו, מסעוד יצא.

אחמד טיבי: מסעוד ביקש שראיד ידבר במקומו.

זאב בנימין בגין: יקבל, יקבל.

זאב בנימין בגין: חברים, אנחנו מתקדמים.

<קריאה: מבקש גם שמישהו מן המדינה ידבר בהקשר הזה.

זאב בנימין בגין: בבקשה, חברת הכנסת תמר זנדברג, יש לך עכשיו רשות לקריאת ביניים ארוכה מאוד, שלש דקות, בבקשה.

תמר זנדברג: תודה רבה.

תמר זנדברג: אני מקשיבה לחברים מן הימין ואני שואלת את עצמי, אני שומעת את המלים "קניין" ו"בג"צ" וכל הדברים האלה, כל המלים המשפטיות והפיתולים והפתלתלות וההתפתלות הזאת, על מנת להסביר דבר כל כך פשוט: בשטח מדינת ישראל, מוציאים אזרחים מקבוצה אתנית מסוימת בשביל להכניס אזרחים מקבוצה אתנית אחרת.

<קריאה: לא נכון, זה לא המצב.

תמר זנדברג: האם זה יעלה על הדעת?

<קריאה: יש להם אפשרות לרכוש את הקרקע.

תמר זנדברג: האם זה יעלה על הדעת, חבר הכנסת פורר?

<קריאה: עודד, דיברת יפה.

<קריאה: ראש המועצה - - -

תמר זנדברג: אתה יודע שהבית שלך, אני לא יודעת איפה אתה גר, אתה לא יודע מי הבעלים של הקרקע.

עודד פורר: אז אני כן יודע.

עודד פורר: ואני אגיד לך, הבית שלי - - -

תמר זנדברג: אתה לא יכול - - -

עודד פורר: איפה שאני גר, רכשו את הקרקע לפני מאה עשרים וחמש שנה, בדין ובכסף.

זאב בנימין בגין: חבר הכנסת פורר, שמעו אותך בדממה.

זאב בנימין בגין: בקשב רב.

עודד פורר: פנתה אליי, פנתה אליי לגבי הבית שלי.

תמר זנדברג: אני פניתי אליך ואתה לא תצרח עליי.

עודד פורר: אם יהיה - - -

זאב בנימין בגין: חברים, כן, תמי, בבקשה.

עודד פורר: את פונה אליי.

תמר זנדברג: זה לא - - -

זאב בנימין בגין: עודד, שמעו אותך.

עודד פורר: אם את פונה אלי אז תצפי לתשובה.

עודד פורר: את יכולה לפנות כמה שאת רוצה.

תמר זנדברג: אני יודעת שזה כואב, אני יודעת שזה מביש, אני יודעת שהכנסת הזאת, הפרלמנט הזה - - -

<קריאה: ההתנהגות שלָך - - -

<קריאה: לא, עזוב.

תמר זנדברג: לא יכול לסבול את הרעיון הזה, שאין לו אח ורע, בשום מקום, עזוב 'בעולם', אנחנו תמיד משווים לעולם, איך הדעת סובלת?

תמר זנדברג: עזוב מוסר, ההיגיון הפשוט, השכל הישר, האם השכל הישר יכול לתפוס דבר כזה?

תמר זנדברג: להוציא אזרחים ולהכניס אזרחים אחרים?

תמר זנדברג: למה?

תמר זנדברג: בגלל שאלה ערבים ואלה יהודים?

תמר זנדברג: זה יום מביש לכנסת ולמדינת ישראל.

תמר זנדברג: אני מצטרפת להערכות הזהירות שזה לא יקרה ואתה יודע, כשזה לא יקרה והחתימה המבישה הזאת תבוטל, אז יהיו כאן כאלה שיתחרו ביניהם, מי ידע ראשון ומי תמך בזה ומי לא העלה על דעתו, ומי רצה להגיד את הדברים שלו רק אצל ציונה במזנון ולא לציבור.

תמר זנדברג: חברות וחברים, צריך פה ימין ושמאל להגיד בפה מלא: לא כך.

תמר זנדברג: תודה.

זאב בנימין בגין: תודה.

<קריאה: היא פגעה בך, חבר הכנסת פורר.

זאב בנימין בגין: תודה.

<קריאה: בי היא לא פגעה.

<קריאה: לא, אף אחד לא פגע - - -

<קריאה: פורר, פורר - - -

<קריאה: אין לנו פעילות - - -

<קריאה: תשתדל להכניס - - -

זאב בנימין בגין: תודה.

זאב בנימין בגין: חברת הכנסת השכל, רק אם את ממש חייבת.

שרן השכל: רק אם אני ממש חייבת?

שרן השכל: אני לא אאריך בדברים.

שרן השכל: רוב הדברים נאמרו, גם מן הבחינה המשפטית, על ידי חבריי.

שרן השכל: בני, אתה, אני חושבת מכיר יותר טוב מכולנו את הבעיה של הפזורה הבדואית בנגב, אתה היית - - -

זאב בנימין בגין: למה את מצליחה - - - אני לא כאן עכשיו.

שרן השכל: הוא, הוא עסק בזה הרבה.

זאב בנימין בגין: כן, כן.

שרן השכל: הרבה מאוד זמן ולמד את הנושא לעומק - - -

זאב בנימין בגין: אמרתי, זה היה.

שרן השכל: זו בעיה, זו בעיה כשיש שטחים נרחבים שמשתלטים עליהם בצורה בלתי חוקית.

עיסאווי פריג': אנחנו משתלטים, אדוני - - -

זאב בנימין בגין: עיסאווי, תן לה.

<קריאה: הסדרה - - -

זאב בנימין בגין: אני מבקש לכבד.

שרן השכל: אנחנו מסתכלים על שטחים נרחבים באזור הנגב, שמשתלטים עליהם בצורה בלתי חוקית, ממשיכים את הבנייה עליהם, מדינת ישראל מנסה להסדיר עם מישהו אחד, פתאום מגיעה משפחה אחרת ואומרת: ש"אתנו לא הסדרת", אנחנו מדברים על משהו שהיה, כי זו לא בעיה קטנה, זו בעיה מאוד מאוד - - -

איימן עודה: כי הם היגרו, כי הם היגרו - - -

שרן השכל: אני יודעת - - -

זאב בנימין בגין: היא שמעה אותך.

שרן השכל: לא הפרעתי לך.

זאב בנימין בגין: חברת הכנסת השכל ישבה בסבלנות.

איימן עודה: לא, אולי היא חושבת שאין להם - - -

זאב בנימין בגין: חמשים דקות.

<קריאה: היא חושבת אבל הם היגרו, הקרקע - - -

זאב בנימין בגין: היא לא חושבת כלום, עזוב, אל תגיד לה מה היא חושבת.

<קריאה: הם לא מהגרים.

זאב בנימין בגין: אני היכרתי אותה בחודשים האחרונים.

זאב בנימין בגין: בדרך כלל היא יודעת לבטא את מחשבותיה, אל תספר לה מה היא חושבת.

איימן עודה: לא, מהגרים גם - - -

זאב בנימין בגין: שרן, בבקשה.

זאב בנימין בגין: עזוב, נו.

שרן השכל: סליחה, גם יהודים היו פה לפני קום המדינה.

זאב בנימין בגין: שרן.

<קריאה: איך זה?

<קריאה: איפה הם גרים היום?

<קריאה: המקום - - -

זאב בנימין בגין: אני מבקש ממך להמשיך, שרן, תמשיכי בבקשה.

שרן השכל: תודה רבה.

<קריאה: תפסיקו להפריע לה אז היא תוכל להמשיך.

שרן השכל: הבעיה - - -

איימן עודה: הם היו, הוא לא ביקש לגרש אותם.

איימן עודה: הנה היו, הוא לא ביקש לגרש אותם.

שרן השכל: ההיסטוריה היהודית בארץ ישראל - - -

<קריאה: כאילו לא גירשו יהודים מארץ ישראל, מעולם, כאילו מעולם לא גירשו.

זאב בנימין בגין: חברים, עכשיו אנחנו נתחיל בזה?

<קריאה: זה לא יכול להיות.

שרן השכל: אתה לא רוצה להיכנס לוויכוח ההיסטורי.

<קריאה: אין לך, אתה לא 'בעל הבית' של הישיבה.

<קריאה: כן, גם הבדואים הם לא שבטים נודדים, - - - בעלות על הקרקע.

זאב בנימין בגין: אני מבקש לאפשר לחברת הכנסת הסבלנית ביותר בישיבה הזאת להמשיך בדבריה.

זאב בנימין בגין: בבקשה.

שרן השכל: בכל מקרה, אנחנו מבינים שזו בעיה מאוד נרחבת, זה לא רק המקרה הספציפי הזה וכשבאים בטענות - - -

<קריאה: תדייקי - - -

<קריאה: נו באמת, נו.

שרן השכל: תן לי לסיים אז תוכל גם - - -

זאב בנימין בגין: לא, עיסאווי, סליחה.

שרן השכל: עכשיו, כל הטענות שמעלים פה בנוגע לכך שאין בתי ספר ואין להם תשתיות, נובעות בדיוק מן הבעיה הזו, בדיוק מן הבעיה הזו.

שרן השכל: עכשיו, הבעיה היא לא רק במדינת ישראל שלא מוצאת לזה פתרון אלא זו גם בעיה מן האזרחים התושבים שנמצאים שם ובעצם - - - ממשיכה, אף אחד לא אוכף אותה ולכן ממשיכים להשתלט על עוד קרקעות בצורה בלתי חוקית, עד שזה מגיע למצב שיש כבר תכניות של מדינת ישראל והדבר צריך להגיע לבג"צ.

שרן השכל: אין ברירה.

שרן השכל: זאת אומרת, אין אכיפה בשטח, ממשיכים את התופעה הזו, אז הדבר מגיע לבג"צ.

שרן השכל: אני לא חושבת שיש פה ספק לאף אחד בנכונות של בג"צ לעיין בפרטים הקטנים, עם בדיקה של מפות, של מסמכים משפטיים, בג"צ עשה את העבודה ובג"צ הכריע בנושא.

שרן השכל: אנחנו לא יכולים לבוא ולהתערב - - -

זאב בנימין בגין: סליחה, כן.

שרן השכל: אנחנו לא יכולים לבוא עכשיו, אחרי שבג"צ כבר עבר על כל המסמכים הרלבנטיים, דיבר עם כל הגורמים שהיה צריך לדבר אתם, הם הגיעו להחלטות.

שרן השכל: כי אם אנחנו ככנסת עכשיו נתחיל לערער על ההחלטה אז יש פה עוד ערימה של החלטות שאני רוצה לערער עליהן, כמו למשל, בישוב עפרה, תשעה בתים שבג"צ החליט להרוס.

שרן השכל: בתים של יהודים, שצריכים לצאת משם, בדיוק אותו דבר - - -

תמר זנדברג: זה לא בשטח מדינת ישראל.

שרן השכל: אז האם - - -

תמר זנדברג: לא בשטח מדינת ישראל.

שרן השכל: אז האם אנחנו נבוא ונערער על החלטת בג"צ - - -

תמר זנדברג: זה לא בשטח מדינת ישראל.

שרן השכל: אם את מעוניינת לערער על ההחלטה - - -

תמר זנדברג: זה לא בשטח מדינת ישראל.

שרן השכל: גם אני מעוניינת לערער על החלטה - - -

תמר זנדברג: זה לא בשטח מדינת ישראל.

שרן השכל: אבל מקרקעין - - -

זאב בנימין בגין: חברת הכנסת זנדברג - - -

תמר זנדברג: אין יותר ופחות, זה לא שטח ריבוני של מדינת ישראל.

זאב בנימין בגין: בבקשה, סיימי.

זאב בנימין בגין: את מסיימת.

<קריאה: זה שטח מדינת ישראל.

שרן השכל: ארבעים שנה - - -

תמר זנדברג: ארבעים שנה ממשלות ליכוד וזה לא הפך לשטח מדינת ישראל.

זאב בנימין בגין: תמי, אני רוצה לאפשר לחברת הכנסת השכל לסיים ואז נשמע - - -

תמר זנדברג: למה?

תמר זנדברג: עפרה זה לא שטח מדינת ישראל.

- הליכוד: אם נחפור באדמה האם נמצא שרידים מבית המקדש הפלשתיני הראשון?

- הליכוד: - - - מה נמצא שם?

- הליכוד: - - - ארץ ישראל יותר מאשר - - -

תמר זנדברג: אז למה לא החלתם על זה את חוק מדינת ישראל?

תמר זנדברג: למה זה לא שטח מדינת ישראל?

תמר זנדברג: האם יש למישהו תשובה?

תמר זנדברג: עודד פורר, אני פונה אליך - - -

<קריאה: את יכולה להגיד את זה עוד מאה פעם אבל זה שטח מדינת ישראל.

תמר זנדברג: סליחה, האם אתה טוען שעפרה היא בשטח מדינת ישראל?

זאב בנימין בגין: תמי - - -

<קריאה: כן.

<קריאה: שטח מדינת ישראל.

שרן השכל: אני דורשת לסיים את דבריי.

זאב בנימין בגין: חברת הכנסת זנדברג, שניה, בחברוּת, יש לך איזו כנראה הנאה להיות מוצאת מישיבות.

זאב בנימין בגין: כך ראיתי בישיבות האחרונות.

זאב בנימין בגין: קראתי לך לסדר - - -

תמר זנדברג: לא הוצאתי מאף ישיבה, עם כל הכבוד.

זאב בנימין בגין: ראיתי שכן.

זאב בנימין בגין: קראתי לך לסדר פעם שניה, אני מאוד מבקש, תמי, תקפידי, אנחנו רוצים לשמוע את התושבים.

זאב בנימין בגין: תסיימי בבקשה, חצי משפט אחרון.

שרן השכל: מה שאני מנסה להגיד הוא שחוק הוא חוק.

שרן השכל: השופטים לא מסתכלים על צבע העור שלך, מאיפה אתה - - -

זאב בנימין בגין: טוב.

שרן השכל: לא, בני, אני רוצה לסיים, הם לא הפסיקו לקטוע אותי, חשוב לי לסיים את זה, ואנחנו כנציגי ציבור חייבים לכבד את זה.

שרן השכל: מה שאני שומעת פה מנציגי ציבור שאומרים שהחלטה של בג"צ היא לא אנושית, היא מטופשת - - -

<קריאה: זה נכון.

שרן השכל: וגזענית - - -

<קריאה: נכון, זה נכון.

שרן השכל: אותו הדבר אני יכולה להגיד על הריסת הבתים בעפרה, שזה לא אנושי, זה גירוש, זה בדיוק אותו הדבר.

זאב בנימין בגין: תודה רבה, תודה.

שרן השכל: אנחנו חייבים לשמור על החוק ולא להיגרר להערות כאלו שבעצם מערערות את כל שלטון החוק.

זאב בנימין בגין: תודה רבה.

זאב בנימין בגין: יפה, תודה רבה.

זאב בנימין בגין: אני מבקש עכשיו מנציג התושבים במקום, ממשפחת אבו אלקיעאן.

זאב בנימין בגין: חליל אבו אלקיעאן.

זאב אלקין: שלום לחברים, לחברי הכנסת וליושב ראש הישיבה.

זאב אלקין: מדובר בשבט אבו אלקיעאן ששבט אבו אלקיעאן הוא שבט שקיים בעתיר ובאום אל חיראן זה ששים שנה.

זאב אלקין: ולצערי, כשאני שמעתי מכל מיני גורמים שמדברים ש"שבט אבו אלקיעאן פולשים" אנחנו לא פולשים, המדינה הוציאה אותנו מאדמותינו הפרטיות שלנו שהיו בבעלותנו, והיא נתנה אותן לישובים יהודים, ונתנה לנו מקום חילופי.

זאב אלקין: לצערי, מה שקורה אצל אבו אלקיעאן היום, ביתיר ואבו אל חיראן, וההחלטה של בית המשפט ובהחלטה של המדינה הוא דבר מבייש, מבייש, בושה וחרפה, לצלוב בן אדם שחי ונולד במקום ששים שנה ולהביא אדם אחר למגורים.

זאב אלקין: זה מקום מיועד למגורים, זה לא מיועד לשטח צבאי, לשדה תעופה, שהמדינה רוצה להקים משהו למשרד הביטחון.

זאב אלקין: שבט אבו אלקיען שילם חיים כבדים, שירתה במשרדי הביטחון, אם זה במשטרה, אם זה במשמר הגבול, אם זה בצבא, בשיתוף פעולה מלא, ולצערי, היום, אנחנו מאוכזבים ממה שאנחנו שומעים.

זאב אלקין: קודם כל שטח חילופי אין.

זאב אלקין: אנחנו סובלים, יש לנו בעיה עם הישוב "חורה" שמדברים עליו חברי הכנסת פה, הוא שלל אותנו ולא קיבל ויש לנו בעיות במקומות, כל מיני בעיות ביישוב והם מאיימים עלינו שלא נבוא לגור, שיש להם בעיה עם המגרשים ועם הריבוי הטבעי ב"חורה".

זאב אלקין: אני מבקש, אנחנו יכולים לחיות בשלווה ובשכנות עם השכונות היהודיות שצריך להקים בחיראן וביתיר, אין לנו בעיה לחיות בדו-קיום, אנחנו אנשים נאמנים למדינה, שירתנו את המדינה, שילמנו את החיים שלנו ולצערי המדינה היום עושה אי-שיוויון.

זאב אלקין: מדברים על דמוקרטיה.

זאב אלקין: איזו דמוקרטיה?

זאב אלקין: דמוקרטיה זה כשאתה חושב, מסתכל עלי בגובה העיניים ומחשיב אותי כאזרח, עם זכות אדם, שיש לי זכויות, כמוך, לא?

זאב אלקין: ואתה יודע מה, לא כמוך, אני רוצה רבע ממה שמקבלים האזרחים היהודים.

זאב אלקין: לצערי אני מבקש שמה שהיה בבית המשפט העליון זה באמת, זה דבר מוזר, דבר שכל העולם מדבר עליו, זה דבר בסיסי, להוציא בן אדם שנולד, ששים שנה, והמדינה העבירה אותו, היא הכירה בו, והיום, פתאום זה לבינוי, איזה שוויון?

זאב אלקין: איזו דמוקרטיה?

זאב אלקין: בושה וחרפה למדינה ולהחלטה של בית המשפט.

זאב אלקין: אנחנו רוצים - - -

<קריאה: לא צריך להמשיך אותו - - -

זאב אלקין: כואב לי, כואב לי מה שאני שומע, אני שמעתי שרים פה, חברי כנסת מדברים פה, על דברים ועל דו-קיום, איזה דו-קיום?

זאב אלקין: כשאתה מסתכל עלי שאני אזרח כמוך, תחשוב על עצמך ואני רציתי לשמוע, שהיהודים שגרים במדינות ערב, האם היה מקרה כזה בתולדות העולם?

זאב אלקין: אנחנו נולדנו פה וזו המדינה שלנו וזו הזכות שלנו ואין לנו מדינה אחרת.

זאב אלקין: אנחנו גאים במדינה, אנחנו רוצים לקבל את הזכויות שלנו ולחיות בדו קיום ובחיים טובים ולא להפלות בינינו, לעשות זה אל"ף וזה בי"ת, לעשות זה יהודי וזה ערבי.

זאב אלקין: אם המדינה הייתה צריכה לעשות משהו למשרד הביטחון, להקים משהו למשרד הביטחון אז אנחנו כולם עוזרים אבל, המדינה באה, רוצה להוציא, במקום חליל להכניס את משה, להוציא את איברהים ולהכניס את דוד, זה מקום מיועד למגורים - - -

<קריאה: דמוקרטיה.

זאב אלקין: דמוקרטיה, רבונו של עולם, אנחנו קוראים לכל העולם, שישמע - - -

<קריאה: תכבד אותו.

זאב אלקין: יהרסו גם את הבתים, אנחנו נישאר, חיינו ששים שנה, בלי תקרה, נמשיך את החיים, גם - - - אנחנו נמות שמה, אין לנו מקום אחר.

זאב בנימין בגין: תודה רבה.

זאב אלקין: אין לנו מקום אחר.

זאב אלקין: תודה רבה ליושב ראש.

<ראיד אבו אלקיעאן: ברשותך היושב ראש, אני רוצה להשלים את דבריו של השייח'.

זאב בנימין בגין: מי אדוני?

<ראיד אבו אלקיעאן: חבר ועד, מזכיר הועד של אום אלחיראן.

עודד פורר: אני רוצה גם תשובות של המדינה לטענות שהועלו.

זאב בנימין בגין: יִישָמעו, חברים.

<ראיד אבו אלקיעאן: תן לי שתי דקות, לא שלש, שתי דקות.

זאב בנימין בגין: דקה.

<ראיד אבו אלקיעאן: קודם כל אני מברך על היוזמה של חברי הכנסת ועל היוזמה שלך, ההיענות שלך וההקשבה שלך בוועדה לקבל אותנו ולהקשיב לנו.

<ראיד אבו אלקיעאן: אמרת בתחילת דבריך שאין לך סמכות היום אבל, כשהייתה לך סמכות גם לא הקשבת לנו.

<ראיד אבו אלקיעאן: אני אומר כאחד מהציבור.

<ראיד אבו אלקיעאן: וכואב וכועס אישית עליך.

<קריאה: כשעוזבים את התפקיד - - -

<קריאה: לא, לא.

עיסאווי פריג': כי אני מפנה את הכעס - - -

זאב בנימין בגין: חברים, עיסאווי, כשכועסים עלי יש לַחָבר זכות דיבור לעוד דקה.

זאב בנימין בגין: בבקשה.

<ראיד אבו אלקיעאן: כשהיית בכובע הזה שאתה אמור לתווך ולעשות את הדברים ולעשות אותם כהלכה, וזו מלאכה מלאה אמינות ונאמנות ושליחות ציבורית, דמוקרטית, פוליטית – עזוב אותה בצד, ולהביא פתרון לסוגיה, פתרון הולם, לסוגיה שזועקת ולחברים שמדברים פה, שהסוגיה זועקת, שמוציאים את מוסא ומביאים את משה במקומו – האם זה לא זועק?

<ראיד אבו אלקיעאן: אנחנו מדברים על אוכלוסייה של 1,500 נפשות שאתם הולכים לפנות אותן, אוכלוסייה בעלת פוטנציאל כלכלי, אקדמאי, לא עוסקים בפשיעה, לא עוסקים בשום דבר.

<ראיד אבו אלקיעאן: אנחנו, שנים רבות, במשך ארבעה דורות, ששים ואחת שנים – אני מחדד את זה, ואנחנו פונים למשרדי הממשלה ואנחנו רוצים לשבת ולהקשיב ולמצוא את הפתרון ולמצוא את המשוואה הנכונה והמתאימה, לסוגיה שלנו ספציפית ואף אחד לא מקשיב לנו ואף אחד לא רוצה לשמוע אותנו.

<ראיד אבו אלקיעאן: וגם, הרשות להסדרת ההתיישבות - - -

זאב בנימין בגין: לא, לא, אתה כבר - - -

<ראיד אבו אלקיעאן: לא נתנה מענה - - -

זאב בנימין בגין: לא, לא, אני לא אתן לך, סליחה.

<ראיד אבו אלקיעאן: לא נתנה לנו מענה.

זאב בנימין בגין: שמעתי.

זאב בנימין בגין: ביקשת דקה, שתיים.

זאב בנימין בגין: אני מבקש, לפני שאנחנו עוברים אל יושב ראש המועצה האזורית לישובים הבלתי מוכרים, עטיה אלא עאסם, אני מבקש למען הסדר הטוב, אם למישהו יש לפרוטוקול עוד הערות שמבטאות כלפיי כעס, זעם, איבה, טינה אז בבקשה עכשיו.

<קריאה: אני בא.

זאב בנימין בגין: אם יש, לא, זה הכול, זה הזמן.

<ראיד אבו אלקיעאן: יש שאלה לחברים פה שטענו - - -

זאב בנימין בגין: כלפיי?

זאב בנימין בגין: אישית?

<ראיד אבו אלקיעאן: יש בג"צ חלוט, החלטה חלוטה, אני רוצה להראות - - -

זאב בנימין בגין: לא, לא, לא, אתה לא יכול.

זאב בנימין בגין: בבקשה, שמעתי אותך.

<ראיד אבו אלקיעאן: שכתוב בבית המשפט שכן לפנות אותנו - - -

זאב בנימין בגין: בבקשה, מר עאסם, בבקשה, בקצרה, כן.

<עטייה אלאעאסם: אדוני היושב ראש, אנחנו רואים את הפינוי של אום אל חיראן ועתיר ככתם שחור במצח הדמוקרטיה הישראלית.

<עטייה אלאעאסם: זה דבר שלא נברא, דבר שלא מתקבל על הדעת.

<עטייה אלאעאסם: אנחנו רואים שגירוש של אום אל חיראן ועתיר, הוא פתיחת דלת לעוד גירוש של עוד ישובים ועוד ישובים.

<עטייה אלאעאסם: אנחנו יודעים שאם מתחילים באום אל חיראן - עתיר, יש עוד מתכננים, אדון אורי הראלי, שהוא מתכנן עוד ישובים יהודים על חורבן ישובים בדואים.

<עטייה אלאעאסם: זה לא רק אום אלחיראן ולא רק עתיר, אלא עוד ישובים אחרים, זה יביא אסון על האוכלוסייה הבדואית בנגב.

<עטייה אלאעאסם: אנחנו רואים שכל התכנון של המדינה בנגב הוא על חשבון הבדואים.

<עטייה אלאעאסם: המכרה של "שדה בריר" יגרש עוד 10,000 בדואים מן הישובים שלהם.

<עטייה אלאעאסם: כביש 6 יחתוך עוד ששה כפרים בדואים ואנחנו חוזרים לתכנית פראוור שעיקרה הוא גירוש הבדואים אבל, המושג החדש שהוא בכלל לא מתקבל על הדעת הוא גירוש בדואים בכדי ליישב אזרחים יהודים במקומם, וזה דבר לא מקובל, תודה.

זאב בנימין בגין: תודה, רק תיקון קל, התכנית כפי שהתבטאה, או חלק התכנית ההיא שהתבטא בהצעת החוק שנדונה בוועדת הפנים לפני כשלש שנים, אינה תכנית פראוור, אלא, אם תרצה, תכנית בגין-פראוור, בהסכמתו של חברי הטוב רב הפעלים, שמנסה לעשות אך טוב למדינת ישראל בתפקידים שונים, ומתוך הסכמה בינינו, כשהייתי השר הממונה, התכנית היא התכנית שלי במידה רבה בהסכמתו.

זאב בנימין בגין: אני מבקש, אני גם חושב שהיא הייתה תכנית טובה, תכנית בגין פראוור.

זאב בנימין בגין: תודה רבה.

זאב בנימין בגין: עכשיו אני מבקש לשאול את נציגי הממשלה, נציגי המשרדים, משרד המשפטים, נעה, האם את רוצה משהו להעיר?

זאב בנימין בגין: את לא חייבת, לקצר.

<נועה סרברו: נמצאים פה גם ממשרד החקלאות שהוא אמון על הטיפול בהסדרת הישובים הבדואים.

זאב בנימין בגין: בסדר.

<נועה סרברו: מבחינה משפטית הדברים נאמרו על ידי בית המשפט העליון, אחרי שכל הערכאות דנו בטענות, והוא קבע שהחלטת הממשלה במקרה הזה, עומדת במבחן הסבירות וההגינות, בין היתר בהתחשב בפתרון שכונות המגורים שקיימים.

<נועה סרברו: רק כן להעיר, שמדובר בהחלטת ממשלה שהיא במסגרת מהלכים רחבים יותר שהממשלה קידמה וצפויה להמשיך לקדם, בנושא של הסדרת ההתיישבות של התושבים הבדואים בנגב, לטובת האוכלוסייה הבדואית - - -

איתן ברושי: איזה עוד מהלך קורה חוץ מן המהלך הזה?

זאב בנימין בגין: סליחה, איתן.

איתן ברושי: אני עוצר.

זאב בנימין בגין: אנחנו מנסים להצטמצם בנושא הזה.

זאב בנימין בגין: בנושא הזה.

עיסאווי פריג': היא אמרה, חלק מההסדרה.

זאב בנימין בגין: הבנתי.

זאב בנימין בגין: נועה, אני מבקש להצטמצם בזאת.

עיסאווי פריג': היא אמרה "חלק מההסדרה".

זאב בנימין בגין: כן.

<נועה סרברו: רק רציתי להגיד - - -

זאב בנימין בגין: בסדר, טוב, תודה.

זאב בנימין בגין: משרד החקלאות, בבקשה.

<רותי פרום אריכא: רותי פרוֹם אריכא ממשרד החקלאות.

<רותי פרום אריכא: הסוגיה של אום אל חיראן, כפי שנאמר פה, נדונה בכמה וכמה ערכאות.

<רותי פרום אריכא: יש החלטה.

<רותי פרום אריכא: אנחנו, בעצם, במסגרת הפעילות של הרשות לפיתוח והתיישבות הבדואים - - -

טלב אבו עראר: מה התפקיד שלך בבקשה?

<רותי פרום אריכא: התפקיד שלי, אני מנהלת המערך לשילוב הבדואים בנגב במסגרת המשרד.

טלב אבו עראר: שילוב או גירוש?

זאב בנימין בגין: שמעת היטב.

<רותי פרום אריכא: אני אצטרך, אם יינתן לי זמן - - -

זאב בנימין בגין: רגע, את ממינהל התכנון של המשרד.

<רותי פרום אריכא: אני מן הרשות לתכנון, בתוכה יש לנו מערך לשילוב האוכלוסייה.

זאב בנימין בגין: קודם כל ברשות לתכנון.

<רותי פרום אריכא: כן.

<רותי פרום אריכא: רק לציין שבעצם הרשות לפיתוח והתיישבות הבדואים בנגב הציגה את פתרונות האיכלוס ב"חורה", נמצאים פה הנציגים, אפשר בהחלט לתת להם גם את רשות הדיבור כדי להשלים את הדברים.

<רותי פרום אריכא: מבחינתנו, בכל אופן, מדובר פה - - -

<קריאה: "חורה" נמצאת פה.

יוסף ג'בארין: רק תסבירו לנו למה מגרשים אותם, אולי תסבירי לנו, תעזבי עכשיו את מה שהיה בערכאות.

זאב בנימין בגין: סליחה, חבר'ה - - -

שרן השכל: הם הביאו את - - - המשפטית.

זאב בנימין בגין: אני מצטער, חברי הכנסת - - -

שרן השכל: הם לא בעלי הקרקעות ויש תכנית לבנייה של ישוב.

זאב בנימין בגין: סליחה, חברי הכנסת נשמעו, שני נציגים של התושבים נשמעו - - -

<קריאה: היהודים שמגיעים, אין חברת קרקעות?

זאב בנימין בגין: אני מבקש להגן על זכותה של ממשלת ישראל באמצעות נציגיה להביא את דברָה.

זאב בנימין בגין: תודה.

זאב בנימין בגין: בבקשה.

<רותי פרום אריכא: כל הנושא ששאלת, מה פתאום לגרש, אני מצטערת, זה צעד - - -

איתן ברושי: חבר'ה, תנו לה לדבר.

<רותי פרום אריכא: צעד שבעצם שאמור להציג את הפתרונות החלופיים, יש גורמי אכיפה, יש גורמים שמקבלים החלטות, אם על בסיס תכנון ובניה, קניין ובוודאי במקרה הזה, הנושא של החלטת הבג"צ, שהיא ההחלטה האחרונה שהתקבלה.

<רותי פרום אריכא: אם רוצים לשמוע על הפתרונות החלופיים אז נמצאים פה נציגי הרשות.

<קריאה: כשהחלטתם - - -

טלב אבו עראר: נשמע את הפתרונות החלופיים, יש נציג של המחלקה - - -

עודד פורר: חשוב לשמוע על הפתרונות החלופיים.

זאב בנימין בגין: עוד משהו?

טלב אבו עראר: הפתרונות החלופיים נראה לי.

<קריאה: גירוש, החלטה לגרש, על מה - - -

זאב בנימין בגין: רק רגע, יגאל, יגאל, בקצרה, אם יש לך עוד מה להעיר.

<ראיד אבו אלקיעאן: אבל שניה - - -

זאב בנימין בגין: תתן בבקשה לרשות, נו.

<ראיד אבו אלקיעאן: מהם הפתרונות החלופיים?

זאב בנימין בגין: הרשות עכשיו.

זאב בנימין בגין: אני מבקש לתת את רשות הדיבור, בתשובה לשאלתך.

<ראיד אבו אלקיעאן: אני רוצה לשמוע גם את נקודת המוצא.

זאב בנימין בגין: אם תצטמצמו, תתנו לדבר אז יישמעו רוב האנשים.

<קריאה: אנחנו גם נרצה לדבר.

זאב בנימין בגין: כן, כן, אתה ביקשת בסבב השני, אתם לקראת הסיום.

זאב בנימין בגין: כן, בבקשה, הצג את עצמך.

<יגאל בוסקילה: יגאל ואני מנהל מרחב - - -

זאב בנימין בגין: יגאל מה?

זאב בנימין בגין: חברים.

<יגאל בוסקילה: יגאל בוסקילה.

עיסאווי פריג': מה אתה?

<יגאל בוסקילה: מן הרשות לבדואים, הרשות להסדרת התיישבות הבדואים בנגב.

<יגאל בוסקילה: אני לא עוסק בחלק של - - -

עיסאווי פריג': אל תסביר.

עיסאווי פריג': רק שאלתי מה תפקידך.

<יגאל בוסקילה: אני אסביר בכל זאת.

<יגאל בוסקילה: אני לא מתעסק בחלק של ההכרזה להקים ישוב או לא להקים ישוב יהודי, זה לא ישוב יהודי אלא זה ישוב שגם המדינה הכריזה, במסגרת ההליך עצמו, שהוא ישוב כללי וקודם לו כבר ישוב, יש ישוב נוסף "כרמית" שהוא גם ישוב כללי ושם גם נקלטו שלושה תושבים בדואים - - -

<קריאה: שניים.

<יגאל בוסקילה: גם במסגרת - - -

זאב בנימין בגין: תנו לו להציג את העובדות, חברים.

<יגאל בוסקילה: גם במסגרת ההליך עצמו, הצענו, למי שניהל את המשא ומתן מטעמם של התושבים, ארגון "עדאללה", הצענו - - -

<מאיסאנה מוראני: לא ניהלנו משא ומתן.

<יגאל בוסקילה: הצענו, ניהלנו.

<קריאה: לא ניהלנו.

זאב בנימין בגין: לא, סליחה.

<קריאה: אבל היא מ"עדאללה".

<קריאה: "עדאללה", בסדר, היא תשיב.

זאב בנימין בגין: יגאל בבקשה.

<יגאל בוסקילה: תשאלו את ג'בארין ואחרים שניהלו אתנו את המשא ומתן.

<קריאה: מי ניהל אתכם?

<יגאל בוסקילה: עו"ד חסן ג'בארין, סוהד בשארה, מאיסאנה מוראני, אצל עורך הדין משה גולן בפרקליטות המדינה.

<יגאל בוסקילה: ניהלנו משא ומתן והצענו, גם כן, שמי שרוצה בכל מקרה להתאכלס בישוב עצמו, אנחנו יכולים לתת לו את הפיצוי, למי שהוא בעלים של המחוברים שיש שם, המבנים שנמצאים שם, שהם בוודאי, חלקם או רובם לא יכולים להישאר בשטח, לפחות ככה נראה, לתת לו את הפיצוי והוא יוכל להתאכלס או להתמודד על מגרש, כשווה בין שווים שם.

<ראיד אבו אלקיעאן: לאן ללכת בזמן בזה?

זאב בנימין בגין: לא, אני לא - - -

<יגאל בוסקילה: אנחנו - - -

זאב בנימין בגין: זה לא יעזור, זה לא יועיל.

<יגאל בוסקילה: אנחנו כרשות הבדואים אמונים על מתן הפתרונות בתוך ישובים בדואים.

<יגאל בוסקילה: בתוך ישובים בדואים אנחנו מקצים גם מגרשים למגורים, נותנים גם את הפיצוי ועוזרים בכל הליך ההתאקלמות ואגב, למעלה מ-3,000, 3,500 מתושבי השבט כולם גרים בישוב "חורה", בשכונות שקיימות כבר, אגב.

<יגאל בוסקילה: הגרעין העיקרי של הקמת "חורה" היה בכלל שכונה 10, גם הוא מאבו אלקיעאן - - -

טלב אבו עראר: מה הקשר?

<יגאל בוסקילה: שזה - - -

<קריאה: היום גם - - -

<קריאה: הוא חושב שיש קשר.

<קריאה: נותן את השירותים שלו.

<קריאה: אבל אין - - -

זאב בנימין בגין: יגאל, בבקשה.

<ראיד אבו אלקיעאן: אבא שלי רוצה לגור באילת ואני רוצה לגור - - - מה הקשר?

<ראיד אבו אלקיעאן: מה הקשר?

<קריאה: זה לא - - -

עאידה תומא סלימאן: זה - - - לעקור?

<ראיד אבו אלקיעאן: הסיבות עצמן - - -

זאב בנימין בגין: יגאל, תמשיך.

זאב בנימין בגין: יגאל, בבקשה.

זאב בנימין בגין: תסיים.

<יגאל בוסקילה: את הפתרונות עצמם, שלנו כמדינה, או שלנו כרשות, שהיא זרוע של המדינה, אנחנו נותנים בתוך ישובים בדואים.

<יגאל בוסקילה: הישוב הרלבנטי למקרה הזה הוא הישוב "חורה" ואנחנו מפנים ל"חורה".

יוסף ג'בארין: חורה מתנגד.

שרן השכל: זאת הבעיה עם הפזורה הבדואית, אתה מסכם משהו עם ישוב אחד ופתאום נציג שבט אחר אומר שלא - - - כשאתה צריך לנהל משא ומתן עם שלושת אלפים איש - - -

זאב בנימין בגין: שרן, את - - -

שרן השכל: זה בלתי אפשרי, זו בדיוק הבעיה.

זאב בנימין בגין: שרן, אל תסבירי.

<קריאה: תני לממשלה לנהל משא ומתן.

שרן השכל: לא נכון, הם מנהלים משא ומתן כל פעם - - -

עאידה תומא סלימאן: את לא צריכה לנהל משא ומתן עם - - -

<קריאה: מה שאתם רוצים לעשות זה להמשיך - - -

עאידה תומא סלימאן: לא תנהלי משא ומתן.

שרן השכל: הפזורה - - -

עאידה תומא סלימאן: לא תעשו משא ומתן.

עאידה תומא סלימאן: אנשים מן הפזורה - - -

זאב בנימין בגין: חברת הכנסת השכל, חברת הכנסת השכל.

<קריאה: היה שנקראו פתרונות חלופיים טובים - - -

שרן השכל: הם לא הבעלים - - -

<קריאה: תפסיקי להגיד - - -

<קריאה: אין שום - - -

שרן השכל: תמר, תמר, הם לא באים - - -

<ראיד אבו אלקיעאן: חברת הכנסת השכל, למה יש לך שמונה אפשרויות בחירה למגורים ולי יש אחת שמוכתבת לי על ידך?

<קריאה: כי היא - - -

שרן השכל: אנחנו רק - - -

<ראיד אבו אלקיעאן: לא את ולא יגאל, אתם לא תכתיבו לי, אתם לא - - -

שרן השכל: הלוואי ולי היו - - -

<קריאה: אדוני, אדוני.

שרן השכל: הלוואי ולי היו נותנים פיצויים על אדמה שלא שלי, היו נותנים לי פיצויים כדי לגור בדירה - - -

זאב בנימין בגין: שרן, חברת הכנסת השכל.

שרן השכל: אין לנו כסף לקנות - - - אין לנו כסף לקנות שטח - - -

זאב בנימין בגין: חברת הכנסת השכל, קראתי לך לסדר בפעם הראשונה, הפעם השנייה לא תאחר לבוא, סליחה, סליחה.

זאב בנימין בגין: גבירתי, היושבת ראש - - -

עאידה תומא סלימאן: אם מותר לשמוע דברים לא הגיוניים אז - - -

זאב בנימין בגין: יגאל, אני מבקש.

איתן ברושי: אבל זה לא ייפתר בצעקות.

זאב בנימין בגין: נציג הרשות להסדרת הבדואים, בבקשה, שני משפטים אחרונים.

זאב בנימין בגין: הוא לא סיים.

<יגאל בוסקילה: הפתרונות שאנחנו מציעים הם בתוך הישובים הבדואים, רק שם המנדט להקצות גם מגרשים וגם את הפיצוי.

<יגאל בוסקילה: ככל שמישהו אחר, מישהו מבין התושבים רוצה עדיין, אם יש לו רגש לקרקע ורוצה לרכוש לעצמו מגרש שם אז אנחנו ניתן את הפיצוי והוא יצטרך להתמודד.

<קריאה: מה הבעיה?

<קריאה: הפתרון בשכונה - - -

זאב אלקין: לא, הוא - - -

זאב בנימין בגין: אדוני, אני מבקש לא לאפשר לחבר הזה להמשיך להתלהם פה.

זאב בנימין בגין: אני מבקש, שמעו אתכם.

זאב בנימין בגין: בבקשה.

<קריאה: אני אגיד לך מה הבעיה, הבעיה שהם לא רוצים יהודים שם, לא שהם לא רוצים ערבים.

<קריאה: זאת הבעיה.

<קריאה: לא נכון, קודם כל - - -

שרן השכל: נותנים פיצויים, נותנים מקום מגורים, באותו מקום אתם יכולים להתמודד על זה.

<קריאה: רוצים את המקום בלי יהודים.

זאב אלקין: קודם כל זה לא נכון - - -

זאב בנימין בגין: אני רוצה לשאול שאלה, אני מבקש, אני מבקש לשאול את הרשות לגבי - - -

<קריאה: תן להם להגיד.

<קריאה: קודם כל - - -

עודד פורר: נותנים להם פתרונות, יכולים לרכוש מגרש כמו כולם.

זאב בנימין בגין: עודד, האם אתה עכשיו מחליף את הרשות?

זאב בנימין בגין: אני מבקש להירגע.

זאב בנימין בגין: חברת הכנסת השכל, סליחה.

זאב בנימין בגין: אני גם מבקש לכבד את העובדה הסטטיסטית שאני גם זקן חברי הכנסת.

זאב בנימין בגין: קשה לי להתמודד עם כל הצעירים פה ועם כל להט הנעורים הזה.

<ראיד אבו אלקיעאן: זה לא להט נעורים.

זאב בנימין בגין: יגאל, אני רוצה לשאול באופן ספציפי, אם אפשר, אם יש תשובה, לגבי שכונה 12 ב"חורה", האם היא תהיה מוכנה לקליטה או לא מוכנה לקליטה?

זאב בנימין בגין: באופן הכי טכני אני שואל את זאת.

<יגאל בוסקילה: התחלנו את עבודות הפיתוח.

<יגאל בוסקילה: עושים פיתוח של שתי שכונות ששתיהן צמודות אחת לשנייה, הן גם מתוקף אותה תכנית 12/16 וההערכות של לוחות זמנים, אני מניח שזה משהו בסדר גודל של שנה.

זאב בנימין בגין: שנה, טוב.

זאב בנימין בגין: תודה.

זאב בנימין בגין: סגן ראש המועצה.

<קאיד אבו אלקיען: כן, כן ממלא מקומו.

זאב בנימין בגין: ממלא מקום ראש המועצה, בבקשה.

<קאיד אבו אלקיען: בוקר טוב לכולם, אדוני היושב ראש, שמי קאיד אבו אלקיעאן ואני סגן וממלא מקום ראש המועצה.

<קאיד אבו אלקיען: בוקר טוב לכולם, לחברי הכנסת וכל מי שנוכח פה ובעיקר, מה שאומרים בני המשפחה שלי, אז גם כן להזדהות אתם במה שהם עושים היום.

<קאיד אבו אלקיען: אני רוצה לציין נקודה מאוד חשובה, אדוני היושב ראש, לגבי החלטת מועצה, אנחנו החלטנו במליאת המועצה ואנחנו העברנו את זה גם כן לרשות, עם כל הכבוד למי שנכח פה מן המועצה, ביום 8.6.2015 אנחנו העברנו החלטת מועצה, במליאת מועצה, לא מן המניין, ברוב של כל חברי המועצה, שאין מקום לאנשים שנמצאים סביב הישוב "חורה", אין להם מקום לאכלס אותם סביבנו.

<קאיד אבו אלקיען: אנחנו נגד "מדיניות הסרדין", שמכניסים אותנו - - -

עודד פורר: מה זאת אומרת?

עודד פורר: חורה - - -

<קריאה: הוא אומר לך - - -

<קריאה: קולט - - -

זאב בנימין בגין: סליחה.

<קריאה: מקום לצעירים - - -

זאב בנימין בגין: זו דעתו, בסדר.

<קריאה: המועצה החליטה שיש תושבים שלא יכולים להיכנס - - -

<קריאה: זו דעתו.

<קריאה: מי אתה?

זאב בנימין בגין: זה להצעה לסדר.

זאב אלקין: יש צעירים שם.

<קריאה: אתה לא יודע - - -

<קריאה: תאר לך שעירית רחובות הייתה אומרת שהיא לא מקבלת תושבים מרחובות.

זאב אלקין: צעירים אין להם אפשרות - - -

זאב בנימין בגין: אני מבקש, כל התגובות בהצעות לסדר היום, בבקשה.

<קריאה: יש להם את היכולת לרכוש - - -

טלב אבו עראר: תן לו להמשיך, למה אתה מפריע לו?

<קריאה: שב בשקט, אני מבקש.

<קריאה: אני אוציא אותך, אני אוציא אותך, אתה הראשון.

טלב אבו עראר: באמת, לא עושים, זה מפריע.

<קריאה: אני אזכיר לו.

<קריאה: זאת הישיבה כאן.

עודד פורר: תאמין לי שאצל יושב ראש אחר היית בחוץ.

טלב אבו עראר: להשקיע - - -

עודד פורר: עם הסגנון שלך וההתנהגות שלך מזמן היית בחוץ.

עודד פורר: מבייש את העמדה שאתה - - -

זאב בנימין בגין: עודד, סליחה.

<קאיד אבו אלקיען: ידידי, אני רוצה להגיד שבקשר לריבוי הטבעי, הוא מדבר על שכונה 12 ומשם אני בא גם היום, שכונה 12 ושכונה 16, מונח אצלו על השולחן, גם לבוסקילה וגם לכולם שם, מונח אצלם, לכל מגרש ארבעה זכאים בתוך הישוב.

<קאיד אבו אלקיען: לכן הוא לא יכול לבוא היום ולתת פתרונות לאנשים שנמצאים בכפרים הלא מוכרים, על חשבון אנשים זכאים.

<קאיד אבו אלקיען: יש לנו למעלה מ-500 זכאים מאותה משפחה, שכל יום הם פונים ורוצים לקבל שם מגרשים ואין שם מענה.

<קאיד אבו אלקיען: איש מן הרשות לא מוכן להקשיב לנו.

<קאיד אבו אלקיען: הדעה של המועצה, אני חושב שצריך לכבד אותה, אנחנו נבחרי ציבור, חובה עלינו לתת לאנשים גם חינוך, גם רווחה וגם אקלים שאפשר לחיות בו.

<קאיד אבו אלקיען: אי אפשר להביא אנשים מהפזורה.

<קאיד אבו אלקיען: אנחנו התנגדנו לא בגלל שאנחנו חלילה, לא רוצים את האנשים, אלא שאין מקום פשוט לאנשים שהם יכולים להתאכלס אצלנו, גם למשפחת אבו סבית , גם למשפחת אל אטראש, גם למשפחת אל נהמי וגם למשפחת אבו אלקיעאן.

זאב בנימין בגין: תודה רבה.

זאב בנימין בגין: חבר הכנסת איתן ברושי, בבקשה.

<קריאה: פזורות - - -

זאב בנימין בגין: חבר הכנסת איתן ברושי.

<קריאה: בני, הוא מכניס נקודות ועובדות - - -

<קריאה: עדאללה, עדאללה.

<קריאה: הוא התייחס לנקודות - - -

איתן ברושי: אדוני היושב ראש - - -

זאב בנימין בגין: חבר הכנסת איתן ברושי, בבקשה.

איתן ברושי: חברים, כמי שבא מההתיישבות, אני מודע - - -

<קריאה: זה לא שלו - - -

<קריאה: בסדר, כך - - -

איתן ברושי: מודע לקושי בשאלה - - -

<קריאה: הארגון הזה - - -

איתן ברושי: אני לא כל כך מכיר את ההיסטוריה בנושא הזה ומדוע הגענו לרגע הזה.

איתן ברושי: אני רק יכול לומר שלפני ימים לא רבים ביקרתי במועצה האזורית השנייה, נאות מדבר, נווה מדבר, סליחה ואדוני היושב ראש, כמי שעסק בהסדרת הנושא של הבדואים צריך לומר, שהייתה ועדת גולדברג ובוועדה ישבו שני בדואים, נגיד כך אני יודע, והוועדה הזאת הגישה את המסקנות מזמן וגם דיברה על תקציב יותר גדול ממה שאפשר היה לצפות.

איתן ברושי: בסך הכול כשאתה בא – ואני מוכרח להגיד את המילה הכללית, כי אני לא רואה מקום - - - בדיון בוויכוח הכואב הזה, אבל בכל זאת התרשמתי שכמעט לא קורה שום דבר.

איתן ברושי: לכן, אני חשבתי מראש ואני רואה גם עכשיו, שהדיון הזה, עם כל הכבוד לסוגיה שאתה מנהל את הדיון עליה בכישרון שלך, הוא לא רק על אום חיראן, אלא הוא בעצם דיון בשאלת הסדרת הבדואים בדרום ואום חיראן הוא חלק מתמונה שלמה.

איתן ברושי: אם לא מוצגת תמונה שלמה אז קשה להתייחס לפרט הזה, כי עקירה היא עקירה והיא עקירה, לא חשוב את מי עוקרים – זה כואב, זה לא תמיד צודק, אבל השאלה של מה התמונה הכוללת, שהסדרת הישובים הבדואים מחייבת אותנו שנים, ולא תהיה התיישבות בכלל ולא יהיה נגב בכלל אם לא יסדירו את שאלת הבדואים.

איתן ברושי: ולכן יש לנו אינטרס משותף ולכן אין מנוס כנראה, מלהציג את השאלה של אום חיראן כחלק מתמונה שלמה.

איתן ברושי: יש פה מחירים, יש מחירים כואבים והסדרת שאלת הבדואים ברור שהיא לא תהיה פשוטה, היא כואבת והיא גם יקרה תרתי משמע, אבל לא פעם אני אומר לעצמי: כמה יהודים התפרנסו מזה שלא פתרו את בעיית הבדואים?

איתן ברושי: שנים, מאז שגדלתי אני זוכר את ה"זה מוָּנה" ו"זה מונה" ו"זה מונה" אבל לא קרה כלום.

איתן ברושי: לכן נראה לי ש - - -

אחמד טיבי: תחזור על זה כי זה כותרת.

איתן ברושי: בסדר, אני חוזר ואומר - - -

זאב בנימין בגין: מובן, מובן, אל תחזור, הבנו.

איתן ברושי: אני אמרתי את זה גם בפורומים אחרים, אני לא אמנה שמות ואני לא מתכוון לחבר הכנסת בגין שאני מאוד מעריך אותו, אני אומר:

איתן ברושי: מאז שהייתי ילד ועברו כבר - - -

זאב בנימין בגין: אחד שלא כועס עלי היום.

איתן ברושי: לא כועס, לא כועס.

זאב בנימין בגין: איתן, איתן.

איתן ברושי: אני מסיים.

איתן ברושי: בכלל כעס לא מועיל אבל, אני אומר גם לחבריי הבדואים ואני גדלתי אמנם בצפון אבל עם הבדואים.

איתן ברושי: אני עוד מכיר, למדתי את ההסכמים שנעשו עוד בטרם הקמת המדינה וברית הדמים תרתי משמע, לכן אני אומר, השאלה היא הסדרת הבדואים בדרום ואום אל חיראן הוא חלק ממנה, לפי דעתי אי- אפשר לפתור את הבעיה בלי התמונה השלמה.

איתן ברושי: זה לא הוצג פה ולמיטב ידיעתי גם לא קורה, ובוודאי לא בקצב הנכון, לא קורה שום דבר.

זאב בנימין בגין: תודה, תודה.

זאב בנימין בגין: שני ארגונים, בבקשה, "עדאללה".

<קריאה: ו"שתיל".

זאב בנימין בגין: "עדאללה", הגברת, הציגי את עצמך.

זאב בנימין בגין: "רגבים" אחריה.

<מאיסאנה מוראני: שלום לכולם.

זאב בנימין בגין: ממש בתמציות.

<מאיסאנה מוראני: כן, קוראים לי מאיסאנה מוראני, אני עורכת דין ב"עדאללה", אנחנו מייצגים את התושבים מאז שהמדינה הגישה נגדם צווי הריסה ובקשות לפינוי ב-2002.

<מאיסאנה מוראני: תוך כדי ההליך גילינו את התכניות האמיתיות שמאחורי הצווים שהוצאו, הקמת הישוב חיראן על חורבות אום אל חיראן והקמת שטח מרעה במקום עתיר.

<מאיסאנה מוראני: כולם פה תלו את תקוותיהם, חברי הכנסת שמו את יהבם על החלטת בית המשפט העליון, כאילו שזו החלטה שאומרת שיש חובה לפנות את תושבי עתיר מחיראן, אבל, החלטת בית המשפט העליון, זה לא בג"צ, הגענו לשם כביקורת על הצווים שהמדינה הוציאה ובית המשפט קבע – לדעתנו שלא בצדק, שמדובר בהחלטה חוקית אך הוא לא קבע שחייבים לעשות את זה.

<מאיסאנה מוראני: ההחלטה לעשות את זה זו החלטה של מדיניות, החלטה של ממשלה ועל זה צריך להיות הדיון.

איימן עודה: מאיסאנה, אפילו בית המשפט קבע שם שהוא ממליץ שהם יישארו תוך הידברות עם הממשלה.

זאב בנימין בגין: חברים.

<מאיסאנה מוראני: אז לתלות את הכול בשלטון החוק במובנו הפורמאלי, שחייבים לכבד פסיקה שלא אומרת את מה שמייחסים לה, זה ריקון של שלטון החוק מכול תוכן מהותי אבל, יתרה מכך, תושבי הכפר פה יושבים ואני מרשה לעצמי לדבר בשמם, הם יתקנו אותי אם אני לא מדייקת.

<מאיסאנה מוראני: תושבי הכפר מוכנים ומבקשים שלש אופציות.

<מאיסאנה מוראני: הדבר הראשון שהם מבקשים זה שהכפר שלהם יוכר במקום שבו הוא נמצא, כפי שהוא נמצא כבר חמישים ששים שנה.

<מאיסאנה מוראני: האופציה השנייה שהם מוכנים לקבל היא להיות חלק מן הישוב חיראן ולא כמו – אני לא זוכרת מי טען, שהם לא מוכנים לחיות עם יהודים.

<מאיסאנה מוראני: תושבי הכפר עתיר ואום אל חיראן מוכנים להישאר במקומם במסגרת הישוב החדש המוצע.

<מאיסאנה מוראני: האופציה השלישית שהתושבים מוכנים לה היא לחזור לאדמות המקוריות שלהם מהן הם נעקרו.

<מאיסאנה מוראני: האופציה היחידה שהמדינה מציעה היא מעבר ל"חורה" ואת זה התושבים לא מקבלים.

<מאיסאנה מוראני: מה גם ש"בחורה" המועצה - - -

טלב אבו עראר: המועצה לא מקבלת.

<מאיסאנה מוראני: המועצה הודיעה שאין מקום ואין פתרון, בטח שלא ברגע הזה.

<מאיסאנה מוראני: כאשר זאת התמונה אז השאלה שהייתה צריכה להיות מרכז הדיון פה היא, האם זה ראוי, האם זה מוסרי והאם זה משהו שעושים ב-2016, שהורסים בתים של אנשים שהמדינה היא זו שהעבירה אותם לקרקע הזאת, ומשאירים אותם תחת כפת השמים, כדי לבנות בתים ליהודים.

עיסאווי פריג': האם יש הצעת החלטה, אדוני היושב ראש?

<עמיחי יוגב: שלום לכולם.

<עמיחי יוגב: שמי עמיחי, רכז הדרום של תנועת רגבים.

<עמיחי יוגב: אני נדהם כל פעם מחדש איך הופכים את היוצרות.

<עמיחי יוגב: רק שנבין מאיפה הגיע שבט אבו עלקיאן.

<עמיחי יוגב: שבט אבו עלקיאן ישב באזור בית קמא.

<עמיחי יוגב: מהי הסיבה ששבט עלקיאן הועבר לאזור יער יתיר – יש שאילתא משנת 57', נשאלה בכנסת, והסיבה היא שהוא אסף מידע מודיעיני על כוחות צה"ל כדי להעביר לצבא הירדני, שהיה באותו זמן מעבר לגבול.

<קריאה: אני מבקש - - -

זאב בנימין בגין: חברים, חברים.

<סלח אבו אלקיעאן: הוא - - - אותנו, לא מתבייש?

<סלח אבו אלקיעאן: אנחנו שמרנו על הגבולות.

זאב בנימין בגין: אדוני, אדוני - - -

<סלח אבו אלקיעאן: שמרנו על הגבולות שם.

זאב בנימין בגין: עזוב את זה, אנחנו מדברים - - -

<סלח אבו אלקיעאן: איך הוא לא מתבייש?

<סלח אבו אלקיעאן: אנחנו שמרנו על הגבולות.

זאב בנימין בגין: לא, לא, אני מבקש לא להמשיך בזה.

<סלח אבו אלקיעאן: על התחת שלו שמרנו, על התחת שלך שמרנו.

זאב בנימין בגין: אני מבקש לא להמשיך בדרך הזאת.

<קריאה: מי אתה בכלל, מי אתה?

<קריאה: מה זו תנועת רגבים?

<סלח אבו אלקיעאן: שמרתי על הגוף שלו.

<קריאה: אדוני היושב ראש, אפשר - - - השב"כ מחר - - -

זאב אלקין: אדוני היושב ראש, מדינת ישראל שלחה איש מודיעין לאבא שלי, בגלל שהוא שמר - - -

<קריאה: אפשר להירגע.

זאב בנימין בגין: אני מבקש ממך, זאת לא דרך להתקדם.

זאב בנימין בגין: יש לך עוד - - -

<קריאה: מוכנים לתבוע אותו - - -

<קריאה: לא, לא, לא - - -

<קריאה: מי שבא עם - - -

<קריאה: זאת הזדהות ותקשיבו, אני מבקש מכולם באולם, מי שבא להזדהות עם תושבי אום אל חיראן לצאת ולא ישמעו אותו, אני מבקש מכולם לצאת ולא לשמוע אותו.

<קריאה: למה?

זאב בנימין בגין: בסדר, יש לך עוד דקה לדבר על הישוב עצמו, בבקשה.

עיסאווי פריג': האם המדינה מממנת אותך כדי להגיד דברים כאלה?

עיסאווי פריג': מי מממן אותך כדי להגיד את הדברים האלה?

זאב בנימין בגין: חבר הכנסת פריג', אנחנו נאלצים עוד מעט לסגור את הישיבה.

זאב בנימין בגין: עוד דקה - - -

<קריאה: אבל למה - - -

זאב בנימין בגין: אין שום החלטה.

<קריאה: אבל למה להוציא אותם?

<קריאה: למה אתה - - -

זאב בנימין בגין: אמרתי שלא תהיה החלטה.

<קריאה: למה צריך להוציא אותם?

<עמיחי יוגב: מה שבאתי להגיד הוא דבר מאד פשוט.

<עמיחי יוגב: יש פה מדינה שמנסה ללכת כמה שיותר כלפי האזרחים שלה, זה מה שבאתי להגיד, יש פה אמירות של קיפוח ואמירות של אפליה - - -

עאידה תומא סלימאן: אתה מייצג את המדינה?

זאב בנימין בגין: אדוני, לא בשביל זה אתם קיימים, נו.

זאב בנימין בגין: תסיים בבקשה.

<עמיחי יוגב: מדבר לגבי - - - שבט אבוא

<עמיחי יוגב: לקיען יושב ביער יתיר - - -

עאידה תומא סלימאן: מה המצב שלך?

<עמיחי יוגב: מדברים פה על 300, על אלף, כל רגע זה מספר אחר, זה נע ונד, 300 - - -

<קריאה: גם עדאללה - - -

זאב בנימין בגין: מספיק, אל תסבירי לי.

<עמיחי יוגב: מי שרוצה יש לו אפשרות לקנות מגרשים בתוך חיראן כמו לכל אחד.

זאב בנימין בגין: עכשיו אתה מדבר.

<עמיחי יוגב: יש אפשרות לקבל פיצויים - - - אופקים - - -

<קריאה: מי אתה - - -

זאב בנימין בגין: נֶאֱמר, אמרו את זה, אמרו את זה כבר.

זאב בנימין בגין: תודה רבה.

<קריאה: כל הדברים האלו - - -

<קריאה: אתה מציע - - -

זאב בנימין בגין: תודה רבה.

זאב בנימין בגין: חבר הכנסת חאג' יחיא, בבקשה, כן.

<קריאה: מייצג את המדינה - - -

<קריאה: מי אתה?

זאב בנימין בגין: לא, לא, לא, לא.

<קריאה: מי אתה?

<קריאה: מי אתה?

זאב בנימין בגין: חבר הכנסת חאג' יחיא.

<קריאה: מי אתה?

זאב בנימין בגין: אתה לא יכול ככה, חבר הכנסת חאג' יחיא, אנחנו חייבים לנעול - - -

עבד אל חכים חאג' יחיא: די, תאפשר לי לדבר.

זאב בנימין בגין: חבר הכנסת חאג' יחיא, אנחנו התחלנו את הישיבה, אל תתווכח בבקשה, אל תתווכח, דבר את דבריך.

<קריאה: כל הדברים - - -

אחמד טיבי: נא לתת לחאג' יחיא לדבר, בבקשה.

זאב בנימין בגין: בבקשה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: ברשותך, הנושא היום, בחלק רב מהדיון דיברו על החלטת בג"צ.

עבד אל חכים חאג' יחיא: הרי למה הגיעו לבג"צ, כי יש ממשלה שהחליטה לעקור, אז בוא נתמקד יותר בהחלטת הממשלה ולא בבג"צ, כי בג"צ אמר שהם בעלי רשות, שהם יכולים להמשיך שם, ובג"צ לא ציווה על המדינה או לא אמר למדינה: את חייבת להרוס.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אז המדינה, ההחלטה של המדינה היא לעקור את הישוב הקיים ולהקים במקומו ישוב אחר.

עבד אל חכים חאג' יחיא: קודם כל מדינה או ממשלה שהחליטה החלטה, אז הרבה החלטות היא ביטלה והיא יכולה והיא נדרשת לבטל גם את ההחלטה הזו.

עבד אל חכים חאג' יחיא: דבר שני, כולם אמרו שהתושבים לא רוצים לגור שם והתברר פה שהטענה הזו היא שקרית באופן מוחלט.

עבד אל חכים חאג' יחיא: הבעלים אמרו פה שהם יכולים ומוכנים ורוצים להשתלב באותו ישוב חדש שיקום.

עבד אל חכים חאג' יחיא: הרי הנגב הוא מספיק רחב, גם המדינה, היא הייתה יכולה להקים ישוב במקום אחר, להשאיר אותם ולהכשיר את הישובים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: הרבה ישובים במרכז הארץ, שהם חלק ממועצות אזוריות, התושבים שלהם הם פחות ממחצית התושבים באום אל חיראן ועתיר, אז גם במסגרת מועצה אזורית הם יכולים להישאר במקום ורק להכיר בהם.

עבד אל חכים חאג' יחיא: לגבי הטענה שהם לא בעלי קרקע, הרי המדינה גירשה אותם ממקום ישובם והקימה את "שובל", לא מטעמים ביטחוניים ולא כלום - - -

זאב בנימין בגין: אתה אל תחזור עכשיו לשם.

עבד אל חכים חאג' יחיא: הקימה את "שובל" במקומם, זה עובדתית ואפילו לא פיצתה אותם, לא נתנה להם פיצוי ועקרה אותם בדרך עוד פעמיים.

זאב בנימין בגין: אל תחזור לשם, עשה לי טובה, כבר מיצינו את זה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: לא, לא, אני לא חוזר לשם.

זאב בנימין בגין: סיים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: לכן, כדי לסיים, הממשלה מוזמנת להחליט החלטה אחרת, לבטל את ההחלטה ומה שקורה שם בעתיר, הוא ממש בחזקת "הרצחת וגם ירשת".

עבד אל חכים חאג' יחיא: גירשת פעמיים ואתה רוצה לגרש עוד פעם ואתה בא ואומר לי: "אם לא בא לי".

עבד אל חכים חאג' יחיא: הרי איפה הם היו, לא הייתה להם קרקע, הם חיו באוויר גם לפני קום המדינה.

<קריאה: "שובל" אין להם קרקע.

שרן השכל: בדואים, הבדואים - - -

<קריאה: אין להם קרקע - - -

זאב בנימין בגין: שרן, אני נועל את הישיבה.

<קריאה: אל תעני לו.

עבד אל חכים חאג' יחיא: השכל, ומה אם תשכילי, אם תשמעי תשכילי.

<קריאה: שמענו כבר.

עבד אל חכים חאג' יחיא: השכל, אם תשמעי תשכילי גם.

עבד אל חכים חאג' יחיא: הרישום של הקרקע לא היה מימי העותומנים - - -

שרן השכל: הם קנו את הקרקע - - -

זאב בנימין בגין: לא לחזור לזה.

שרן השכל: הם קנו את הקרקע - - -

עבד אל חכים חאג' יחיא: אל תפריעי, הרישום של הקרקע הוא לא היה, לא שילמו מסים על קרקע מרעה וקרקע שלא - - -

זאב בנימין בגין: חברים, אנחנו לא בדיון הגדול הזה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: הם לא שילמו את המיסים.

זאב בנימין בגין: חבר הכנסת, חברים, חברים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: העותומאני - - - במדינת ישראל.

זאב בנימין בגין: חברים, תודה, חברים.

זאב בנימין בגין: אני נועל, לא, לא, אין לנו, אני מבקש, אני מבקש להודות, אני מבקש להודות, אני מבקש להודות למשתתפים, איכשהו הגענו עד הלום, אני הודעתי מלכתחילה, לא תהיה החלטה.

טלב אבו עראר: אז למה הדיון?

זאב בנימין בגין: למה הדיון?

טלב אבו עראר: כן.

זאב בנימין בגין: כדי שיישמעו הטענות, מכל הצדדים.

שרן השכל: תלוי מתי אתה רוצה - - -

טלב אבו עראר: אם לא תהיה החלטה אז לאן ילכו?

זאב בנימין בגין: נשמעו הטענות, זה דיון מהיר.

<קריאה: אני מוכרח לדבר גם - - -

זאב בנימין בגין: זה דיון מהיר, תודה רבה.

<קריאה: אז - - - את ההחלטה.

<קריאה: את בכלל לא יכולה - - -

<קריאה: הצעה לסדר - - -

<קריאה: יש חוק - - -

זאב בנימין בגין: תודה רבה הישיבה נעולה.

<קריאה: מי נותן את ההיתר?

עאידה תומא סלימאן: הועדה - - -

אחמד טיבי: בני, אתה לא יכול - - -

עאידה תומא סלימאן: הועדה לא יכולה לקבל החלטות?

זאב בנימין בגין: היא יכולה, לא כשאני יושב הראש.

עאידה תומא סלימאן: מה זה?

עאידה תומא סלימאן: האם זה היה תרגיל מחשבתי – מה זה?

עאידה תומא סלימאן: ועדה שיושבת ולא מוציאה סיכום, למה?

זאב בנימין בגין: היא שומעת.

עאידה תומא סלימאן: למה?

זאב בנימין בגין: בדיון מהיר היא שומעת.

עאידה תומא סלימאן: שומעת?

זאב בנימין בגין: כן.

עאידה תומא סלימאן: שומעת?

אחמד טיבי: רצינו להשמיע הצעה לסדר ואתה לא הסכמת.

עאידה תומא סלימאן: האם אין תפקיד לוועדה בכנסת?

אחמד טיבי: ביקשתי הצעה לסדר - - -

זאב בנימין בגין: סליחה אבל - - -

אחמד טיבי: מבקש הצעה לסדר.

אחמד טיבי: מבקש שתפתח את הישיבה עוד פעם.

אחמד טיבי: אני מבקש שתפתח עוד פעם לשמוע את ההצעה לסדר שלי בשם כולם ואחר כך תנעל אותה אחרי דקה.

עאידה תומא סלימאן: איך יכול להיות דבר כזה?

אחמד טיבי: אני מבקש הצעה לסדר.

אחמד טיבי: אני מבקש, אל תפריעי לי.

<קריאה: תציע - - -

אחמד טיבי: אני מבקש הצעה.

אחמד טיבי: הצעה לסדר לפתוח את הישיבה.

זאב בנימין בגין: נעלתי את הישיבה.

אחמד טיבי: תפתח אותה מחדש.

זאב בנימין בגין: אני לא מוכן.

עאידה תומא סלימאן: לעשות סיכום ולהצביע.

אחמד טיבי: אתה יכול.

<קריאה: יש לנו - - -

<קריאה: הצעה לסדר - - -

אחמד טיבי: אני מבקש לפתוח את הישיבה מחדש.

עאידה תומא סלימאן: יש זכות כחברים בוועדה.

<קריאה: הוא לא יכול.

אחמד טיבי: אני רוצה שהדברים שלי יישמעו.

זאב בנימין בגין: תסביר לי - - -

אחמד טיבי: אני מבקש, אני מבקש, אני מבקש, עאידה, עאידה, אני מבקש להצביע על הצעת ההחלטה שלנו, שעל פי הדיון היום, על פי הדיון היום, תוקפא ההחלטה של הממשלה ויקשיבו לדרישות של התושבים.

זאב בנימין בגין: תודה, תודה, אנחנו לא הודענו לאיש מהחברים על הצבעה, לא תהיה הצבעה, אני נועל שוב את הישיבה, תודה רבה.