ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות, כנסת 20, פרוטוקול מספר 130, 2016-07-17 13:30

אברהם נגוסה: שלום לכולם.

אברהם נגוסה: צהריים טובים.

אברהם נגוסה: אנחנו מברכים את ראש העיר וצוות העירייה שמארחים אותנו היום.

אברהם נגוסה: אנחנו מקיימים דיון בוועדת העלייה, הקליטה והתפוצות בעיריית פתח תקווה.

אברהם נגוסה: היום ה-17 ביולי.

אברהם נגוסה: מהכנסת איתי יחד חבר הכנסת יואל רזבוזוב, חבר הוועדה, חבר הכנסת רוברט אילטוב, מנהלת הוועדה, הגב' דנה שושני גורדון וגם אנשי הצוות בכנסת ורשם פרוטוקול נמצאים פה, גם נציגי הקהילה וגם את רב הקהילה אני רואה ונציגי העירייה.

אברהם נגוסה: גם דובר הוועדה יגאל אמיתי נמצא.

אברהם נגוסה: אני מבקש, כל מי שמדבר צריך להציג את עצמו לפרוטוקול.

אברהם נגוסה: זה חשוב מאוד, יש פרוטוקול.

אברהם נגוסה: אני מברך שוב את כבוד ראש העיר - - -

יואל רזבוזוב: לראש העיר יש גם יום הולדת היום.

אברהם נגוסה: אז אנחנו אומרים מזל טוב.

<איציק ברוורמן: תודה לכל המברכים.

אברהם נגוסה: אנחנו נתחיל, ראש העיר.

אברהם נגוסה: אני קודם כל נותן לראש העיר לפתוח ולאחר מכן הוא יציג את הצוות שיציגו את פעילות העירייה בקליטת העלייה בעיר פתח תקווה.

אברהם נגוסה: חשוב מאוד, אנחנו רוצים לשמוע איך העירייה משלבת את העולים החדשים לתוך החברה הישראלית בכל התחומים, אם זה חינוך, אם זה רווחה, אם זה תעסוקה, אם זה דיור, בכל התחומים.

אברהם נגוסה: אנחנו רוצים לשמוע מראש העיר ולאחר מכן הצוות ואז אנחנו ניכנס לדיון, גם התייחסות של חברי הכנסת וגם נציגי העולים.

אברהם נגוסה: אדוני ראש העיר, רשות הדיבור שלך.

<איציק ברוורמן: תודה רבה.

<איציק ברוורמן: ראשית אני כמובן מקדם פה בברכה את ועדת הקליטה של הכנסת, חברי הכנסת שהגיעו ואת כל שאר הנציגים.

<איציק ברוורמן: לכבוד הוא לנו שבחרתם להגיע אלינו.

<איציק ברוורמן: אנחנו גם נשמח להציג לכם את פעולתנו לגבי הקליטה.

<איציק ברוורמן: פתח תקווה זו עיר ברוכה, עיר מעל 250,000 תושבים שבה יש עולים, תלוי מה ההגדרה של העולים, אבל למעלה מ-20% מהאוכלוסייה של פתח תקווה היא עולים, נאמר של ה-20-25 השנים האחרונות ואנחנו התברכנו באמת באוכלוסייה מצוינת כאשר המסה העיקרית של העולים, כמו בכל מדינת ישראל, יוצאי ברית המועצות לשעבר, שמהווים פה נתח מאוד נכבד של האוכלוסייה ולאחר מכן יוצאי יהדות אתיופיה שהגיעו אלינו.

<איציק ברוורמן: יש לנו פה קהילה מאוד גדולה, שתי קהילות שתורמות לנו בעיר הזאת באמת בצורה יוצאת מן הכלל ונדמה לי שאנחנו גם יכולים להתפאר ולהתגאות במה שאנחנו עושים למען קהילות העולים פה בפתח תקווה.

<איציק ברוורמן: אני רק רוצה להגיד, אני אשאיר כמובן אחר כך לאנשי המקצוע לפרוש ולהציג בפניכם את הנתונים, אני לא אכנס לזה, אבל אני רוצה לומר שאל"ף, ההשקעה שלנו ותשומת הלב היא מאוד גדולה.

<איציק ברוורמן: אנחנו רק הקמנו לפני כשנתיים ועדת היגוי כוללת לגבי יוצאי אתיופיה על מנת באמת לראות את הטיפול המרבי, לתת להם, כשאנחנו מנסים לאגם את המשאבים וגם תוך ייצוג של כל הגורמים העירוניים מבני העדה, שייקחו בזה חלק, על מנת לשמוע ישירות מהם לגבי הצרכים ולאן לכוון את המאמצים שלנו ואת ההשקעות.

<איציק ברוורמן: אנחנו גם הגענו למסקנה ואנחנו עושים את זה, לפחות בתקופתי, שמצד אחד אנחנו מנסים ליצור פה חברה שהיא חברה הומוגנית, חברה אחידה, עם ישראל מאוחד ואחד, כולנו יחד, אבל הגענו למסקנה וזאת גם השקפת עולם שלי, שאי אפשר ליצור את מה שאולי דיברו לפני מספר עשרות שנים את הישראלי החדש, אי אפשר לקחת פה באופן מלאכותי, לערבב פה את כולם וליצור דגם של ישראלי חדש, אלא צריך ליצור את האחדות הזאת בעם ישראל.

<איציק ברוורמן: זה מה שאנחנו מנסים לעשות בפתח תקווה, תוך שמירה על הייחודיות של כל קהילה וקהילה.

<איציק ברוורמן: יורשה לי לצטט, וזו לא אמירה שלי, אבל לקחתי אותה בחיבוק ובשמחה, אנחנו בעד איחוד, אבל לא ויתור על הייחודיות.

<איציק ברוורמן: יש אחידות, אבל לא ויתור על הייחודיות, ולכן אנחנו גם מרבים בפעילות למען הקהילות השונות.

<איציק ברוורמן: יש לנו פה אירועים שאנחנו עושים לקהילות מתוך אמונה שחשוב שגם הילדים וגם הנכדים, אלה שייוולדו פה ויהיו דור שני ודור שלישי, שיידעו מאין הקהילה באה, מנין ההורים שלהם הגיעו, מה המסורת שלהם ורק ככה, תוך שמירה מצד אחד של הייחודיות של כל קהילה אנחנו נוכל ליצור גם אחידות בעם, אי אפשר אחרת.

<איציק ברוורמן: זה קו שאנחנו מנסים לעשות.

<איציק ברוורמן: פה יש לנו מכל המבחר, מכל תפוצות העולם מתרכזים ובאים הנה, קהילות שחלקן יותר ותיקות, חלקן יותר חדשות ואנחנו משקיעים בזה.

<איציק ברוורמן: יש לנו כמובן את הקליטה ואת החינוך ואת הרווחה ואת כל הגופים העירוניים שעוסקים ומפתחים.

<איציק ברוורמן: רק הבוקר הייתי בסיור בקייטנות שלנו ושמחתי לראות שבאמת, ואני רוצה להגיד, למרות כל מה שמנסים להגיד ומנסים לספר, לראות למשל איך נקלטו ילדי הקהילה האתיופית בקייטנות, היום חגגתי יחד איתם, ללא קשר לזה, זה סיור שנקבע זה מכבר בקייטנות, לראות את הילדים שמעורבים יחד בקייטנות זה תענוג גדול.

<איציק ברוורמן: אני אתן, כדי לחסוך בדיבורים, לאנשי המקצוע להציג את הנתונים ונתחיל ברעיה, מנהלת אגף הקליטה.

<איציק ברוורמן: בבקשה.

אברהם נגוסה: כן.

אברהם נגוסה: חשוב לי לציין גם את נציגי משרד העלייה והקליטה, משרד החינוך וגם אני מקווה שממשרד הרווחה גם יהיו.

<ראיסה לייכטמנוב: צהריים טובים, שמי רעיה לייכטמנוב, אני מנהלת את אגף הקליטה במשך כמה שנים.

<ראיסה לייכטמנוב: יש בפתח תקווה נכון להיום 49,790 עולים חדשים מכל המדינות, זה 20% מכלל התושבים, זה עיר קולטת עלייה.

<ראיסה לייכטמנוב: מעשר השנים האחרונות בעיר פתח תקווה באו 8,442 עולים חדשים יחד עם תושבים חוזרים.

<ראיסה לייכטמנוב: מתוך 49,790 8,000 הם מבני הקהילה יוצאי אתיופיה.

<ראיסה לייכטמנוב: אבל באגף הקליטה אצלנו אנחנו לא עשינו הבדל בין הקהילה האתיופית וקהילות אחרות בעיר.

<ראיסה לייכטמנוב: בעיר פתח תקווה, העיר הראשונה בארץ שהחליפו עובדי מוקדי קליטה בעובדי עירייה.

<ראיסה לייכטמנוב: עכשיו יש מחלקה בתוך אגף הקליטה, עם משרד הקליטה שמשלם 3.5 משרות והעירייה משלמת 4 משרות לעובדי העירייה של מחלקת קליטה יוצאי אתיופיה, בתוך אגף הקליטה.

<ראיסה לייכטמנוב: במשך שנתיים משרד הקליטה לא העביר כסף לפעילות בקייטנות לקהילת יוצאי אתיופיה.

<ראיסה לייכטמנוב: עיריית פתח תקווה במשך שנתיים עושה לבד הנחות לקהילת יוצאי אתיופיה ושבדרך כלל הם משלמים 270 שקל לחודש לקייטנה.

<ראיסה לייכטמנוב: הרוב עושה העירייה.

<ראיסה לייכטמנוב: אנחנו באגף הקליטה עובדים מגיל 3 עד גיל 120.

<ראיסה לייכטמנוב: בגיל 3 בתוך אגף הקליטה 450 ילדים במשך שנה מקבלים ידע בחוגים שונים.

<ראיסה לייכטמנוב: באגף הקליטה יש צהרון, 160 ילדים שפועל במשך שנה ו-75% עולים חדשים, עולים מרוסיה, עולים מאתיופיה.

<ראיסה לייכטמנוב: יש גם ישראלים בתוך הצהרון.

<ראיסה לייכטמנוב: אנחנו עובדים בשיתוף פעולה עם המון אגפים בעירייה, הרלוונטיים, זה חינוך, תרבות, רווחה, 'עיר ללא אלימות', אנחנו עושים - - - וחממה, מרכז צעירים ועושים פעילות משותפת.

<ראיסה לייכטמנוב: לפני שאנחנו מוכנים לבנות פעילות לשנה אנחנו עושים סקר לתושבים, מה הכי חשוב היום לתושב לקבל.

<ראיסה לייכטמנוב: העיר פתח תקווה היא עיר נותנת שירות, שירות לתושב.

<ראיסה לייכטמנוב: זה מה שכתוב בעיר פתח תקווה, באגף הקליטה אנחנו עושים שירות לעולים חדשים.

<ראיסה לייכטמנוב: אנחנו עובדים לפי נהלים של משרד הקליטה ועיריית פתח תקווה.

<ראיסה לייכטמנוב: יש נהלים של עיריית פתח תקווה ונהלים של משרד הקליטה ואנחנו עובדים על פי שני הנהלים.

<ראיסה לייכטמנוב: רוב התושבים בעיר פתח תקווה זה מגיל 35 עד 65.

<ראיסה לייכטמנוב: זה לא סוד, זה לא חשוב כמה שנים בן אדם בארץ, 25 או 30, אנחנו מפתחים קורסים בשפות עברית, אנגלית.

<ראיסה לייכטמנוב: יש עכשיו אנשים אחרי גיל 35 עד גיל 67, עד הפנסיה, תיאטרון.

<ראיסה לייכטמנוב: פתח תקווה היא אולי העיר היחידה בארץ שיש תיאטרון במתנ"ס ואנחנו עובדים בשכונות שבהן גרים התושבים שלנו, יחד בשיתוף פעולה עם המתנ"סים.

<ראיסה לייכטמנוב: ויש תיאטרון קהילתי, ובאותו תיאטרון יש ילדי אתיופיה, רוסיה, אמהות, סבים, על אותה במה.

<ראיסה לייכטמנוב: כל שנה אנחנו עושים פעילות ובסוף השנה יש הצגה ואחר כך אנחנו מציגים את ההצגה במתנ"סים אחרים בעיר שרואים שבאותה במה באותו זמן אפשר לדבר בשפה משותפת, זה עברית, אבל לא חשוב צבע העור ואיזה תרבות יש לנו.

<ראיסה לייכטמנוב: זה, אני חושבת, הכי חשוב.

<ראיסה לייכטמנוב: את זה מתחילים בחינוך הפורמלי, בזמן הלימודים, ואנחנו ממשיכים את זה בחינוך הבלתי פורמלי במשך היום.

<ראיסה לייכטמנוב: יש המון פעילות לבני נוער.

<ראיסה לייכטמנוב: מה שחשוב לבני הנוער של הקהילה האתיופית ואנחנו משפרים עוד, אבל אני חושבת שנט וורקינג, פרויקט שיש היום אצלנו יחד עם חממה, זה לאנשים צעירים, הרוב רוסים, שפותחים עסקים בארץ ובפתח תקווה.

<ראיסה לייכטמנוב: נט וורקינג, זה מאוד עוזר, עם הרצאות ועם הסדנאות שהם עושים.

<ראיסה לייכטמנוב: בעיר פתח תקווה יש חמישה מקבצי דיור מחוז מרכז, ביחד זה שישה.

<ראיסה לייכטמנוב: במשך השנה אגף הקליטה עושה פעילות שם כל חודש, לפעמים כל שבוע.

<ראיסה לייכטמנוב: זה חגי ישראל, זה גם חוגים שם, שהאנשים בגיל הזהב גם לא מרגישים שהם בנפרד.

<ראיסה לייכטמנוב: 5% ממקבץ דיור, אני חושבת שזה מספיק ל - - - משרד הקליטה יגיד כמה יש תור לקבל את הדיור.

<ראיסה לייכטמנוב: אני רוצה להגיד רק תודה רבה להנהלת עיריית פתח תקווה, לראש העיר ולמנכ"ל העיר.

<ראיסה לייכטמנוב: היום אנחנו מרגישים מאוד, מה שקשור לעולים זה הדגש הראשון.

<ראיסה לייכטמנוב: אם אנחנו שולחים מכתבים ופונים, אני ראיתי שאני לא צריכה לחכות יום יומיים ואני מקבלת תשובה ופתרון לבעיות באותו רגע, ותודה רבה באמת, בהזדמנות הזאת שאני לא כל כך הרבה זמן פה בעירייה, אני בשטח ובאגף שלי.

<ראיסה לייכטמנוב: ויש לנו גם בעיות.

<ראיסה לייכטמנוב: אלה בעיות שאולי בגלל ההחלפה בממשלה, אבל מאוד קשה לעבוד היום עם משרד הקליטה.

<ראיסה לייכטמנוב: רק היום אנחנו מקבלים הסכמים לשנת 2016, רק היום.

<ראיסה לייכטמנוב: לפני שבוע אנחנו קיבלנו אחרי שחצי שנה כבר עברנו.

<ראיסה לייכטמנוב: עד הזמן שאנחנו לא מקבלים את ההסכמים, אנחנו לא יודעים מה משרד הקליטה אישר ומה לא.

<ראיסה לייכטמנוב: אותו סיפור היה עם מוקד הקליטה שלנו.

<ראיסה לייכטמנוב: בוועדת ההיגוי אנחנו אומרים סכום אחד, פותחים פרויקטים, מתחילים ב-1 בינואר לעבוד ובסוף אפריל אנחנו מקבלים הסכם שהסכום הוא בדיוק פחות ב-50%.

<ראיסה לייכטמנוב: אני חושבת שוועדת הקליטה בכנסת צריכה - - - אני מבינה שהיה שר אחד ועכשיו שר שני, אבל אנחנו פה בשטח, אנחנו עובדים, וזה מאוד קשה.

<ראיסה לייכטמנוב: ומספיק כבר לעשות הפרדה בין הקהילה האתיופית לבין כלל העולים בעיר.

<ראיסה לייכטמנוב: אנחנו מקבלים המון הסכמים ואם אנחנו כחברה וקהילה מקבלים הסכם לשנה שלמה ולמוקד הקליטה אנחנו מקבלים לחצי שנה ובגלל זה אנחנו לא יכולים לשים פעילות קיץ לבני הנוער, בטח שאחר כך אנחנו הולכים בעירייה לשלם את הכול, אבל זה א'-ב' שצריך ממשרד הקליטה תקציב שלם ולא צריך לעשות הפרדה בכלל.

<ראיסה לייכטמנוב: זה צריך להיות תקציב אחד לכל האגף.

<ראיסה לייכטמנוב: אנחנו רק חותמים הסכמים ותיק שלם של - - - אני מבקשת, אם אפשר, בבקשה.

אברהם נגוסה: תודה.

<ראיסה לייכטמנוב: יש עוד מצגת קצרה, דקה.

אברהם נגוסה: אני רוצה להגיד מראש לדוברים, כיוון שיש הרבה שהולכים לדבר אז כל מי שמדבר יעשה בתמצית.

אברהם נגוסה: זה מאוד חשוב.

אברהם נגוסה: (סרטון).

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: מנכ"ל העירייה רוצה להתייחס.

<יעקב ממן: ראשית אני מברך את העירייה שהיא בחרה לעשות את הישיבה בחדר ישיבות של העירייה ולא הזמינה אותנו לאחד החדרים בוועדות הכנסת.

אברהם נגוסה: נזמין אתכם, זה רק היום ההתחלה.

<יעקב ממן: אני אגע בשלוש נקודות.

<יעקב ממן: כאחד שמיישם את מדיניות ראש העיר והנהלת העיר אני די מסתובב בעיר ודי רואה היכן חיים העולים החדשים.

<יעקב ממן: אני מדבר באופן כללי על כל העולים החדשים, אם זה יוצאי חבר העמים, אם זה עולי אתיופיה או עולים כאלה ואחרים.

<יעקב ממן: יש לנו בעיה קשה בפתח תקווה שאני חושב שהוועדה צריכה לקחת לתשומת הלב.

<יעקב ממן: לדעתי זה לא רק בפתח תקווה, אלא בכלל.

<יעקב ממן: כל הנושא של טיפול בפרט באותו דור צעיר שהיום נמצא בשכונות של העיר ואיך הוועדה חושבת על דרכים ליצור את האינטגרציה עם התושבים הוותיקים.

<יעקב ממן: יש פה בעיה מאוד קשה, אלימות מאוד קשה, די בסופי שבוע ולכן אנחנו עושים הרבה פעולות, משקיעים המון כסף בעירייה, העירייה משקיעה דרך הפרויקטים של 'עיר ללא אלימות' וזה לא כסף של מדינה, זה כסף של העירייה, נטו כסף של העירייה, אם זה מדריכי רחוב ואם זה שהייה של - - - אפילו קיבלנו אישור מהרבנים להפעיל את המדריכים האלה בשבת כי יש פה עניין של פיקוח נפש, עד כדי כך.

<יעקב ממן: ולכן אני חושב שהוועדה צריכה לתת את הדעת איך מקצרים הליכים, איך מתקצבים רשויות בפרויקטים כאלה ולא שאנחנו מגישים תכנית ולוקח שנה עד שאנחנו מקבלים את האישור שלה, אבל אנחנו לא עוצרים, כי המדיניות של ראש העיר היא לקדם תקציבים למטרה הזאת כדי לא לעצור את הפרויקטים.

<יעקב ממן: הרבה פעמים אני מוצא את עצמי, כאחד שבונה את התקציב, שאני בגירעונות בגלל שהובטח ככה ולא קיבלנו ככה.

<יעקב ממן: זה בנושא הזה שצריך לקחת לתשומת הלב וצריך באמת את הוועדה, איך אנחנו מטפלים בבני הנוער, אם זה מהקהילה האתיופית ואם זה מחבר העמים, או שבאמת יש לנו בעיה.

<יעקב ממן: אני חושב שכמה שיותר תקצוב להדרכות, כמה שיותר תקצוב לאנשים שפועלים בשטח, פותרים את הבעיה הזאת.

<יעקב ממן: כי בסך הכול יש לנו את מסגרות הלימוד והמסגרות הן טובות, הן מצוינות, מקבלים מערכת חינוך פורמלית ולא פורמלית מצוינת, הבעיה מה קורה אחר כך.

אברהם נגוסה: אתה יכול לפרט יותר כשאתה אומר בעניין העיכובים של התקציבים, אתה יכול לפרט לנו את משרדי הממשלה הרלוונטיים שצריכים להעביר לכם את התקציבים?

<יעקב ממן: אם זה משרד הקליטה מצד אחד ואם זה פרויקטים שרצים ממשרד החינוך.

<יעקב ממן: לכל משרד יש איזה נגיעה מסוימת, אם זה המשרד לשירותים חברתיים.

<יעקב ממן: הבעיה היא כל נושא הגדרת התקנים.

<יעקב ממן: יש תקנים שהם עדיין נמצאים עשר שנים אחורה, איך לוקחים את המצב הקיים ולשים בתוך המצב הקיים, לדעת מה צריך באמת.

<יעקב ממן: זאת אומרת הניתוח הזה הוא ניתוח בעייתי מאוד מבחינתנו.

<יעקב ממן: אם ראש העיר לקח עכשיו החלטה לשים שני רכזים לקהילה האתיופית, לדוגמה, והכנסנו בערך עשרה מדריכי רחוב שעובדים נון סטופ בלילה, שזה התפקיד שלהם, להסתובב, להתחכך, להבין את הצרכים.

<יעקב ממן: אני כרגע נניח מתייחס לקהילה האתיופית, יש כרגע איבוד שליטה, לדעתי, של ההנהגה הבוגרת בקהילה האתיופית כלפי בני הנוער, כי רובם נמצאים במסגרות של פנימיות וכשהם מגיעים לסופי שבוע אז יש התפרקות מסוימת כי שם מחזיקים אותם קצר.

<יעקב ממן: בשיחה שאני וראש העיר מנהלים עם ראשי הקהילה אנחנו ביחד, גם הם מודעים לבעיה הזאת, אנחנו גם מודעים לבעיה, צריך למצוא את הפתרון איך יוצרים באמת אינטגרציה רצינית עם הקהילה הוותיקה יותר בעיר.

<יעקב ממן: כי אם לא, אותם ילדים, אם לא הנחיה של ראש העיר ממש להעסיק את כל המדריכים האלה, הם פשוט יידרדרו לפשע.

<יעקב ממן: אנחנו לא רוצים לראות את זה פה.

<יעקב ממן: זו אחת הבעיות שצריך לקחת לתשומת הלב.

<יעקב ממן: אותו דבר מדובר על חבר'ה מחבר העמים.

<יעקב ממן: אין זה סוד שפה למטה יושבים שותים, הייתי יורד בעשר בלילה, או אני או ראש העיר, בסוף הבנו והתחלנו לעזור עם רעיה וכל הפתרון ש - - - יש פתרונות, אבל הפתרונות מצריכים משאבים והמשאבים האלה, לצערי, נופלים על העירייה וצריך לפתור את הבעיה הזאת וצריך להכין תכנית עבור כל עיר.

<יעקב ממן: אני חושב שהוועדה צריכה לבדוק כל עיר בצורה מדויקת ולהשתמש בניסיון שיש לנו.

<יעקב ממן: אבל הבעיה שאנחנו מגיעים למשרדי הממשלה, הם עובדים לפי הספר, אוקיי, כמה תושבים יש לך?

<יעקב ממן: מקלידים במחשב, מגיע לך תקן וחצי, חצי תקן.

<יעקב ממן: זה לא עובד, חברים.

<יעקב ממן: זה לא עובד.

<יעקב ממן: אני אומר לכם מניסיון, זה לא עובד.

<יעקב ממן: זה מתאים למשהו גלובלי, אבל לא לפתרון בעיה כזאת או אחרת.

<יעקב ממן: לכן צריך לקחת את זה לתשומת הלב.

אברהם נגוסה: אני רוצה לקבל באופן ברור, כשאתה מדבר על שילובם של יוצאי אתיופיה בגלל הבעיות, אני רוצה שתבהיר לנו, כי הממשלה, ועדת השרים בראשות ראש הממשלה, לפני כעשרה חודשים קיבלה החלטה לתקציב נוסף כדי להתמודד עם המצב שאתה מתאר בתחום החינוך, בתחום הרווחה, בתחום הבריאות.

<קריאה: תכנית דרך חדשה.

אברהם נגוסה: כן, התכנית הממשלתית לשילובם המיטבי של יוצאי אתיופיה.

אברהם נגוסה: אז בכוונה אני מגדיר את התחומים האלה, כי המשרדים האלה, החינוך, הרווחה, הבריאות ובטחון פנים, צבא, כלכלה, כולם קיבלו תקציבים.

אברהם נגוסה: התכניות אושרו עם תקציבים.

אברהם נגוסה: האם יש ביטוי בשטח, האם אתם קיבלתם את התקציבים האלה כדי להפעיל את התכניות האלה.

<איציק ברוורמן: אולי קודם ניתן לספה, שהיא נציגת מינהל החינוך שתציג את זה ואחר כך לנציגי הרווחה, שייתנו תמונה מלאה על ה - - -

אברהם נגוסה: בסדר, אנחנו נגיע, אבל הוא המנכ"ל, לכן אני שואל אותו, כי המנכ"ל מתכלל את העניין פה בעירייה.

אברהם נגוסה: לכן אני רוצה לדעת אם הוא יודע על זה.

<יעקב ממן: אנחנו יודעים על זה, אבל אני רוצה יותר לרדת לרזולוציה.

<יעקב ממן: גיא עפארי, הוא מנהל אגף שירותי הרווחה בעיריית פתח תקווה.

<גיא עפארי: אז קודם כל נעים מאוד לכולם.

<גיא עפארי: לגבי 'הדרך החדשה', יש בעצם שתי החלטות ממשלה שנוגעות לנו בעיר, אחת זה לקידום יוצאי העלייה של אוקראינה, בלגיה וצרפת, ופתח תקווה הוכרה לגבי נושא אוקראינה, שזה הפרויקט הקטן, נקרא לזה, והוא מתבטא בתקן ובתקציב פעולה שהתחלנו להפעיל אותו השנה.

<גיא עפארי: זה לגבי החלטת הממשלה של תגבור יוצאי אוקראינה בעיר.

<גיא עפארי: לגבי 'הדרך החדשה', אז קודם כל העיר חתמה על ההסכם מול מדינת ישראל.

<גיא עפארי: אני רק רוצה להזכיר שב'דרך החדשה' יש שני דברים, אחד זה תכנית ארבע שנתית ושל 2016 המדינה הגדירה שזו שנה שבה עושים מיפוי וגיוס כוח אדם וכרגע אנחנו באמצע התהליך הזה.

<גיא עפארי: אני אגיד עכשיו מהשטח, ותסלחו לי, אחת ההערות שלנו, שבניגוד לתכניות ממשלתיות אחרות, כמו 360, לא נקבע תקן למתכלל עירוני ולכן כל משרד פועל בדרך אחרת, לכל משרד ממשלתי יש את ההתנהלות שלו ולכן מה שנכון לגבינו, לגבי האגף לשירותים חברתיים, לא בהכרח נכון לגבי האגפים האחרים.

<גיא עפארי: במקרה ספציפי בפתח תקווה יש לנו ועדת היגוי שתתכלל את הנושא, אבל המדינה לא שמה רכז עירוני וחבל שכך, כי כל משרד פועל במנותק, אין חיבור בין משרדי הממשלה השונים.

<גיא עפארי: אבל לגבי השאלה שלך התשובה היא כן, יצאנו לדרך, התחלנו.

<גיא עפארי: אנחנו היינו שמחים לרוץ יותר מהר, אם ייתנו לנו.

אברהם נגוסה: אתם בשלב של התארגנות.

<גיא עפארי: אנחנו בשלב של מיפוי וגיוס כוח אדם ואני אומר שאנחנו מסוגלים לרוץ יותר מהר אם ייתנו לנו.

אברהם נגוסה: כספים הגיעו?

<גיא עפארי: הגיעו אישורי תקציב לגיוס כוח אדם, כן.

<גיא עפארי: אני עכשיו מדבר רק על האגף לשירותים חברתיים.

<גיא עפארי: הגיעו ואני חושב שגם 'עיר ללא אלימות'.

<שלומי ערה: אצלנו נתנו אישור עקרוני לדבר הזה.

אברהם נגוסה: ביטחון פנים?

<שלומי ערה: אצלנו קיבלנו אישור עקרוני להשתמש בכספים של 'דרך חדשה', זה לא יותר מדי כסף.

<שלומי ערה: עיקר הבעיה, כמו שגיא הציג אותה, שכל גוף, גם הרשות למלחמה בסמים קיבלה נתח מסוים, הרווחה, החינוך - - -

<יוספה קין: החינוך לא.

<שלומי ערה: עדיין לא, אז אמורים.

<יעקב ממן: תיכף נגיע לחינוך.

<שלומי ערה: קיבלו את זה בכמה וקטורים והנושא המשותף לא קיים, אבל אנחנו בפתח תקווה מנסים לתכלל אותו.

<שלומי ערה: יש בעיה שאנחנו יותר רוצים לתת מאשר מקבלים.

<שלומי ערה: אנחנו לא מצליחים להקים פה קבוצות הורים בהקשר של - - - שזה עלה, והקמת קבוצות.

<שלומי ערה: אנחנו ארגנו עכשיו תקנים לתעסוקה לבני נוער בגן החי, רצינו ש-20 בני נוער יעבדו, הצלחנו לארגן רק 5 בני נוער שהתחילו לעבוד בשבוע שעבר.

<שלומי ערה: יש בעיה של שיתוף פעולה ויותר לקבל ממה שאנחנו רוצים ויכולים לתת להם היום.

<שלומי ערה: אנחנו עובדים על זה עם הצוות ואני מקווה שנתקדם יותר.

אברהם נגוסה: אז גם אצלכם הכסף עוד לא הגיע וגם אצלכם זה בהתארגנות?

<שלומי ערה: זה עוד לא בחשבון, אבל יש לנו אישור - - -

אברהם נגוסה: אני רוצה להבין.

יואל רזבוזוב: הבעיה של הכסף של משרד הקליטה, לפי מה שאני מבין, שהוא מגיע בסוף השנה.

יואל רזבוזוב: הוא מגיע בסוף השנה והם צריכים להוציא ישר נגיד מיליון ₪, בחודש לבזבז את זה.

יואל רזבוזוב: זו הבעיה.

אברהם נגוסה: אני לא מדבר על כסף של משרד הקליטה, אני מדבר על תכנית של הממשלה, תקציב נוסף לארבע שנים, תכנית לארבע שנים, 2016 זה חלק מארבע השנים.

<שלומי ערה: לחצי שנה קיבלנו ל-2016, הצגנו את התכניות שאנחנו רוצים לעשות.

אברהם נגוסה: קיבלתם את הכסף?

<שלומי ערה: הכסף עוד לא עבר, אבל יש לנו אישור להוציא את התכניות לפועל.

אברהם נגוסה: אתם הוצאתם תכנית?

אברהם נגוסה: אתם עושים את העבודה?

<שלומי ערה: אנחנו התחלנו לעשות, באמצע חודש אוגוסט 80 נערים, לצורך העניין, מעבר למה שאמרתי על עבודה בגן החי, יילכו ויעברו קורס שחייה אצלנו בבריכה במינץ, בשיתוף עם אגף הנוער ואגף הספורט.

<שלומי ערה: אז אנחנו התחלנו להוציא חלק מהתכניות, גם תכניות לימודים - - -

אברהם נגוסה: רגע, זה לא מה שאני מדבר על התכנית.

אברהם נגוסה: העניין של התמודדות אלימות משטרתית.

אברהם נגוסה: כדי להתמודד אלימות משטרתית.

אברהם נגוסה: התכנית ספציפית מדברת על זה, כולל מצלמות.

<שלומי ערה: אל"ף אתה קצת מבלבל, סליחה, בין התכניות, אבל גם בתחום הזה אנחנו הכנסנו מדריך רחוב אל מול החבורה של 12 בני נוער, בטח שמעתם על האירוע שהיה לנו פה לפני שלושה שבועות בגינת פנחסי.

<שלומי ערה: אז יש מדריך שמלווה את הקבוצה הזאת לאורך כל החופש בשיתוף עם מנהל בית הספר שלהם והוא כתובת בשבילם 24 שעות ביממה, שזה דרך התכנית.

<שלומי ערה: היה קשה מאוד לגייס את הבחור הזה, אבל בסוף הצלחנו.

<שלומי ערה: הוא עושה איתם גם פעילות פיזית מוסדרת בימים ושעות קבועים והוא גם זמין להם טלפונית כל יום והוא בקשר ישיר איתם כדי שתהיה לנו שליטה עליהם ונצמצם את הפעילות.

<שלומי ערה: יש לנו עוד כמה מדריכים בשכונות שבהם יש את האוכלוסייה שפעילה, מעבר לתכנית הרווחה הרחבה שאנחנו עושים פה בעיר באותם מקומות שהנערים נמצאים.

יואל רזבוזוב: מעבר לתקציב, אני רוצה לחזור לנקודה הזו, אני חושב שזה לא קשור רק לפתח תקווה, זה קשור לכל העיריות.

יואל רזבוזוב: בתקופה האחרונה אני מקבל - - - את תקציב המדינה אנחנו מעבירים בדצמבר, פקידי האוצר מתחילים להעביר אותו במרץ אפריל, איכשהו במשרד הקליטה זה מגיע בסוף אוקטובר נובמבר, ואז אגפי קליטה לא יודעים מה לעשות, איך לתפקד כשהם לא מקבלים את הכסף, לאורך השנה הם יקבלו, לא יקבלו?

יואל רזבוזוב: מה יהיה?

יואל רזבוזוב: וגם הם מקבלים אותו פתאום בבת אחת אז הם מוציאים תוך חודש.

יואל רזבוזוב: התקציב הוא עכשיו דו שנתי, אבל אם זה חד שנתי אז יש בעיה.

יואל רזבוזוב: אני חושב שאנחנו בכלל צריכים לעשות יחד עם משרד הקליטה ועם משרד האוצר, צריכים להעביר את הכסף או התחייבויות לפני כדי שהכסף יעבור כי אגפי קליטה, מה שאני שומע, מתקשים לעמוד בצורה כזו.

יואל רזבוזוב: זו נקודה חשובה.

<יעקב ממן: בקשר למצלמות, צריך להבין, המדינה תקצבה את עיריית פתח תקווה במיליון וחצי שקל, אבל הפרויקט עצמו הוא 20 מיליון.

<יעקב ממן: אני כבר תקצבתי עד היום כמעט 4 מיליון שקל.

<יעקב ממן: רק להבין - - -

יואל רזבוזוב: זה פיילוט, לא אצלכם.

<יעקב ממן: לא, זה לא פיילוט.

<יעקב ממן: למצלמות בעיר אין פיילוטים, זה התקצוב שלהם, מיליון וחצי שקל, זהו.

<יעקב ממן: אין פיילוטים.

<יעקב ממן: עיר כזו גדולה לא משחקים בפיילוטים.

<יעקב ממן: אתה מתחיל להציב מצלמות בנקודות הבעיה.

<יעקב ממן: אם אתה לוקח עיר כמו פתח תקווה, אז אמנם זו עיר איתנה, אבל בסך הכול אומרים לך 'אוקיי, סבבה, צאו בפרויקט של מצלמות' ונותנים מתוך 20 או 25 מיליון שקל, כמה שזה עולה הדבר הזה, כל הפרויקט לכל העיר, ונותנים מיליון וחצי, אז העיר לוקחת משאבים שאמורים ללכת לדברים אחרים והם הולכים לדברים האלה.

<יעקב ממן: אני חושב שבטחון התושבים - - - ואין זה סוד שעיריית פתח תקווה, מלפני שנתיים, כשהיה סקר שנעשה על ידי הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, או לפני שלוש שנים, שהיה20% מהתושבים מרגישים בטוח בעיר, לעומת 80% שלא, הסקר האחרון של הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה הראה ש-80% מהעיר בטוחים, 80% מעל גיל 20 מרגישים בטוח בעיר פתח תקווה, שזה שינוי מדהים, אבל זה הרבה השקעה של העיר עצמה.

<יעקב ממן: העיר עצמה משקיעה המון כסף.

<יעקב ממן: אחת הבעיות שיש לנו, שהמדינה מתחילה בפרויקט ובאיזה שהוא שלב היא מפסיקה לתקצב אותו ואז אתה לא יכול לעצור, אתה לא יכול לפטר אנשים, אתה לא יכול לעצור תהליכים, לכן היום אנחנו מאוד מאוד זהירים בכל פרויקט שהמדינה נותנת לנו.

<יעקב ממן: אני בתור מנכ"ל בודק את ההמשכיות של הפרויקט הזה.

<יעקב ממן: זה דבר נחמד שחבר הכנסת אמר שזה פרויקט לארבע שנים, זה כבר נותן איזה שהוא אור מסוים, אבל כל הפרויקטים שיצאו, יוצא, נגמר, אתה לא יכול לדבר עם אף אחד ואז הכול נופל על העירייה.

<יעקב ממן: והקוריוז, כשאתה רוצה להעלות מסים, נניח, אז המדינה מתנגדת מהצד השני לעשות את זה.

<יעקב ממן: בסדר, זו הפוליטיקה, אנחנו מבינים את הפוליטיקה ואני לא איש פוליטי, אז אני יכול להגיד איך אני רואה את זה מנקודת המבט המקצועית שלי בנושא של פרויקטים.

<יעקב ממן: באמת הקטע של ארבע השנים, צריך לדאוג שזה לא יהיה ארבע שנים, כי הבעיה הזו לא תיפתר בארבע שנים, הבעיה הזו תיפתר בטווח של לפחות עשר שנים, אם רוצים ליצור את השילוב הזה, ולכן זה חשוב.

אברהם נגוסה: גם את ארבע השנים הם לא מבצעים.

אברהם נגוסה: אני רואה שאת 2016 אנחנו הולכים לאבד.

אברהם נגוסה: אם עד עכשיו הכספים לא הגיעו, הפרויקטים לא יצאו לדרך, אז זה אומר ש-2016 זה היסטוריה.

<יעקב ממן: מבחינת עיריית פתח תקווה, יש הנחיה חד משמעית של ראש העיר, זו הנחיה שלו שהוא העביר אליי, לקדם את התכניות ולתקצב את זה מתקציבי העירייה, כי אנחנו בסך הכול רואים את הבעייתיות שקיימת.

<יעקב ממן: אבל אני חושב שבתור ועדה אחת ההמלצות זה לעשות את קיצורי הדרך האלה.

<יעקב ממן: בסך הכול התכניות ידועות, הכול ידוע, אפשר לחשב, יודעים כמה תושבים יש לנו, היא נתנה ניתוח, יודעים כמה בני נוער, יש לנו חתך לפי גילאים.

<יעקב ממן: אני הראיתי לך מקודם, יש לנו חתך לפי גילאים, אנחנו יודעים בדיוק, תכניות אנחנו יודעים, אנחנו גם יודעים כמה הם יעלו.

<יעקב ממן: אז אם הכול ידוע, בשביל מה אנחנו צריכים לחכות?

<יעקב ממן: הרי מה קורה?

<יעקב ממן: אנחנו מאשרים מאשרים מאשרים תקציבים של העירייה על סמך כספים שאמורים להיכנס.

<יעקב ממן: בסוף השנה, כשאני בא לפתור, גם יושבים מנהלי האגפים שלי ואנחנו יושבים לבדוק ואנחנו רואים שהמדינה אישרה רק חלק, אבל היא הבטיחה חלק יותר גבוה ואז אנחנו סופגים את הכול.

<יעקב ממן: השאלה פה, אין מנגנון שיודע בוודאות לבוא ולהגיד לנו 'חבר'ה, זה הכסף, זה מה שאתם מקבלים, זה הפרויקט'.

<יעקב ממן: הם לא יודעים להגיד לנו את זה וזו אחת הבעיות שקיימות בכל הדבר הזה.

רוברט אילטוב: דרך אגב, כמה עולים הגיעו ב-2015?

<איציק ברוורמן: יש פה רישום, אני מניח שהוא מדויק.

<איציק ברוורמן: ב-2015, אני מעריך שהנתונים הללו הם טעות - - -

<מאיר יחיאלי: 779 נפש, 529 משפחות.

<איציק ברוורמן: לפי הטבלה פה, אני לא יודע אם היא נכונה או לא, לפי הנתון של משרד העלייה והקליטה - - -

אברהם נגוסה: תסתכל על זה, אחר כך אולי נחזור לזה.

אברהם נגוסה: קודם נשמע את נציגת מינהל החינוך.

אברהם נגוסה: חשוב לי שגם תתייחסי לתכנית הממשלתית.

<יוספה קין: אני מנהלת אגף שירותי חינוך ורווחה חינוכית, מנהלת שח"ר רשותית.

<יוספה קין: במבני האגף נמצאים כל הגילאים, כמובן יש פה מנהלות אגפים, אבל בחינוך יש יסודי, על יסודי, גני ילדים, מנהלה, אבל האגף שנותן חינוך ורווחה חינוכית נותן מענה מהגן עד העל יסודי בכל מיני נושאים.

<יוספה קין: כמובן שהוא נוגע בתכניות של עולים, הרבה וכל הזמן.

<יוספה קין: אני הצגתי פה מספרים וגם בנגיעה של תכניות.

<יוספה קין: כאן זה מבט כולל, תלמידים במערכת החינוך בפתח תקווה.

<יוספה קין: יש לנו 40,531, שזה גני ילדים, על יסודי ויסודי וכלל החינוך בעיר, שזה כולל גם החינוך החרדי, גם החינוך התורני ומוכר שאינו רשמי, סך הכול 56,375 תלמידים במערכת החינוך בפתח תקווה היום.

<יוספה קין: הראיתי את זה כדי לעבור עכשיו לעולים.

<יוספה קין: אני מתייחסת יותר לעולים שהם המסות, שזה חבר העמים והעולים יוצאי אתיופיה.

<יוספה קין: אנחנו התייחסנו לעולים משנת 2000, אלה הנתונים, ככה עבדנו.

<יוספה קין: יש לנו בגני הילדים 178 עולים משנת 2000, שזה 15 שנה קודם, הלכנו 15 שנה אחורה, עולים מלפני 15 יש לנו גם 227.

<יוספה קין: אם אתם רואים, עשינו באדום את ה-178 והוספנו את אלה שאחורה יותר.

<יוספה קין: בחינוך המיוחד יש לנו 35 יוצאי אתיופיה, ביסודי יש לנו ממלכתי, ממלכתי דתי ומוכש"ר, מוכר שאינו רשמי, 567.

<יוספה קין: זה 15 שנה קודם, אבל לפני זה יש לנו עוד 297 תלמידים שהחינוך היסודי צריך לתת להם ונותן להם מענה.

<יוספה קין: בעל יסודי לומדים בעיר 416.

<יוספה קין: מחוץ לעיר, וזה שוב נושא, לומדים 109 תלמידים ממלכתי דתי שמוסעים, אנחנו נדבר אחר כך על ההסעות, גם מחוץ לעיר.

<יעקב ממן: פה אני רוצה לעצור רגע.

<יעקב ממן: זו דוגמה קלאסית להבטחת מדינה שהיא לא עמדה בה.

<יעקב ממן: כשהיה סיפור ליצור אינטגרציה החליטו לשלוח את הילדים האלה לתיכונים מחוץ לעיר.

<יעקב ממן: מדינת ישראל התחייבה לשלם לנו, להפוך אותם לזכאי הסעות, דהיינו 50% השתתפות העירייה, 50% השתתפות משרד החינוך.

<יעקב ממן: לצערי המדינה לא עמדה במילה שלה והיום עיריית פתח תקווה מזה ארבע שנים או שלוש שנים נאלצת לשלם את מלוא הסכום על ההסעה, מהסיבה המאוד פשוטה, 'יש לכם פתרונות בתוך העיר'.

<יעקב ממן: זו התשובה שאנחנו מקבלים ממשרד החינוך, לצערי, וזו תשובה הכי הזויה שיכולה להיות, כי הבעיות נוצרו בגלל שריכזו אותם במקומות ואז זה יצר את הנושא שאז התפוצץ כל הסיפור הזה ואז אנחנו מסיעים אותם מחוץ לעיר.

<יעקב ממן: והיום מדינת ישראל, בגלל איזה סעיף שקיים במשרד החינוך ושהוא סעיף כוללני, על כל הילדים, ש'יש לך פתרון בתוך העיר, לשים אותם בתיכונים', ואם אנחנו נעשה את זה נחזור אחורה חמש שנים.

יואל רזבוזוב: למה?

יואל רזבוזוב: כי אתה תצטרך עוד פעם לרכז אותם?

<יעקב ממן: ברור, כי הם גרים בשכונות ואם אני הולך לפי המיפוי של השכונה אני חייב לרכז אותם.

<יעקב ממן: אנחנו מסיעים את הילדים מרחבי כל העיר, זאת אומרת אני לא יוצר את ה - - -

אברהם נגוסה: מעבר ל-3 קילומטרים?

<יעקב ממן: כן.

<יעקב ממן: מדינת ישראל יצאה בהחלטה - - -

<איציק ברוורמן: יש כאן עוד נקודה שצריך לזכור, הילדים רוצים ללמוד במערכות הדתיות.

<איציק ברוורמן: אין לנו במערכות הדתיות התיכוניות אפשרות טכנית, אין מקום.

<איציק ברוורמן: הייתה התחייבות מפורשת של שר החינוך שאנחנו נעשה את הפיזור הזה על מנת לאפשר להם חינוך כדרכם, כבקשתם, והמדינה תעזור בנושא הזה.

<איציק ברוורמן: שנה אחת, נדמה לי, זה החזיק מעמד, השר הלך ועכשיו, סליחה, דבר אל העצים ואל האבנים.

<איציק ברוורמן: זה המצב.

<יעקב ממן: מדובר על 400,000 שקל בשנה, זה לא מעט כסף.

<קריאה: זה לא רק ההסעות, אנחנו גם משלמים שכר לימוד.

<יעקב ממן: נכון.

<יעקב ממן: זה מעבר לזה.

יואל רזבוזוב: ומה התגובה של משרד החינוך עכשיו?

<יעקב ממן: תפתור לך את הבעיות בתוך העיר.

<יעקב ממן: הוא מחזיר אותי אחורה.

<יוספה קין: אז עסקתי בתלמידים של ממלכתי דתי שבדרך כלל מוסעים מחוץ לעיר, חלקם, סך הכול יש לנו בעל יסודי 525 תלמידים, משנת 2000.

<יוספה קין: אם אני הולכת אחורה, זה עוד 303 תלמידים, סך הכול יש לנו 1,573 תלמידים משנת 2000 והעולים מלפני, סך הכול תלמידים עולים 2,400.

<יוספה קין: אני אתייחס גם ליוצאי חבר העמים.

<יוספה קין: שוב, לפי משרד החינוך עולה ממוצא אתיופי נחשב 15 שנה אחורה, בחבר העמים עשר שנים אחורה.

<יוספה קין: התייחסתי ליוצאי חבר העמים, בגני הילדים יש לנו 260 משנת 2005, לפני זה, עשר שנים אחורה, עוד 2,108, בחינוך המיוחד 7, ביסודי 308 מ-2005 ועשר שנים אחורה עוד 3,396.

<יוספה קין: בעל יסודי 100 תלמידים מחבר העמים ועשר שנים אחורה, מ-2005, יש לנו עוד 2,002 תלמידים.

<יוספה קין: סך הכול 603 תלמידים משנת 2005 ובשנים הקודמות 8,109.

<יוספה קין: עכשיו אני אגע במה שהמנכ"ל נגע עכשיו.

<יוספה קין: ההיסעים.

<יוספה קין: הילדים מוסעים בתוך העיר ומחוץ לעיר.

<יוספה קין: יש לנו, שוב, הערכה של 5 מיליון ₪ שהעירייה מוציאה.

<איציק ברוורמן: שזה מעבר לכללים שנקבעו, על 2-3 הקילומטרים.

<איציק ברוורמן: אנחנו מסיעים מתוך הכרה בצורך לעזור לילדים מהקהילה בהתבסס על הבטחה.

<איציק ברוורמן: אנחנו עושים את זה מעבר למה שאנחנו מחויבים מתוך רצון לעזור לקהילה, מתוך הבנה שצריך לעזור לקליטה בהתבסס על הבטחות והתחייבויות לסייע ולתת לנו כספים שאנחנו לא מקבלים.

<איציק ברוורמן: היום אנחנו נמצאים במצב שזה מעיק על התקציב ואנחנו חייבים לראות איך אנחנו פותרים את זה, כי אחרת נצטרך לקצץ את זה.

<איציק ברוורמן: אנחנו מאוד לא רוצים לעשות את זה, אבל אם המדינה התחייבה, המדינה הכריחה אותנו לעשות את השינויים האלה ועל סמך ההתחייבות שלהם פעלנו.

<איציק ברוורמן: אם המדינה לא עומדת מאחורי ההתחייבות ייתכן שגם אנחנו ניאלץ לקחת צעד אחורה, פשוט מחוסר ברירה.

אברהם נגוסה: תיכף נשמע את נציג משרד החינוך בעניין הזה.

<יוספה קין: אני נגעתי גם באחוז הנשירה, גם של תלמידים יוצאי אתיופיה וגם תלמידים מחבר העמים.

<יוספה קין: בסך הכול יש לנו, משנת 2000 16 מיוצאי אתיופיה, 2 ילדי עולים ו-14 ילידי אתיופיה בעצמם.

<יוספה קין: עשיתי הבחנה בין ילדי עולים ובין ילדי אתיופיה.

<יוספה קין: בחבר העמים יש לנו 7, 2 ילדי עולים ועוד 5 ילידי חבר העמים.

<יוספה קין: יש טיפול מאוד רציני בנושא של הנשירה וחיזוק לאורך כל הדרך כדי שילדים לא ינשרו.

<יוספה קין: אני תיכף אדבר על כמה תכניות שאנחנו עושים כדי להחזיק את הילדים במערכת, ולא להחזיק כבייביסיטר אלא להחזיק ולהגיע איתם להישגים.

<יוספה קין: שיעורי הצלחה בבגרויות, תלמידים יוצאי אתיופיה.

<יוספה קין: התייחסנו כאן לבתי ספר שיש בהם ריבוי אוכלוסייה אתיופית.

<יוספה קין: חשוב לציין שכמובן בית הספר, כל התלמידים שלומדים בבתי הספר, אם זה ישיבת אמי"ת אלירז, ישיבת כפר גנים, תיכון ברנר, תיכון אולפנית ישורון ואולפנת רעות, מקבלים גם תגבור בתכנית הפרויקט הלאומי.

<יוספה קין: ההצלחות טובות, יש לנו שיעורים ממש ספציפית לילדים שמתקשים במקצועות מסוימים.

<יוספה קין: אנחנו רואים שאחוזי ההצלחה בישיבת אמי"ת אלירז 57%, בישיבת כפר גנים 60%, כפר הנוער אמי"ת 66%, ברנר 100%, ישורון 94% ואולפנת רעות 60%.

<יוספה קין: בחינוך המיוחד תלמיד אחד ניגש והוא הצליח בבגרות.

<שלומי דסלי: אני רק אוסיף פה, גם עשינו איזה שהיא הבדלה.

<שלומי דסלי: אם שמתם לב, גם יש תלמידים שלא רק עושים בגרות מלאה, אלא גם בגרות איכותית.

<שלומי דסלי: זאת אומרת שיש תלמידים שעושים 4-5 יחידות במתמטיקה ואנגלית.

<שלומי דסלי: אם אנחנו מסתכלים פה, יש הרבה תלמידים יוצאי אתיופיה, יש גם שיוצאים עם בגרות איכותית, לא רק עם בגרות מלאה.

<יוספה קין: כאן אני אגע ממש בקצה המזלג.

<יוספה קין: הפרויקט הלאומי זו תכנית שנותנת מענה ל-96 תלמידים ממוצא אתיופי ביסודי ו-470 בעל יסודי.

<יוספה קין: אנחנו כבר לשנה הבאה הגדלנו את התקציב כי 'הדרך החדשה' מחייבת לא רק תלמידים ממוצא אתיופי אלא תלמידים שצריכים תגבור לימודי והעשרה.

<יוספה קין: מקבלים גם כאן ארוחת צהריים.

<יוספה קין: אנחנו הגדלנו את התקציב ואנחנו ניתן מענה רחב יותר, גם ליסודי וגם לעל יסודי.

אברהם נגוסה: אתם יודעים כמה אתם תקבלו מהתכנית 'הדרך החדשה'?

<יוספה קין: בחינוך, מה שאני יודעת היום, שלא קיבלנו בחינוך.

אברהם נגוסה: לא יודעת כמה נקבל, אבל אני אגיד, הגדלנו את התקציב במובן שאם אני צריכה להתחיל, אנחנו עכשיו סיימנו שנה, אם אני צריכה לתכנן את השנה הבאה בפרויקט הלאומי, כשאני עובדת מול הפרויקט הלאומי הם אומרים לי 'השנה את תצטרכי להרחיב', כי נצטרך להכניס גם אוכלוסייה שאינם אתיופים.

אברהם נגוסה: שוב, זה כמו שתיאר המנכ"ל, אנחנו בונים את זה על סמך כסף שנקבל.

אברהם נגוסה: הבנתי.

<יוספה קין: מיל"ת, זה 300 תלמידי יסודי, הם עובדים גם עם תלמידים שאינם אתיופים, יש לנו מועדונית פה ל-40 תלמידים א' עד ו' שהם רק תלמידים אתיופים.

<יוספה קין: בזמן הקיץ יש להם קייטנה, העשרה, עם כריך, אחרי שמסיימים כיתה ו' צריך להגיד להם 'אל תבואו', ממש לחסום אותם, כי טוב להם, הם באים, יש להם עזרה בשיעורי בית, זו דוגמה לטיפול.

<יוספה קין: יש לנו נשים מהלב והנשמה, הרכב קולי.

<יוספה קין: אנחנו לא רק עובדים על נושא ההישגים הלימודיים, גם קצת לנשמה.

<יוספה קין: יש לנו פה קונסרבטוריון מצוין.

<יוספה קין: לקחנו תלמידות שעשו להם בחינה בקונסרבטוריון ויש להם הרכב קולי.

אברהם נגוסה: אני חושב שהתמונה ברורה.

<יוספה קין: רק לסיים.

<יוספה קין: אנחנו נסיים בטעם עוד יותר טוב, יש לנו פרויקט ייחודי לפתח תקווה שנקרא 'המצוינים'.

<יוספה קין: כמו שיש כיתת מחוננים, לנו יש מצוינים, שעובדת, כמה שנים, סיגלית?

<סיגלית הלל יאראק: תשע שנים וזה לא רק ליוצאי אתיופיה, בשנים האחרונות הכנסנו גם תלמידים שהם לא יוצאי העדה ובשנת הלימודים הבאה בשתי שכבות נוספות יהיו תלמידים יוצאי אתיופיה וכאלה שלא יוצאי אתיופיה.

<סיגלית הלל יאראק: תשע שנים, 300,000 שקל לשנה, עברו בתכנית הזאת למעלה מ-250 תלמידים.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: אני חושב שנקצר את זה.

אברהם נגוסה: אני רוצה התייחסות של משרדי הממשלה לנושא הזה.

אברהם נגוסה: נציגה או נציג משרד החינוך קודם כל.

אברהם נגוסה: אני זוכר, אני גם הייתי מעורב, לא מטעם המדינה, בזמנו, סיגלית, את זוכרת?

<סיגלית הלל יאראק: בטח.

אברהם נגוסה: שכשניר עציון נסגר היה שר החינוך גדעון סער והייתה התחייבות, אני לא יודע אם בכתב, אבל לפחות בעל פה אני זוכר שהייתה התחייבות של להסיע אותם ומשרד החינוך יתמוך.

אברהם נגוסה: היינו במשרד החינוך.

אברהם נגוסה: אמרתם ששנה החזיק ואחר כך זה ירד.

אברהם נגוסה: מה הסיבה לשינוי הזה?

<רונית זכאי: אין לנו תשובה לעניין הזה, אנחנו שמענו את זה פעם ראשונה, אנחנו נעביר את זה להנהלת המחוז.

<יעקב ממן: הם יודעים מזה, התשובה שאנחנו מקבלים מאוד פשוטה.

<רונית זכאי: ממי אתם מקבלים תשובות?

<יעקב ממן: מהמחוז.

<יעקב ממן: גם מירושלים.

אברהם נגוסה: אתן מהמחוז, אז תנו לנו הסבר.

<רונית זכאי: אני לא יודעת, אני צריכה לבדוק את זה.

<רונית זכאי: לגבי ההסעות, זה משהו שאנחנו לא מטפלות בו ואנחנו יכולות לבדוק את זה.

יואל רזבוזוב: מה התשובה הרשמית שאתם מקבלים?

<יעקב ממן: אנחנו מקבלים תשובה רשמית, אני אקל עלייך, אנחנו גם הגענו עד לירושלים, למי שאחראי שם על ההסעות בירושלים.

<יעקב ממן: התשובה היא מאוד פשוטה, בתי הספר האלה, 'יש לכם פתרונות בתוך העיר', זו התשובה, 'מאחר שיש לכם פתרונות בתוך העיר אתם לא יכולים לקבל את ההסעות החוצה', אבל הרעיון הוא שהפתרונות בתוך העיר הם הפתרונות שיצרו את הבעיה הקשה, שחבר הכנסת היה מעורב בזמנו.

<יעקב ממן: ההמלצה אז, אני זוכר, אני הייתי מעורב גם אז, כי השר גדעון סער, כשהוא בא ביחד עם מנהלת המחוז לפתור את הבעיה, הם אמרו 'אוקיי, כדי לפתור את הבעיה צריך להוציא את הילדים האלה מחוץ לעיר' ובפרוטוקולים רואים שמשרד החינוך כן אמר להשתתף בעלויות של ההסעות, על פי הקריטריונים, 50%.

<יעקב ממן: אנחנו לא רוצים לקבל מתנות.

<יעקב ממן: התשובה היום, מה שקרה, שכחו.

<יעקב ממן: מה הם עושים?

<יעקב ממן: כל שנה הם בודקים את הדוחות שאנחנו מגישים להם ואז הם אומרים 'למה אתה מסיע?' פתאום 'למה אתה מסיע', אף אחד לא זוכר את הבעיה האמיתית שהייתה, למה אתה מסיע?

<יעקב ממן: אז מה נעשה עכשיו?

<יעקב ממן: שלא לדבר על הגעת תלמידי חוץ שאנחנו משלמים ושכר לימוד, כי אותם עולים לא יכולים לעמוד בתשלומי ההורים.

<יעקב ממן: לקחנו על עצמנו כל כך הרבה התחייבויות בקטע הזה ופתאום באיזה שהוא שלב אנחנו מוצאים את עצמנו לבד.

<יעקב ממן: זה יוצר בדיוק, מה שאני מנסה להסביר לוועדה, הבעיה שלי היא לא חס וחלילה משרד החינוך, יכול להיות שמישהו שכח שם ואני מקווה מאוד שיתקנו את זה, אבל הבעיה היא שכל פרויקט שהמדינה עושה תמיד השאלה הראשונה שאנחנו שואלים, האם זה פרויקט חד פעמי, שאחר כך העירייה תספוג אותו לאורך שנים, או שזה פרויקט רב שנתי.

<יעקב ממן: וזו אחת הבעיות שיש לנו בתור עיר, וזו אחת הבעיות שכשאני מגיע לראש העיר ואנחנו עושים את כל העבודה, כמה זמן אנחנו נקבל כסף, מה התכנית.

<יעקב ממן: הרי גם אנחנו עובדים לפי תקציב, אנחנו בונים תקציב.

<יעקב ממן: איך אנחנו מסדרים את התקציב.

<יעקב ממן: ברוך ה' אנחנו רשות איתנה, האם הפרויקטים האלה יגרמו לנפילה של העיר?

<יעקב ממן: אנחנו לא רוצים ליפול, כי אנחנו רשות איתנה במדינת ישראל.

<יעקב ממן: האם המדינה היא שגורמת לנו בפרויקטים האלה להפיל אותנו בפרויקטים שהם מתחילים ואחר כך הם חוזרים בהם מהתקציבים?

<יעקב ממן: יש פה המון שאלות.

<יעקב ממן: בסך הכול מי שנפגע זה אזרחי העיר בפרויקטים שבאמת, אני אומר, הפרויקטים שאני שומע עליהם כל הזמן הם פרויקטים מצוינים, אלה פרויקטים מחוללים, אלה פרויקטים שיוצרים את מה שהמדינה, מי שהוגה את הרעיון של הפרויקטים בממשלת ישראל או בכנסת עושה עבודה יפה מאוד, אבל ביישום שלהם אנחנו הזרוע הביצועית של המדינה, אז אי אפשר להגיד לזרוע הביצועית 'תבצעי את העבודה ושכחנו לתקצב אתכם, או שכחנו להעלות כספים'.

<יעקב ממן: זו אחת הבעיות הקשות שצריך לפתור.

<דלילה כהן: אנחנו נעביר את המסר.

אברהם נגוסה: אנחנו רוצים בכתב מפורט לוועדה, מה הסיבה שמשרד החינוך לא ממלא את התחייבותו.

אברהם נגוסה: זו שאלה אחת שאני רוצה לקבל תשובה עליה.

אברהם נגוסה: הדבר השני, אני רוצה לדעת האם אתם תכננתם או הקצבתם על מסגרת של התכנית 'הדרך החדשה', כי עוד חודש נשאר לנו להתחיל את הלימודים, והאם העברתם את הכסף, אתם מתכוונים להעביר את זה?

אברהם נגוסה: כמה לעיריית פתח תקווה הקצבתם מתוך 192 מיליון שקל?

אברהם נגוסה: להזכיר לכם שאני יודע ממה הכסף הזה, כמה אתם הקצבתם לעיריית פתח תקווה.

<דלילה כהן: אנחנו לא הגענו עם נתונים כספיים.

אברהם נגוסה: אני הזכרתי לכם.

<רונית זכאי: אני רוצה להגיד משהו לגבי העניין הזה.

<רונית זכאי: קודם כל רק ביום חמישי נערכה ישיבה עם הרפרנטים המחוזיים סביב הנושא של 'הדרך החדשה'.

<רונית זכאי: הרפרנטית של המחוז שלנו הייתה ביום חמישי בפגישה הזו.

<רונית זכאי: אנחנו הגענו לכאן בלי נתונים כי רק ביום חמישי הייתה הישיבה.

<רונית זכאי: בכל מקרה כל הנושא של ההקצאות, של תכנון הפעילות עם כל המענים שאתם רואים פה, אנחנו עובדים בשיתוף פעולה יחד עם אגף החינוך בפתח תקווה.

<רונית זכאי: אני, כמי שממונה על הנושא, שותפה בהקצאות בוועדות ובכל התכניות שיוספה הציגה פה.

<רונית זכאי: לגבי מה שהיה עד כה אנחנו שותפים גם באיך נקצה את המשאבים בהמשך.

<רונית זכאי: לגבי נתונים ומספרים, כרגע אין לנו את הנתונים והמספרים.

<רונית זכאי: לגבי הנושא של התקציבים וההסעות, זה משהו שאני כראש צוות עיר פעם ראשונה שומעת על הסוגיה הזאת.

<רונית זכאי: נכון שבעבר העליתם את זה, אנחנו נביא את הכול לשולחנה של מנהלת המחוז ותקבלו על הכול תשובות.

אברהם נגוסה: אין לכם נתונים.

אברהם נגוסה: מה אפשר לעשות אם אין לכם.

אברהם נגוסה: אז אני הולך למשרד העלייה והקליטה.

אברהם נגוסה: אני רוצה שתתייחס למה שהם התייחסו, על העיכוב של העברת התקציבים.

אברהם נגוסה: אתם חותמים על הסכם, אבל אתם לא מעבירים את הכספים ואז העירייה צריכה להתמודד עם המשאבים שלה.

<מאיר יחיאלי: דבר ראשון, אני רוצה להתייחס מבחינת העבודה של המשרד.

<מאיר יחיאלי: אנחנו כשלטון מרכזי נמצאים בשטח ויש לי הכבוד לעבוד בפתח תקווה, הלשכה שלנו נמצאת דקה הליכה מכאן, עם הצוות שנמצא איתי כאן.

<מאיר יחיאלי: צורת העבודה שלנו היא קודם כל עבודה פרטנית עם העולים בשטח, זה משרד שנמצא בשטח, ודבר שני, אנחנו בשיתוף פעולה צמוד עם הרשות המקומית בכל דרך שהיא.

<מאיר יחיאלי: כך שגם אם זה ריקושטים וגם עם דברים נוספים, אנחנו שומעים אותם ומקבלים את זה יום יום.

<מאיר יחיאלי: להתייחסות הראשונה בנושא של התקציב.

<מאיר יחיאלי: ההגדרה היא מבחינת משרד האוצר והנציגה היא חשבת המשרד.

<מאיר יחיאלי: הרשות, כמו כל הרשויות בארץ, מקבלת תקציב של תמיכה.

<מאיר יחיאלי: ברגע שזה תקציב של תמיכה אנחנו מתנהלים מול הרשות בדרך הזאת, שכשמגישים הגשה לפעילויות, רק אחרי שדנים בתקציב קובעים את גובה התקציב שניתן בסוף לרשות.

<מאיר יחיאלי: מקובל או לא מקובל, ככה זה מתנהל מבחינת הדרישה של חשבת המשרד ומשרד האוצר.

<מאיר יחיאלי: לכן זו עובדה מבחינתנו, מבחינת ההתנהלות.

אברהם נגוסה: לפני שאנחנו הולכים לאוצר ממשרד הקליטה, הדוברת הראשונה אמרה שיש פה הפרדה בעניין התקציבים, ההפרדה היא שליוצאי אתיופיה חותמים לחצי שנה תקציב, למה ההפרדה קיימת?

<מאיר יחיאלי: אני אתייחס בנושא של 'הדרך החדשה', או שאני אמשיך את הנושא?

אברהם נגוסה: לא, משרד הקליטה לא נכנס ל'הדרך החדשה', אז אל תיכנס לשם.

אברהם נגוסה: תתמקד רק בתקציב של משרד הקליטה, כי אני מכיר את התכנית.

<מאיר יחיאלי: כשאנחנו מדברים על הנושא של בין כל סוגי התקציבים, בהסכמים שעובדים, אם ניקח את הרשות בפתח תקווה, אנחנו מדברים גם על החלטת ממשלה 246, גם קליטה בקהילה, גם נושא של שירות הרווחה, גם תכניות.

<מאיר יחיאלי: אנחנו מתייחסים לנושא של תקציב לקהילת יוצאי אתיופיה.

<מאיר יחיאלי: ההחלטה מבחינת המשרד, מבחינת המעבר ל'דרך החדשה', שאנחנו עובדים חצי שנה, היות שמעבירים את השרביט, מה שנקרא, למשרדים הבאים.

<מאיר יחיאלי: לכן הוחלט מבחינת המשרד לסיים עד סוף יוני 2016 את חלקנו.

<מאיר יחיאלי: אנחנו מבחינת החלוקה יותר חייבים להתייחס לקהילת יוצאי אתיופיה, כי זה המנדט של המשרד, עד 15 שנים בארץ.

<מאיר יחיאלי: זו הדרישה ולכן גם יצאה 'הדרך החדשה'.

<מאיר יחיאלי: היות שהמצב שנוצר הוא שעדיין אין העברת שרביט בצורה מסודרת, אז משרד הקליטה החליט, אנחנו החלטנו, להמשיך את הנושא של לסייע לרשות לעוד חצי שנה ולכן נוצר פער ונוצר מצב שפעמיים אנחנו דנים ומסייעים לרשות גם מיולי עד דצמבר 2016.

אברהם נגוסה: האם זה הפרדת התקציב רק השנה?

<ראיסה לייכטמנוב: לא, כבר שנתיים.

<ראיסה לייכטמנוב: 'הדרך החדשה' לא שמענו עוד.

<איציק ברוורמן: זה בסדר, משרד האוצר עוד לא שמע על התכנית וייקח קצת זמן, זה יגיע אליו והוא ישמע.

אברהם נגוסה: משרד האוצר, כל המשרדים שותפים.

אברהם נגוסה: אני יושב שם, אני יושב בוועדת השרים, אני יודע את התכנית לפרטי פרטים.

<איציק ברוורמן: אבל הם שכחו להודיע להם.

אברהם נגוסה: קודם כל אני אגיד, נכון, לפי המדיניות החדשה 15 שנים ליוצאי אתיופיה, עשר שנים לעולים אחרים.

אברהם נגוסה: לכן בתכנית כל מה שמשרד הקליטה היה מטפל מעבר ל-15 שנים היה עובר למשרדים שונים.

אברהם נגוסה: אז אני שאלתי האם מדובר על השנה, אז אומרים שזו שנתיים.

אברהם נגוסה: אם זו רק השנה הזו אני יכול להבין מה שאתה אומר, אני יכול לקבל, בגלל שזה תקופת מעבר, אבל זה שנתיים, גם השנה הקודמת הייתה.

<איציק ברוורמן: כבודו צריך להכיר, כבר אצלנו תקופות מעבר זה מצבים מאוד קבועים.

אברהם נגוסה: אני רוצה לשנות את המקום הזה, אני לא רוצה להמשיך במצב הזה.

אברהם נגוסה: זו הבעיה שלנו.

<איציק ברוורמן: נדמה לי שמי שחשוב פה כרגע זה האוצר.

אברהם נגוסה: הבנתי.

רוברט אילטוב: אתה יכול לתת לו עינוי של אינקוויזיציה, זה לא יעזור, האוצר פה מכריע.

<איציק ברוורמן: כמו בהרבה דברים אחרים גם כן.

אברהם נגוסה: אנחנו קבענו כבר דיון, אז האוצר יבוא והוא יסביר לנו.

<מאיר יחיאלי: אם כבר נתת לי את ההזדמנות, כבוד היושב ראש, אני רוצה להתייחס לנושא כשמדברים על פתח תקווה.

<מאיר יחיאלי: זה המקום המרכזי שבו השער לפתח תקווה זה השער שהעולים מגיעים לכאן, האולפן המרכזי נמצא כאן.

<מאיר יחיאלי: כשאנחנו מתייחסים לזה שזה השער, אנחנו רוצים לעודד עלייה.

<מאיר יחיאלי: חלק מהדברים שאנחנו רוצים להצליח ולעודד עלייה אז אנחנו מצפים ועדיין מבקשים מהרשות לטפל במבנה של מתנ"ס רמת ורבר, התנאים של הלימוד.

<מאיר יחיאלי: אני חושב שהשיקול שמדובר עליו, שזה נגרר, אני חושב שצריך גם בנושא הזה לשים את הדעת, כי מגיעים לפה, פתח תקווה זה מרכז העניינים והמשפחות גם מגיעות לפה ואנחנו יכולים לומר להיום, לסוף יולי, או לתחילת יולי, שמבחינת פתח תקווה משנת 89' עד היום כבר עברו את ה-50,000 עולים שהגיעו לכאן.

אברהם נגוסה: אני ראיתי קודם את דניאל שהרים את היד שלו.

<דניאל מהרט: שמי דניאל, אני מנהל מחלקת הקליטה, בעבר קראו לזה מוקד קליטה, אנחנו עברנו מכרז לפני שנה.

<דניאל מהרט: אני רוצה להגיד קודם כל שפתח תקווה היא בין הערים הראשונות והבודדות שלקחו את הפרויקט הזה שנקרא מוקד קליטה ודאגו להכניס את זה פנימה לתוך הרשות.

<דניאל מהרט: אנחנו היום נותנים שירות הרבה יותר טוב ויותר רחב בתוך אגף הקליטה.

<דניאל מהרט: קודם כל לגבי מה שהעלינו פה.

<דניאל מהרט: התקציב של מוקד הקליטה היום זה חצי שנתי, זה אומר שכל חצי שנה מתכנסת ועדה והוועדה הזאת אמורה לאשר את התקציב.

<דניאל מהרט: אפשר להגיד שמשנה שעברה לשנה הזאת התקציב למעשה ירד בחצי.

<מאיר יחיאלי: הוא לא ירד בחצי.

<מאיר יחיאלי: אי אפשר לחזור על זה.

<מאיר יחיאלי: אי אפשר להשתמש במונח הזה.

<מאיר יחיאלי: תדייק בנתונים.

אברהם נגוסה: רגע, אני אתן לך אחר כך, אבל תן לו לסיים.

<מאיר יחיאלי: אין כפל תשלום, לא יכולים שאתם תקבלו תקנים ממשרד הפנים, שישלם את התקנים שלכם, וגם משרד הקליטה ישלם.

אברהם נגוסה: רגע, אתה דיברת ואף אחד לא הפריע לך.

אברהם נגוסה: הוא יסיים ואחר כך אתה יכול להגיב.

<דניאל מהרט: למעשה יש לנו שירותים רבים שאנחנו נותנים.

<דניאל מהרט: קודם כל ראש העיר הזכיר את המיוחדות ואת הייחודיות של כל עדה, אנחנו עושים פה את חג הסיגד, את יום הזיכרון ליהודי אתיופיה שנספו בדרכם ארצה ועוד ועוד נושאים שאנחנו נותנים פתרונות.

<דניאל מהרט: יש לנו בשלושה אזורים שונים קבלת קהל.

<דניאל מהרט: כשאני מדבר על קבלת קהל זה עולים שמגיעים עם צווי עיקול, זה יכול להיות צו עיקול, זה יכול להיות תרגום מסמכים וכלה בהרבה מצבים שהמזכירות שלנו נותנות מענה.

<דניאל מהרט: לגבי התקציב עצמו, קודם כל, כל חצי שנה אנחנו צריכים להיפגש עם הוועדה המקומית ואז הארצית, אישור התקציב מגיע אחרי שלושה חודשים, זאת אומרת בסוף נשאר לנו רק שלושה חודשים להכין תכנית של שלושה חודשים.

<דניאל מהרט: אז אם אנחנו מדברים לצורך הדוגמה בתעסוקה, עד היום, אני כבר כמעט שנה ובשנים קודמות גם, לא הייתה תכנית אחת שהיא באמת תכנית ארוכה של שנה בתחום התעסוקה.

<דניאל מהרט: זאת אומרת למשל אם הייתה לנו תכנית של בודקי תוכנת QA לצורך הדוגמה, שזו תכנית שנתית, לא יכולים לעשות אותה, בסוף אנחנו נאלצים לעשות תכניות שהן תכניות קצרות מועד בתקציב שהוא מאוד קטן.

<דניאל מהרט: אלה מגבלות שלנו שאנחנו מתמודדים איתן.

<דניאל מהרט: אם הוועדה הזאת בסופו של דבר תעשה את התקציב הזה תקציב שנתי, כמו שקורה בכל האגפים האחרים במשרד הקליטה, אני חושב שאנחנו הצלחנו להשיג את התוצאה.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: מה אתה אומר?

<מאיר יחיאלי: ההתייחסות להפעלת מוקד, התקציב להפעלת מוקד ליוצאי אתיופיה, גם אם זה חצאי שנה ל-2016, מבחינתנו ניתן להגיש לגם לנושא של כוח אדם וגם לפעילות.

<מאיר יחיאלי: ברגע שבמצב הנוכחי פה בפתח תקווה, וזה הצד שלקחה על עצמה הרשות, התקנים האלה מתוקצבים על ידי משרד הפנים, לכן החלק שהוא תקציב של כוח אדם לא נמצא פה בתוך הפעילות.

<מאיר יחיאלי: לכן הפעילות לא ירדה בחצי, ללקוח מה שנקרא, כשיורדים לשטח.

<מאיר יחיאלי: אם יש פה נקודה שהרשות לא מתוקצבת על ידי משרד הפנים, אז כן מגישים במשרד הקליטה שנתקצב בכוח אדם.

<ראיסה לייכטמנוב: משרד הקליטה מרוויחה פעמיים מעיריית פתח תקווה, מרוויחה פעמיים.

<ראיסה לייכטמנוב: בשנה שעברה ב-2015, היה לחצי שנה 400,000 תקציב, עכשיו התקציב 200,000.

<ראיסה לייכטמנוב: מרוויחים פעמיים, לא משלמים משכורת ולא נותנים לפעילות.

אברהם נגוסה: הבנתי.

אברהם נגוסה: אני חושב שהדיון הזה צריך להתקיים בנוכחות של נציג משרד הפנים וגם משרד האוצר, לדעתי.

אברהם נגוסה: לכן שני המשרדים האלה לא קיימים כרגע, הם לא נמצאים, אנחנו לא יכולים לקבל תגובה שלהם.

אברהם נגוסה: לכן אני דוחה את הנושא הזה לדיון של הוועדה שלנו שאנחנו נקיים על היערכות משרדי הממשלה, ולהזמין את שני המשרדים שיהיו ואז אנחנו נברר באותו יום.

<יעקב ממן: לעניות דעתי משרד הפנים לא מתקצב תקנים לעיריות.

רוברט אילטוב: לא, עצם זה שאתה כעירייה קלטת אותו כעובד עירייה אתה הפסדת.

אברהם נגוסה: האוצר יגיד שהוא מעביר את זה דרך - - -

<יעקב ממן: לא, אני חייב לדייק.

<יעקב ממן: אני כבר 20 שנה, מתוכם הייתי גם 12 שנה ראש רשות, אני לא מכיר תקן שמשרד הפנים מתקצב עבור העירייה בכסף.

רוברט אילטוב: לא לזה הוא מתכוון.

רוברט אילטוב: ברגע שקלטת אותו למערכת הוא על תקן.

אברהם נגוסה: אדוני המנכ"ל, אני אגיד לך - - -

<יעקב ממן: לא, כי זה מקומם אותי שאומרים - - -

אברהם נגוסה: אל תתקומם, אני אגיד לך למה.

אברהם נגוסה: לא משנה עכשיו אם אנחנו נמשיך, לא נמצא את הפתרון כי אני יודע איפה נמצא את הפתרון ואני אזמין אותך לדיון.

<יעקב ממן: אין לי בעיה, אני אגיע.

אברהם נגוסה: ואתה תבוא לכנסת לדיון.

אברהם נגוסה: גב', בבקשה, בקיצור.

<ירושלמית מאושר: שמי ד"ר ירושלמית מאושר ממשרד החינוך, האגף לחינוך מבוגרים.

<ירושלמית מאושר: אני מנהלת אזורית של האולפנים לעברית.

<ירושלמית מאושר: פתח תקווה זו עיר שהיא תחת אחריותי.

<ירושלמית מאושר: אני מצטערת קצת לקלקל כאן את כל העניינים, אצלנו באולפן יש כ-500 תלמידים במהלך השנה, התלמידים שלנו לומדים לפי תכנית מסודרת של משרד החינוך, יש צוות מורים מצוין, אבל לצערי המבנה והתנאים הם מתחת לכל ביקורת.

<ירושלמית מאושר: היה אצלנו אמיר, עוזר ראש העיר, משרד הקליטה והנציגים יודעים בדיוק על מה אני מדברת, גם רעיה יודעת על מה אני מדברת, האולפן נמצא בתוך מתחם מתנ"ס רמת ורבר, הוא כמובלעת בתוך המתנ"ס, אין לו שירותי אב בית, המזגנים בקושי פועלים, הוא נראה כמו חצר אחורית של כל מקום.

<ירושלמית מאושר: אני אפילו מתביישת להזמין אתכם לסיור שם.

<איציק ברוורמן: אני מסכים איתך, אבל למה אף אחד ממשרדי הממשלה הנכבדים לא נותנים גרוש אחד שחוק למטרה הזו.

<איציק ברוורמן: למה הכול נופל עלינו?

<ירושלמית מאושר: משרד החינוך מממן צוות הוראה מיומן.

<איציק ברוורמן: מצוין, שגם יממן את המקום.

<ירושלמית מאושר: משרד הקליטה ומשרד החינוך מעביר תקציב להפעלת האולפן.

<איציק ברוורמן: ומי צריך לממן את המקום?

<ירושלמית מאושר: הרשות.

<איציק ברוורמן: למה?

<ירושלמית מאושר: היא קולטת עלייה.

<איציק ברוורמן: סליחה, קליטת עלייה, שהמדינה תעזור לנו.

<איציק ברוורמן: שלחו לנו כל כך הרבה עולים, אנחנו שמים מיליונים, איפה המדינה?

<איציק ברוורמן: מה זה ההתייפייפות הזאת?

<ירושלמית מאושר: אדוני ראש העיר, ישנו - - -

<איציק ברוורמן: כל פעם מטילים על הרשויות יותר ויותר הוצאות.

<איציק ברוורמן: מה, מאיפה?

<איציק ברוורמן: מאיזה תקציב?

<ירושלמית מאושר: אדוני ראש העיר, ישנו מכתב של מנכ"ל משרד הקליטה, מה-7 בפברואר 2016, שהאולפן יעבור להפעלתו של המתנ"ס בתוך רמת ורבר, זאת אומרת שאת שירותי אב הבית וההפעלה המתואמת ושיתוף הפעולה שנעשה עם מנהל המתנ"ס, למה זה לא מתבצע?

<ירושלמית מאושר: למה קיימת התעלמות?

<יעקב ממן: אני רוצה להגיב.

<יעקב ממן: אני טיפלתי בנושא הזה בצורה מאוד מדויקת.

<יעקב ממן: צר לי שהמנכ"ל לא מכיר את פתח תקווה, צר לי שהמנכ"ל לא יודע מה קורה שם, אם הוא היה בא רואה ולומד ורואה איך אפשר להכניס למתנ"ס שהוא גירעוני עוד משהו, להכניס אותו עוד יותר לגירעון?

<יעקב ממן: צר לי שאתם לוקחים החלטות בלי להכיר את העיר ובלי להכיר את הצרכים.

<יעקב ממן: צר לי על הדבר הזה, באמת צר לי.

<ירושלמית מאושר: אדוני המנכ"ל - - -

<יעקב ממן: לתת מדריך - - - זה רק מראה שבאמת חבל - - -

<ירושלמית מאושר: אמרו פה נציגים של משרד הקליטה ושל הסוכנות ואני מדברת על לפני שנתיים, שהם באים לבקר והם - - -

אברהם נגוסה: היה הסכם, הסוכנות היהודית, משרד הקליטה, משרד החינוך, אני מקווה ש - - -

<ירושלמית מאושר: האגף לחינוך מבוגרים.

אברהם נגוסה: האם אתם ישבתם ויש הסכם עם הרשות המקומית, עם עיריית פתח תקווה, שהם יספקו את המקום ואתם תספקו את כוח האדם?

אברהם נגוסה: יש הסכם כזה?

<ירושלמית מאושר: כל שנה יש הסכם התקשרו בין הסוכנות ומשרד הקליטה לבין הרשות המקומית.

אברהם נגוסה: אז אם יש הסכם - - -

<יעקב ממן: אין הסכם.

<יעקב ממן: ההסכם הוא רק שהם מביאים את ההדרכה ואת הפעילות.

<ירושלמית מאושר: לא, הם מעבירים כסף.

<יעקב ממן: למה?

<יעקב ממן: אבל מי צריך - - - השיפוץ שם זה מיליונים.

<יעקב ממן: מי צריך לממן את זה?

<יעקב ממן: הרשות?

אברהם נגוסה: אני אומר פה, ההסכם, אני מקווה שזה לא הסכם בעל פה, ההסכם צריך להיות כתוב, נכון?

<ירושלמית מאושר: הסכם להפעלת אולפן.

אברהם נגוסה: ההסכם להפעלת האולפן, האם זה בכתב או בעל פה?

<ירושלמית מאושר: כתוב.

אברהם נגוסה: בכתב, בסדר גמור, אז אנחנו נוכיח את זה - - -

<ירושלמית מאושר: אדוני היושב ראש, אני מנהלת אולפנים בערים מסביב לפתח תקווה והדברים שם עובדים.

<ירושלמית מאושר: יש תקלות, אבל פה עשר שנים אני נמצאת בפתח תקווה, לא הושקעה אגורה.

<ירושלמית מאושר: לא ייתכן שחדרים לא נעולים, מזגנים לא עובדים, אין שירותי אב בית.

<ירושלמית מאושר: אני מנהלת מוסד חינוכי של 500 תלמידים בשנה, אנשים מבוגרים - - -

<איציק ברוורמן: כל מוסד חינוכי משרד החינוך משתתף.

<איציק ברוורמן: איפה משרדי הממשלה פה?

<איציק ברוורמן: במה?

<איציק ברוורמן: במדריכים.

<איציק ברוורמן: בואו תעזרו לנו בתחזוקה.

<איציק ברוורמן: לי אין כסף עבור זה.

<איציק ברוורמן: אני עושה פה - - - לי אין כסף.

<ירושלמית מאושר: אז למה אתה לא עונה להם?

<איציק ברוורמן: אני לא עונה?

<איציק ברוורמן: מה אני עושה כל הזמן?

<ירושלמית מאושר: יש התעלמות מוחלטת מהמכתב של משרד הקליטה.

<איציק ברוורמן: כי כשאני אומר את זה אז יש התעלמות מהצד השני, כי זורקים על הרשות יותר ויותר משימות.

<ירושלמית מאושר: אדוני ראש העיר, אין התעלמות, האולפן ממשיך לעבוד ותלמידים באים ולומדים ומסיימים ומגיעים להישגים יפים ויש צוות הוראה מיומן ומוכשר של האגף לחינוך מבוגרים של משרד החינוך.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: חבר הכנסת רוברט אילטוב.

רוברט אילטוב: צריך לעשות קצת סדר.

רוברט אילטוב: בזמנו הייתי גם ממונה על הקליטה, גם יושב ראש ועדת הקליטה בעיריית נתניה.

רוברט אילטוב: אולפנים ממומנים גם על ידי הסוכנות היהודית, הסוכנות היהודית מעבירה תקציבים.

רוברט אילטוב: לפחות במה שקשור לעיר נתניה אני זוכר שזה היה תקציב נוסף, אז תבדקו את הדבר הזה.

רוברט אילטוב: זה לא משרד הקליטה.

<קריאה: - - - הגורם המפעיל של משרד הקליטה זה הסוכנות היהודית.

רוברט אילטוב: כן, מי שמשלם את אחזקת האולפנים.

רוברט אילטוב: התקציב למורים עובר דרך משרד החינוך, אם אני לא טועה, אבל הבעיה היא לא פה, הבעיה הרבה יותר מורכבת ואנחנו דנו על הבעיה הזאת כשהייתה ראש עיריית נתניה בוועדה והנושא של עיר קולטת עלייה, או עיר עולים, זה הנושא הבעייתי.

רוברט אילטוב: כאשר יש ערים שקולטות המון עולים ולא מקבלות את התקצוב מאותן ההכנסות שהמדינה משלמת על מוסדות המדינה ויש ערים שמקבלות את התקצוב כי קוראים להם עיר עלייה או עיר קולטת עלייה, והם בעצם לא קולטים את העולים.

רוברט אילטוב: זה מיליוני שקלים בסך הכול.

רוברט אילטוב: אני חושב שהנושא הזה הוא נושא שאנחנו חייבים לטפל בו לא פחות מאשר נושאים שמול המשרדים, מכיוון שיש שם כחצי מיליארד שקל לחלוקה לעולים שלא מגיעים לעולים, אלא מגיעים לערים.

רוברט אילטוב: לפעמים הם במצב כלכלי לא פשוט ולכן לא משנים את מדיניות הממשלה בסוגיה הזאת, אבל לא ייתכן שעיר שקולטת עלייה לא מקבלת את הכסף וערים שקולטות עלייה - - -

יואל רזבוזוב: אתם בתוך הרשימה?

<יעקב ממן: אני לא בטוח, אנחנו לא.

רוברט אילטוב: אתם גם לא בתוך הרשימה, להערכתי.

<איציק ברוורמן: למרות שיש לנו כאלה כמויות אנחנו לא.

רוברט אילטוב: אני אומר להערכתי.

<ראיסה לייכטמנוב: יותר מ-20% זה עיר קולטת עלייה.

<ראיסה לייכטמנוב: אנחנו 20%.

רוברט אילטוב: הסוגיה הזאת יכולה לעזור.

רוברט אילטוב: אני חושב שגם אתם לא נמצאים באותה רשימה, למרות שיש לכם הרבה עולים ולפעמים כמות העולים באותן ערים יותר גדולה מאשר כמות האוכלוסייה בערים שמקבלות את התקציבים ולא מעט תקציבים.

רוברט אילטוב: פה צריך לעשות סדר.

רוברט אילטוב: הכסף הזה יכול למצוא את הפתרון להרבה מאוד בעיות שיש פה ושאנחנו מעלים אותן.

רוברט אילטוב: אנחנו כמובן מעלים את הסוגיה הזאת בדיון בקבינט העלייה.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: אני חושב שהעניין - - -

<רונית זכאי: אני רוצה לתת תשובות.

<רונית זכאי: אני יצאתי ודיברתי עם מנהלת המחוז שלנו.

<רונית זכאי: דיברתי איתה ברגע זה, היא קראה למנהלת מחלקת ההיסעים.

<רונית זכאי: לגבי ההתחייבויות, מה שאומרת מנהלת מחלקת ההיסעים זה שבהתאם להבטחות משולמות הבקשות ואם יש בקשות שלא שולמו או לא קיבלתם בחזרה, היא מבקשת שתיתנו שוב ותבקשו - - -

<יעקב ממן: זה בדיחה.

<יעקב ממן: את יודעת מה?

<יעקב ממן: אני עד סוף השבוע אגיש.

אברהם נגוסה: אני מבקש לתת לה לסיים, בבקשה.

<רונית זכאי: אתם יכולים להרוג את השליח.

<יעקב ממן: לא, חס וחלילה.

אברהם נגוסה: היא מביאה לנו את הבשורה ואתם מתנפלים עליה.

אברהם נגוסה: מה אתם רוצים?

<רונית זכאי: לגבי הנושא של הקצאות העיר, התקציב של 'הדרך החדשה'.

<רונית זכאי: אכן יש תקציב מאוד רחב, כרגע הוקמה במחוז ועדה שבוחנת את הצרכים השונים ברשויות השונות במחוז תל אביב ובקרוב מאוד כל רשות תקבל בהתאם לצרכים שלה את ההקצאה של המחוז.

<רונית זכאי: זו התשובה.

אברהם נגוסה: אוקיי, בסדר גמור.

אברהם נגוסה: ואני מציע, אדוני המנכ"ל, תגישו את הבקשה, לפי ההוצאות שהוצאתם, שאתם תקבלו בחזרה.

<יעקב ממן: מיום שהתחלנו.

<יעקב ממן: נעשה את זה רטרואקטיבית ובוא נראה מה יהיה.

<יעקב ממן: דרך אגב, עשיתי הרבה ימי הולדת, לא השנה.

אברהם נגוסה: בבקשה.

<ישעיהו תמנו: שלום.

<ישעיהו תמנו: במסגרת תפקידי אני מפעיל כמה תכניות, יוצר, יוזם, למען קהילת יוצאי אתיופיה, ביניהם, ובתמצית, ברי מצווה ובנות מצווה עירוניים, כולל ההכנה והתהליך וסיום בטקסים, הן ברמה עירונית והן בירושלים, בכותל, וכ-500 משתתפים בסיור מורשת לילדים והורים.

<ישעיהו תמנו: אני מדגיש ילדים והורים, אף אחד לא יוצא בלי ילד, או הסבא יוצא עם הילד, המטרה היא לחזק את הקשר בין הורים וילדים ולחבר אותם למקום.

<ישעיהו תמנו: כמו כן מתבצעות סדנאות להורים ולבני נוער, גם סביב מועדי ישראל במהלך כל השנה והדגש גם על הנושא של חג הסיגד לכלל האוכלוסייה.

<ישעיהו תמנו: המטרה לחשוף את התרבות של קהילת יוצאי אתיופיה.

<ישעיהו תמנו: כל זה היא רק תמצית של דוגמה של פעולות מוצלחות שנעשות בתוך המחלקה וכל זה בתקציב של עיריית פתח תקווה.

<ישעיהו תמנו: זו האג'נדה של ראש העיר והמנכ"ל לשלב ולקדם את קהילת יוצאי אתיופיה.

<ישעיהו תמנו: אם יש דרך חדשה, תכניות כאלה שכאשר אני תקוע בתקציב ודבר כזה יכול לסייע ולעזור זה באמת יכול לעזור.

<ישעיהו תמנו: תודה רבה.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: סלמון מספין, בבקשה.

<סלמון מספן: תודה.

<סלמון מספן: אני ראש הקהילה של עולים חדשים.

<סלמון מספן: גם ככה לא תבינו אותי, גם ככה אני לא - - -

אברהם נגוסה: יושב ראש העולים החדשים.

<איציק ברוורמן: הוא יתרגם.

אברהם נגוסה: אם זה נוח לך, תדבר באמהרית.

אברהם נגוסה: אבל העברית שלך עברית טובה, אז תמשיך בעברית.

<סלמון מספן: אני אגיד באמהרית.

אברהם נגוסה: איך שנוח לך, בסדר.

<סלמון מספן: (מדבר באמהרית).

אברהם נגוסה: אני רשמתי את כל השאלות, שלא לשכוח.

אברהם נגוסה: קודם כל הוא מברך את כל המשתתפים, זו הזדמנות טובה, תודה, הוא אומר.

אברהם נגוסה: דבר שני, לגבי זקני הקהילה, זקני העולים, יש תכנית פעמיים בשבוע, אבל התכנית הזו לא כוללת את כולם.

אברהם נגוסה: למשל אנשים שנמצאים באזורים אחרים, לא כולם נכללים.

אברהם נגוסה: הדבר השלישי, בנוגע לפעילות לצעירים, אין מספיק פעילות לצעירים, אם זה ספורט, אם זה כל מיני פעולות ברמה כדי שהנוער יהיה עסוק אחר הצהריים.

אברהם נגוסה: אין מספיק תכניות לצעירים.

אברהם נגוסה: הדבר הרביעי, שמעתי שפה דובר על קייטנה שילדים משלמים 270 שקל, האם הדבר הזה כולל את כולם, או רק חלק?

אברהם נגוסה: דבר חמישי, לגבי העולים החדשים, אין בית כנסת בשבילם, הם מבקשים הרבה זמן ועדיין אין פתרון של בתי כנסת לעולים החדשים.

<איציק ברוורמן: אנחנו מקימים עכשיו.

אברהם נגוסה: מוקד קליטה.

אברהם נגוסה: כשיש אורחים שבאים מוקד הקליטה לא מזמין את כל האנשים או כל האנשים לא שותפים בעניין הזה.

אברהם נגוסה: דבר השביעי, יש הורים שרוצים לשלוח את ילדיהם לבתי הספר שהם רוצים ולא תמיד מקבלים את האפשרות הזו כדי לקבוע לאן הילדים שלהם יילכו.

<איציק ברוורמן: זה נכון גם לילדים ותיקים.

<איציק ברוורמן: זה נכון לכולם.

אברהם נגוסה: שאלה מספר שמונה, יש לנו רב, רב הקהילה, לרב הקהילה לא נותנים זכות לערוך חופה, לחתן, לכן חשוב לנו שיהיה לו גם את הזכות הזו.

<איציק ברוורמן: אני ביקשתי שיאשרו לי את האפשרות לתת חופות.

אברהם נגוסה: תשע, הם מאוד מברכים ומודים למנכ"ל העירייה, שהוא הגיע לראות למטה ואנחנו מאוד מודים לו והוא עוזר לנו הרבה.

<יעקב ממן: וראש העיר.

אברהם נגוסה: הוא אמר המנכ"ל.

<יעקב ממן: את ה-250,000 הוא אישר, לא אני.

אברהם נגוסה: רשמתם את השאלות?

אברהם נגוסה: מי מתייחס לשאלות האלה ותתייחסו בקיצור.

<ראיסה לייכטמנוב: מה שקשור לקייטנות.

<ראיסה לייכטמנוב: לפני חודש היה נוהל של אגף הקליטה בעיריית פתח תקווה, לכל המתנ"סים, היו הודעות בכל יחידה ויחידה, מי שרוצה לשלוח מהקהילה של יוצאי אתיופיה ילדים לקייטנה ולקבל הנחות, בבקשה.

<ראיסה לייכטמנוב: כדוגמה היום יש רוב מתנ"סים, במתנ"ס ביוספטל, איפה שיש קהילה חדשה, 48 ילדים נרשמו וקיבלו.

<ראיסה לייכטמנוב: אם ההורים לא רואים ואנחנו לא עשינו עד 15 שנה בארץ, מעל 15 שנה בארץ, מי שמגיע מגיע.

<ראיסה לייכטמנוב: רק ביקשנו נתונים, שברוך ה' מספיק לעשות מהקהילה מסכנים, מסכנים, מסכנים.

<ראיסה לייכטמנוב: אנחנו ראינו בוועדות בכל המתנ"סים, משכורת לאבא ולאמא יותר מ-20,000 שקל לחודש ושני ילדים.

<ראיסה לייכטמנוב: בטח שהם לא קיבלו, אבל הרוב קיבלו הנחות.

<ראיסה לייכטמנוב: מה שקשור לקייטנות.

<ראיסה לייכטמנוב: לפעילות לקשישים, בשנה אנחנו פתחנו לשני מקומות פעילות לקשישים.

<ראיסה לייכטמנוב: זה ספורט, מוזיקה, יצירות, במתנ"ס יוספטל, גם בשכונת שעריה, בתקומה, עם מדריכים מקצועיים ששם עובדים.

<ראיסה לייכטמנוב: 100 אנשים שעכשיו לומדים באולפן באגף הקליטה, זה לא קשור למשרד הקליטה, זה רק עיריית פתח תקווה.

<ראיסה לייכטמנוב: 100 אנשים מקהילת יוצאי אתיופיה.

<ראיסה לייכטמנוב: הרוב, 90%, זה עולים חדשים.

<ראיסה לייכטמנוב: וכולם יודעים מי זה מוקד קליטה, מי זה אגף הקליטה.

<ראיסה לייכטמנוב: ב-25 כולם מוזמנים למסיבת סיום, 100 אנשים מקבלים תעודות.

<דניאל מהרט: אני רוצה להתייחס.

<דניאל מהרט: קודם כל לגבי מוקד הקליטה.

<דניאל מהרט: אנחנו נותנים מענה לכלל העולים, לא משנה, דרך אגב, באיזה שנה הוא עולה.

<דניאל מהרט: קודם כל בנושא של קבלת קהל, אמרתי, אנחנו נותנים מענה וקבלת קהל בשלוש שכונות עיקריות, במרכז העיר, זה היום המרכז שיש בו הכי הרבה עולים וכל הזמן העולים החדשים שמגיעים מגיעים למרכז העיר ואנחנו מנסים לתת פתרונות.

<דניאל מהרט: לא תמיד יש לנו את הפתרונות ואת התקציבים.

<דניאל מהרט: גם אין שם הגדרה של שכונה, אין גבולות, זאת אומרת מרכז העיר צפונה, מרכז העיר דרומה, זה ממש מתפרש על שטח מאוד גדול.

<דניאל מהרט: אנחנו בהבנה שצריכים לתת שם מענה.

<דניאל מהרט: לגבי קשישים, יש לנו שני מרכזים, יש מרכז ביוספטל.

<דניאל מהרט: הוא צודק שיש רק יומיים, אבל זה מגבלות התקציב.

<דניאל מהרט: יש לנו פעמיים בשבוע ביוספטל, אנחנו נותנים שם ספורט ואמנות והרצאות.

<דניאל מהרט: כנסת ישראל, יש שם מרכז שפועל המון שנים וגם שם יש פעמיים בשבוע, יום ראשון ושלישי, ובתקומה, זה גם פרויקט נוסף שלקחנו על עצמנו, כי היה להם יום אחד בשבוע והוספנו עוד יום.

<דניאל מהרט: בתקומה זה פעמיים בשבוע.

<דניאל מהרט: עוד דברים, אנחנו פועלים בתחום התעסוקה.

<דניאל מהרט: יש פה את שלומי שהוא רכז התעסוקה, שתיכף אולי יגיד מה התעסוקה וההכשרות המקצועיות.

<דניאל מהרט: יש לנו נושאים נוספים שאנחנו מטפלים בהם, דובר על שיתוף הפעולה, הוא העלה את הנושא של האם אנחנו נותנים ביטוי לכולם.

<דניאל מהרט: אז כן, יש לנו קבוצות פוקוס או פעילים שאנחנו - - - היה הוועד החדש שהצטרף, אנחנו גם בירכנו על הוועד החדש שהצטרף, אנחנו נשמח שהוא יהיה חלק מקבוצת האנשים שבאים וחושבים על איזה תכניות, איזה צרכים צריכים.

<דניאל מהרט: בנושא של כיתות אולפן.

<דניאל מהרט: ירושלמית, יש כיתות אולפן היום, אבל ראינו שהקהילה האתיופית לא מגיעה לשם.

<דניאל מהרט: זה גם עניין של צורך שנתנו מענה, זה עולה 600 ₪ להירשם בכיתת אולפן ואז ראינו שהעולים ממש מצביעים ברגליים ולא מגיעים.

<דניאל מהרט: אנחנו יצרנו מענה עירוני שלמעשה עם תשלום סמלי של 50 ₪, פרויקט שקוראים לו עברית לכל עולה.

<דניאל מהרט: כל עולה שרוצה ללמוד עברית מגיע ומקבל מענה.

<דניאל מהרט: אנחנו עשינו פיילוט והפיילוט הזה היום, בעקבות הפיילוט הזה, אנחנו נמצאים היום ב-68 תלמידים שמסיימים היום את התכנית ואנחנו רוצים להרחיב את זה עם שותפים נוספים, עם החבר'ה של 'הדרך החדשה', 'עיר ללא אלימות', צוות מקצועי רחב שנמצא, צוות היגוי עירוני שביחד אנחנו רוצים לעשות תכנית אחת גדולה שתיתן מענה גם לכיתות עברית וגם להשלמת השכלה, כי אנחנו ראינו שיש בעיה של 12 שנות לימוד.

<דניאל מהרט: רוב העולים, רוב הקהילה למעשה, עובדים בעבודות קבלן ואנחנו רוצים לתת להם 12 שנות לימוד וזו תכנית שאנחנו מנסים כרגע לתפור.

<ירושלמית מאושר: 600 שקל זה העירייה קובעת, לא אנחנו, לא משרד החינוך.

אברהם נגוסה: אנחנו צריכים לסיים, אין לנו זמן.

<יעקב ממן: בנושא בית הכנסת.

<יעקב ממן: בהנחיית ראש העיר אנחנו בונים עכשיו מרכז רוחני לקהילה האתיופית, סדר גודל של עלות של כמעט 5 מיליון שקל.

<יעקב ממן: אני הייתי איתם בסיור שם, הם רוצים גם באזור ההוא.

<יעקב ממן: זה בשלב מאוחר יותר.

<יעקב ממן: כרגע אנחנו בונים מרכז אחד, אני לא מכיר הרבה מקומות בארץ שבונים בסכום כזה מרכז רוחני כזה גדול.

<יעקב ממן: השלב הבא, צריך בינתיים להשתמש - - - אנחנו נעזור להם בשלב מאוחר יותר כי הם רוצים גם באזור של יוספטל.

<סיגלית הלל יאראק: חשוב לי להגיד משפט אחד בעניין החינוך.

<סיגלית הלל יאראק: אני סיגלית, מנהלת אגף חינוך יסודי, אבל אני חושבת שאני יכולה לדבר כאן בשם כלל מנהלי אגפי החינוך.

<סיגלית הלל יאראק: אנחנו במינהל החינוך כל המעשים שלנו, כל הפרויקטים שלנו, התכניות, גם של ישעיהו, גם תכניות נוספות אחרות שאני הצגתי בפניך במפגש שהיה לנו לפני מספר שבועות בכנסת, הן נובעות מתפיסת עולם, תפיסת עולם שמדברת על להכיר את מורשת העדה ולתת מענה לצרכים האינדיבידואליים, גם של הפרטים וגם של התלמידים על פי שכבות הלימוד.

<סיגלית הלל יאראק: חשוב לי מאוד להגיד שפתח תקווה היא פורצת דרך בתחומים האלה, בכל מה שקשור ליוצאי אתיופיה, גם בתחום של מצוינות ומחוננות, ודיברתי על זה גם היום במסגרת המפגש פה.

<סיגלית הלל יאראק: אני שומעת שהמזכירות הפדגוגית במשרד החינוך מתכוונת לגבש שני שיעורים לכל שכבת גיל בנושא של תרבות יוצאי אתיופיה, פתח תקווה גם בעניין הזה הקדימה, לנו יש חמישה שיעורים לתלמידי כיתות היסודי, שבועיים לפני חג הסיגד, 20,000 תלמידים ברחבי העיר ילמדו על תרבות יוצאי אתיופיה, על העושר התרבותי, על הזהות היהודית, על ביתא ישראל וכו'.

<סיגלית הלל יאראק: חשוב לי מאוד להגיד שהדברים באים מתוך מחשבה ולא כפועל יוצא לתת מענים למצוקות שעולות מתוך השדה.

אברהם נגוסה: לא נעים לי לא לתת לאנשים, אבל תקצרו בבקשה.

<זהבית דסאו: שמי זהבית דסאו, אני מנהלת מרכז נוער בתקומה, מטעם אגף הנוער והצעירים.

<זהבית דסאו: אני רוצה להתייחס לשאלה שהוא העלה מקודם לגבי העניין של הצעירים, שיהיה להם מענה.

<זהבית דסאו: באגף הנוער פועלים 12 מרכזי נוער שפזורים בכל רחבי העיר.

<זהבית דסאו: יש מוקדים מסוימים, נגיד בשכונות הדרום, שכן יש שם את המענה.

<זהבית דסאו: אני נמצאת בשכונת תקומה ואפשר לראות קודם כל את העניין של האינטגרציה, זה נורא חשוב, אם מתחילים את זה בבתי ספר, בתוך מרכזי הנוער, שזה פועל אחר הצהריים, מארבע עד תשע, ועכשיו בקיץ מארבע עד 12 בלילה, כדי לתת להם מענה, כדי שלא יסתובבו בחוץ ולמנוע את הוונדליזם והשוטטות, ובתוך מרכזי הנוער, לפני שאנחנו פותחים.

<זהבית דסאו: על תכניות הקיץ אנחנו עובדים מחודש אפריל-מאי בשיתוף עם הנערים, לשאול אותם ולדעת באמת מה הצרכים שלהם ואיך הם יכולים להוביל.

<זהבית דסאו: אנחנו לא משתלבים, אנחנו מובילים, הנערים.

<זהבית דסאו: בכל הטקסים, זה גם יוצאי אתיופיה וגם מקהילות אחרות.

<זהבית דסאו: אפשר לראות באמת את הנוכחות ואת ההובלה שלהם, לראות בני נוער, במיוחד מקרב העדה, שמתגייסים לתפקידים מאוד טובים ולראות שזה נערים שהסיכויים - - - כי הסביבה קצת השפיעה, הסיכויים היו חלשים, וכשהם מגיעים לתוך מרכזי הנוער אפשר לראות באמת את העבודה.

<זהבית דסאו: אני באתי לספר שברגע שהנערים לוקחים אחריות על החיים שלהם, אחריות אישית, יש מענה.

<זהבית דסאו: בתוך מרכזי הנוער אנחנו נותנים את המענים.

אברהם נגוסה: הוא לא אומר שאין בכלל, הוא אומר שאין מספיק.

אברהם נגוסה: את אומרת שיש מספיק?

<זהבית דסאו: יש מספיק, שוב פעם, הנערים צריכים להיחשף ול - - - הם גם צריכים להגיע.

<זהבית דסאו: יש, אבל אנחנו רוצים ש - - -

אברהם נגוסה: האם אתם יוזמים לקהילה?

אברהם נגוסה: אתם מגיעים?

<זהבית דסאו: ברור, אנחנו עושים כנסים, מגיעים, ויש גם את 'עיר ללא אלימות' שיש מדריכי רחוב שמגיעים.

<זהבית דסאו: אנחנו בערבים הולכים ומסתובבים ומגייסים וכמובן בבתי הספר, בחטיבות, עושים את הגיוסים כדי שיבואו להיות בתוך המרכזים.

<כפיר רייך: יש בפתח תקווה 16 קבוצות כדורגל של גילאי חטיבות ביניים ותיכון, מתוכם זה חמש קבוצות יוצאי הקהילה.

<כפיר רייך: זו פעילות חינם אין כסף בשני הגילאים.

<כפיר רייך: דרך אגב, הקבוצות של יוצאי הקהילה זכו במקום ראשון.

<כפיר רייך: סוף החוג בשבוע שעבר.

<כפיר רייך: יש עוד חוג כדורגל שפועל בשכונת יוספטל.

<כפיר רייך: אנחנו אישרנו מדריך למרכז העיר לאותם חבר'ה שדיבר עליהם דניאל, כדי שהוא גם יגשר וייקח אותם לכיוון מרכזי הנוער.

<כפיר רייך: יש לנו שלושה מקומות שפועל בהם פרויקט מלך, שלוקח ילדים קצת יותר קטנים ושם אנחנו נותנים להם לעשות שיעורי בית והעשרה בחשבון ואנגלית מעבר למה שילדים מקבלים.

<כפיר רייך: גם של שימור השפה האמהרית.

<כפיר רייך: לא דיברו פה על משטרה וקהילה, אני רוצה רק להגיד לכם שבזכות האירוע שהיה פה מפקד התחנה, הוא קרא לכל ההורים והילדים שהיו באירוע של הפציעה של השוטרת.

<כפיר רייך: הוא התחייב בפניהם שאם הם יעשו עבודה טובה ולא נשמע מהם לא יהיו להם תיקים פליליים.

<כפיר רייך: אנחנו רוצים לעשות כנס איתו ועם ראש העיר ב-15 בחודש מול כל הקהילה כדי להפנות את התפיסה החדשה שאנחנו רוצים לעשות את הפרסום הזה, כי היום יש מתח מאוד מאוד גדול והכיוון הוא לאחד ולהתחבר ואנחנו רוצים לעשות כנס גדול עם הקהילה בהקשר הזה.

<שלומי מהרט: שמי שלומי מהרט, אני רכז תעסוקה והכשרות מקצועיות בעיריית פתח תקווה.

<שלומי מהרט: אני בתפקיד משנת 2009.

<שלומי מהרט: התעסקנו בנושא של תעסוקה, אבל דבר אחד מציק לי, כבר כמה שנים, הנושא של השכלה.

<שלומי מהרט: הנושא הזה, מאז שנת 2009 אני מתמודד כל שנה ושנה ו - - - משרד הקליטה, אין לזה מענה.

<שלומי מהרט: היום כל צעיר שרוצה לרכוש השכלה מסוימת במקצוע מסוים, הדבר הבסיסי זה 12 שנות לימוד, לזה אין מענה.

<שלומי מהרט: הנושא של קורסים מקצועיים, לא ניתן לקיים - - - היום זו תכנית - - - מינואר עד מרץ לא ניתן לעשות כלום, נשארו לנו שלושה חודשים בפועל להפעלת קורס ולא ניתן לעשות כל קורס מסוים.

<שלומי מהרט: ולכן החוגים שלנו מאוד בעייתיים, שלושה חודשים מפעילים כל מיני קורסים קצרים.

<שלומי מהרט: כל קורס הוא קורס, אבל אנחנו רוצים בנושא של הכשרה מקצועית ייחודית, בנושא של טכנאי מיזוג אוויר, בודקי תוכנה, מזכירות רפואית, התכניות האלה לא יכולות לצאת לפועל מאחר שהחוזים הם לשלושה חודשים.

<ירושלמית מאושר: השלמת 12 שנות לימוד, תפנה לאגף לחינוך המבוגרים במשרד החינוך ותקבל מענה.

<שלומי מהרט: אני מכיר את הסיפור הזה, גב' ירושלמית, אני מכיר את הנושא הזה מזה כמה שנים ולא יצא מזה כלום.

אברהם נגוסה: אין לנו מספיק זמן.

אברהם נגוסה: אני רוצה לשמוע את הרב, משפט אחד.

<אליו עדיאל: - - - הנושא של הקהילה.

<אליו עדיאל: יחד עם כולם הובילו במהלך ארוך טווח, היה שותף איתנו כבוד ראש העיר, עד שזה הגיע גם לוועדה אצלך בכנסת.

<אליו עדיאל: אני זוכר שהיו גם חבר הכנסת שנמצא לצדו של ראש העיר בהתבטאות מאוד חריפה על מה שנעשה במועצה הדתית.

<אליו עדיאל: מאז יצאו הוראות מסוימות - - - אני רוצה רק להגיד שהנושא הזה הובל לא כאדם יחיד, זה היה בהובלה גם של הצוות המקצועי שמשכלל את כל הצוות המקצועי בקהילה אתיופית.

<אליו עדיאל: המכתבים נשלחו אליכם יחד עם סיועו של ראש העיר, שגם יצא איתנו להפגנה.

<אליו עדיאל: בתכל'ס התוצאה של זה הייתה לא רק - - - הופעלו כאן על פי סלקציות נקודתיות, מה שהיה מותר לי לחתן נאסר עליי לחתן, וכל מיני דברים, שאפילו בתוך המועצה הדתית אנחנו לא יכולים לעשות דברים מינימליים.

<אליו עדיאל: לכן אני אומר, גם אם הם אומרים שנכון והכול בסדר, האמון של הקהילה מול המועצה הדתית במשבר עמוק מאוד, במיוחד כשאנחנו יודעים, הוכחנו בבירור מלא שהדברים היו באמת, לא סתם יצאנו להפגנה, לא סתם נעשו דברים.

<אליו עדיאל: לכן הבקשה שלי, אתם ביקשתם שיבואו לוועדה בכנסת, הם לא הופיעו, היום ברוך ה' הופיע ראש המועצה הדתית כאן איתנו.

<אליו עדיאל: אני רק רוצה להגיד לך שבד בבד, בתמיכתו של ראש העיר, אני עובד עירוני גם כן, אני עוסק בזהות יוצאי אתיופיה ואנחנו מפעילים על הרבה תכניות יחד עם הרבה גורמים, הנושא הזה נמצא במתכוון מאחורי הקלעים.

<אליו עדיאל: כל עוד לא נדע בממשות, עם אפשרות של לעקור מבפנים, קשה להאמין שהצגנו סתירות מלאות ונכונות.

<אליו עדיאל: לכן אני מבקש בנושא הזה - - -

אברהם נגוסה: חבר הכנסת ואחר כך תתייחס.

יואל רזבוזוב: בקצרה, בנושא של רישום נישואים, אין דבר כזה, אמרנו שלא תהיה אצלנו אפליה במדינת ישראל ויש לנו ב-2 באוגוסט דיון בוועדה, שיזמנו יחד עם היושב ראש, אז אנחנו נזמן את כל הגופים הרלוונטיים כולל משרד הדתות, אפילו אולי שר הדתות.

יואל רזבוזוב: אני כן דיברתי איתו על הנושא ואנחנו חייבים לטפל בזה.

יואל רזבוזוב: ואני עוד פעם אמרתי, לא מעניין אותי שום דבר, אנחנו נבקש לפטר.

יואל רזבוזוב: אף אחד לא יעשה לנו במדינת ישראל דברים כאלה.

יואל רזבוזוב: בנושא של הקבורה, לא צריך לספר לי שלא היה שום דבר, אני הגעתי, ראיתי שתי חלקות נפרדות.

יואל רזבוזוב: אנשים שהם יהודים על פי ההלכה נקברים בנפרד.

יואל רזבוזוב: שמעתי תגובות, רשמיות ולא רשמיות, בגלל כיתובים בשפה הרוסית על מצבה, אז אני יכול להגיד ולברר, בעקבות הלחצים בסוף שבוע שעבר עשיתי סיור שם, התחילו לקבור אנשים שהם גם לא יוצאי ברית המועצות לשעבר.

יואל רזבוזוב: אז פתאום זאת לא חלקה נפרדת, זו חלקה לכולם.

יואל רזבוזוב: אנחנו גם נבדוק את שאר בתי העלמין.

יואל רזבוזוב: אז בדבר הזה כן נעשו שינויים.

יואל רזבוזוב: בדבר השני של יוצאי העדה, אנחנו נבדוק את זה בוועדה וייתנו לנו תשובות ולא יקרו דברים כאלה.

יואל רזבוזוב: במדינת ישראל לא יקרו, לא תהיה אפליה.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: ממלא מקום ראש העיר, בבקשה.

<אריאל בוסו: קודם כל אני מודה מאוד לרב אליוֹ.

<אריאל בוסו: הוא ציין שהכול מתנהל כשורה, הוא רק העלה משהו סמוי, רלוונטי.

<אריאל בוסו: פה יש לי רשימות מסודרות.

<אריאל בוסו: ברוך ה' כל יוצאי אתיופיה שבאים להירשם לנישואים נרשמים כראוי, על פי כל הכללים, כפי שנרשמים כל תושבי מדינת ישראל.

<אריאל בוסו: יש לי פה רשימות ארוכות של החודשים האחרונים, של זוגות שנרשמו וכאלה שקיבלו תעודות רווקות והכול ברוך ה' בסדר.

<אריאל בוסו: מי שיש לו בעיה, או נתקל בבעיה, ואמרתי לא פעם, אני מבקש לפנות אליי, כי אני מאוד רגיש לנושא, אני רוצה לפתור אם יש בעיות.

<אריאל בוסו: ברוך ה', אני עוקב אחרי זה, ובחודשים האחרונים או בשנה האחרונה הדברים מסתדרים בצורה הראויה ביותר והמכובדת ביותר, כפי שצריך להיות כלפי כל אנוש ואנוש, ודאי וודאי כל אחד מתוך עמנו.

<אריאל בוסו: אגב, לגבי העניין של הרישוי, זה לא ענייננו.

<אריאל בוסו: ועוד משפט אחד לגבי הקבורה, המועצה הדתית בפתח תקווה אינה קשורה כלל, זה החברה קדישא, זה גוף בפני עצמו.

<אריאל בוסו: אין לנו שום קשר לזה.

אברהם נגוסה: בעניין זה יש - - -

<אריאל בוסו: לא, לכן אני לא יכול להתייחס לזה.

יואל רזבוזוב: המועצה הדתית המקומית לא קשורה, פורום חברות קדישא אמרו 'זה לא אנחנו, זה המועצה הדתית'.

<אריאל בוסו: לא, יש מקומות שהחברה קדישא קשורה למועצות הדתיות.

<אריאל בוסו: בפתח תקווה קיימת עמותה שנים רבות של חברה קדישא שאין לה כל קשר וזיקה ל - - -

יואל רזבוזוב: והיא רשאית לקבל החלטות כאלה בלי אישור של - - -

<אריאל בוסו: את זה אתה צריך לשאול את ראשי בתי העלמין בארץ, כי לנו אין שום קשר לזה.

<אליו עדיאל: אם אפשר להגיב בקצרה לדברים שנאמרו על ידי ממלא המקום.

אברהם נגוסה: רגע, כבוד הרב.

אברהם נגוסה: אני חושב שהדברים ברורים.

אברהם נגוסה: יש לנו דיון בעוד כשבועיים, אתה גם מוזמן.

אברהם נגוסה: שם נדבר בכנסת.

אברהם נגוסה: לדעתי עכשיו חרגנו מהזמן שלנו.

אברהם נגוסה: אני מחייב אותך רק במשפט.

<ישראל בירו: שאלה לסלומון, ששאל לגבי ה - - - יוצאי אתיופיה, הוצאנו טיול לצפון ולדרום ולירושלים - - - כולם.

<ישראל בירו: הוא עכשיו נבחר כיושב ראש, אני מאחל לו בהצלחה - - -

אברהם נגוסה: כולל את כולם?

אברהם נגוסה: זו השאלה.

<ישראל בירו: אתה יכול לבדוק את זה בתקציב, כל הרשימה.

<ישראל בירו: זה אחת.

<ישראל בירו: שתיים, קודם דיבר היושב ראש ועדת הקליטה, מר אברהם נגוסה, יש לנו בפתח תקווה שני רבנים, הרב יאיר יאבו, היום עושים סיור בבית הכנסת שלו והוא לא הוזמן לוועדה הזאת, אני לא יודע איך עושים סיור של בן אדם שהוא לא נמצא שם.

אברהם נגוסה: הוא לא פה?

<ישראל בירו: הוא לא פה, הוא לא הוזמן.

<ישראל בירו: אתם הולכים לעשות סיור עכשיו בבית הכנסת ואני חושב - - -

אברהם נגוסה: ביקשו שנסייר.

<ישראל בירו: אני חושב להבא להזמין את שני הרבנים, יש רב העיר ויש רב ה - - -

אברהם נגוסה: אוקיי, אז אם הוא לא נמצא, אז נקצר את הסיור, מה רע בזה?

<קריאה: הרב דיבר, אבל למה נאסר עליי לפתוח תיק בפתח תקווה?

<קריאה: רציתי לשאול - - -

אברהם נגוסה: תקצר, אם הוא דיבר אל תחזור על זה.

<קריאה: מה שכן, עוד נקודה, לשאול את מוקד הקליטה.

<קריאה: היה מוקד קליטה במרכז ביוספטל, העניין של מוקד הקליטה, זה היה קודם כל לעזור לקהילה שהם קרובים לאותו מקום, גם במילוי טפסים, בכל דבר.

<קריאה: עכשיו לקחו את המקום והביאו למרכז.

<קריאה: אז כל מבוגר שלא מבין את השפה - - -

<ראיסה לייכטמנוב: ביוספטל נשארו שני עובדים בתוך אגף הקליטה, שמונה שעות כל יום שעוזרים לתושבים למלא את הטפסים.

<ראיסה לייכטמנוב: אין מנהל שם, אבל כל עולה מצא את מה שהוא צריך.

<דניאל מהרט: המקום נמצא בשיפוץ.

<דניאל מהרט: גם המתנ"ס וגם המוקד נמצאים בשיפוץ לכן - - -

אברהם נגוסה: דניאל, חבר הכנסת שאל, כשאמרת שלא נותנים לפתוח תיק, למה אתה מתכוון?

<קריאה: אני ועוד חברים הובלנו את העניין של פתיחת תיק נישואין מאז - - -

יואל רזבוזוב: למה לא נותנים לפתוח תיק?

<קריאה: כי אני מהגיורים של הרב חיים דרוקמן, בגלל זה לי אסור.

<קריאה: אני עוד חודש מתחתן ופתחתי תיק בבאר יעקב, לא פה.

<קריאה: כאן יכולים לדחות אותי במשך, יכולים להגיד לי 'בסדר', לרמות אותי, לתת לי תעודת רווקות, לרמות אותי 'פתחנו לך', כשתאריך החתונה מתקרב אז יכולים להגיד לי, 'אנחנו מבינים בדברים האלה' ומכל מיני סיבות ולדחות אותי.

<קריאה: למה הדברים האלה?

<קריאה: הרי ראש העיר בעצמו יודע - - - יש פה קהילה, יש סוג ב' ויש סוג א'.

<קריאה: כי ראש העיר יכול היה למנוע גם את זה, לעצור את התקציב של המועצה ולפתור את הבעיה של הקהילה.

<יעקב ממן: זה לא תפקיד של ראש עיר לפתור את הסכסוכים בתוך הקהילה שלכם.

<יעקב ממן: זה לא התפקיד שלו.

אברהם נגוסה: לא, זה לא בתוך הקהילה.

<קריאה: אני יודע בוודאות, אם אני אבוא אליך ואשאל אותך, במשך עשר שנים של עולים חדשים שפתחו תיק נישואין במועצה דתית, לא תמצא אחד.

<יעקב ממן: תגיד לי בחודשים האחרונים אחד שהיה במועצה ולא נרשם.

<קריאה: בחודש האחרון כן, אבל - - -

אברהם נגוסה: רגע, הנושא הזה, בדיון בוועדת עלייה וקליטה דנו, חלקכם הייתם שם, נציגי משרד הדתות היו שם.

אברהם נגוסה: אני חושב שמאז אם יש מקרים אז תציגו לנו את המקרים.

אברהם נגוסה: בואו לא נחזור לנושא הזה, אם יש מקרים תציגו לנו, מאז הדיון.

אברהם נגוסה: בסדר?

אברהם נגוסה: בואו נסיים את העניין, כי אנחנו צריכים להגיע לסיור.

אברהם נגוסה: דניאל, משפט אחד, בבקשה.

<דניאל פקדו: כמה מילים.

<דניאל פקדו: קודם כל אני מברך את הוועדה הזו שבאה מירושלים על מנת לפתור את הבעיות ולשמוע ולהשמיע.

רוברט אילטוב: יש פה שני אנשים מנתניה.

אברהם נגוסה: בכל זאת ירושלים רחוקה.

<דניאל פקדו: יש פה קהילה ותיקה וחדשה.

<דניאל פקדו: אני הייתי יושב ראש של הקהילה הוותיקה.

<דניאל פקדו: באמת אני מצדיע למנכ"ל ולראש העיר - - - פשוט אחת מהבעיות, אנחנו מלוכדים, אנחנו ביחד.

<דניאל פקדו: עלו פה מספר טענות שכאילו כל הקהילה לא מקבלת.

<דניאל פקדו: אני אישית כמה פעמים אני מתקשר - - - בואו נעשה פעילות, בואו נעשה ביחד, איך אנחנו מונעים את כל הדברים האלה.

<דניאל פקדו: אין לפעמים מענה בצד שלנו, מצד הקהילה.

<דניאל פקדו: עיריית פתח תקווה באמת נותנת את הכול, המנכ"ל ציין שמתוכנן להקים מורשת, פעם ראשונה ראש העיר מקים כזה משהו מפואר לכל הקהילה, אני מקווה בימים הקרובים - - - אם כולנו נהיה ביחד אפשר לגייס, גם לגייס כסף במפעל הפיס.

<דניאל פקדו: באמת הדרך היא נכונה מאוד פשוט שכולנו נהיה ביחד, נשים את הביקורת בצד, איך אנחנו בונים, איך אנחנו עובדים ביחד ובזה להמשיך.

אברהם נגוסה: תודה, דניאל.

אברהם נגוסה: אני רוצה לסכם את הדיון.

<ענת גולדל: מילה אחת, רק לחזק משהו.

<ענת גולדל: אני עובדת סוציאלית קהילתית, מרכזת תחום של קהילת יוצאי אתיופיה באגף הרווחה, המחלקה לעבודה סוציאלית קהילתית, גיא עפארי הוא המנהל שלי ואני מרכזת כאן צוות מקצועי עירוני על תחום הקהילה שראש העיר דיבר עליו, אני רק רוצה תיקון קטן.

<ענת גולדל: הצוות הוא כבר חמש שנים, בקדנציה שלך זה שנתיים.

<ענת גולדל: אמרו כאן דברים מאוד יפים, אני חושבת שעיריית פתח תקווה זה מודל שיכול להיות מודל הצלחה להרבה ערים שבמהלך חמש שנים אנחנו מנסים לעשות במאמץ רב עבודה משותפת של כלל הגורמים העירוניים שעוסקים כאן ונותנים שירות לקהילה.

<ענת גולדל: זה לא פשוט, יש עוד דרך ארוכה, אבל אנחנו נמצאים על המפה ואני חושבת שכל פעם אנחנו מתקדמים יותר ויותר.

<ענת גולדל: אני חושבת שמה שחשוב, וגיא אמר, שבממשלה יהיה מישהו שמתכלל את העניין, כי עלו פה הרבה דברים מאוד מאוד טובים, אם לא יהיה לנו את ההנחיה מלמעלה קשה יהיה לנו לעשות למטה.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: נסכם את הדיון ולאחר מכן אנחנו יוצאים לסיור.

אברהם נגוסה: אני חושב שהסיור שלנו גם נראה לי מצטמצם.

אברהם נגוסה: אני מסכם את הדיון, כי פשוט לא יאומן שאנשים רוצים לדבר, קשה לי להגיד להם לא, כי אני אומר לכם שאני כחבר כנסת זו פעם ראשונה שאני פה בפתח תקווה, אבל כפעיל חברתי, לפני שאני הפכתי להיות חבר כנסת הייתי הרבה בפתח תקווה, גם בחדר הזה, ואני רוצה להגיד לך, אדוני ראש העיר, שאתה שינית את המצב בפתח תקווה כי היו, כולנו יודעים, מצבים קשים מאוד בפתח תקווה, בעיקר כלפי קליטת עולי אתיופיה.

אברהם נגוסה: היום אני שומע שבאמת יש שיתוף פעולה והצלחה ושינויים טובים ולכן יישר כוח למנהיגותך.

יואל רזבוזוב: גם החזיק שעתיים, כל הדיון.

אברהם נגוסה: בגלל זה הארכנו את הדיון.

אברהם נגוסה: הוועדה מברכת את ראש העיר והצוות של העירייה על העבודה הנפלאה שאתם עושים בשילוב עולים חדשים.

אברהם נגוסה: יש בעיה אחת, והוועדה קוראת לטפל בבעיה הזו, זה בעניין האולפנים לעולים חדשים.

אברהם נגוסה: שמענו פה, יש בעיה בעניין אולפנים, אנחנו רוצים, אנחנו גם נעקוב אחרי, לפתור את הבעיה בין העירייה לבין אגף החינוך למבוגרים במשרד החינוך.

אברהם נגוסה: המטרה, כדי שהעולים יקבלו את האולפן שצריך.

אברהם נגוסה: זה אנחנו מבקשים ופונים.

אברהם נגוסה: נושאים אחרים, אנחנו נשלח את הסיכום בכתב לעירייה וגם לכל המשתתפים.

אברהם נגוסה: תודה לכל המשתתפים, תודה לנציגי משרדי הממשלה וגם לארגונים ולנציגי הקהילה.

אברהם נגוסה: הישיבה נעולה.

אברהם נגוסה: (בסיור)

<אמיר סולמי: אני לא יודע אם המנכ"ל בפגישה או בסיור.

<אמיר סולמי: מה דובר?

<אמיר סולמי: אני הבנתי מהמנכ"ל כשהוא היה כאן בסיור.

<אמיר סולמי: לגבי המועדון, יש לו כוונה לסייע כבר בקרוב.

<אמיר סולמי: אני לא יודע על מה, אני לא יודע מה היה בסיור, אני לא יודע מה בדיוק סיכמתם או לא סיכמתם.

<אמיר סולמי: אני יכול להגיד בעל פה, וזה משהו שאני יכול להגיד לחבר הכנסת אברהם נגוסה, זה אני, לא מנכ"ל, לא ראש עיר, אני בהיכרות שלי את הדברים האלה, חלק גדול מהבעייתיות של לסייע בהקשרים האלה זה גם בגלל האופי של הפעילות, שהפעילות עצמה היא פעילות - - - אתם הייתם בסיור שהיה עם המנכ"ל?

<איתמר שיף: כן.

<עמית סולומון: אז אולי תעדכנו מה עם המנכ"ל הבנתם?

<עמית סולומון: כי הוא אמר לי שהוא היה כאן בסיור.

<איתמר שיף: בסיור, מה שקבענו, שאם אנחנו נוסיף פה מבנה ואנחנו בודקים כרגע אפשרות לחבר את המבנה, אם אפשר לפרוץ את הקיר הזה ואז לחבר את המבנה, ואם לא, אז אנחנו נשים פה מבנה יביל, של חברת - - - כבר יש לנו אפילו הצעת מחיר, ולהוסיף קונטיינר של קירור ומחסן לציוד.

<איתמר שיף: זה בשלב הראשוני, עושים את זה מהר עכשיו.

<איתמר שיף: במקביל עושים תכנון לבנייה מסודרת יותר, של איזה שהוא מתנ"ס, כמו שיש בקרית גת, יש באשקלון, שמישהו שתכנן דבר כזה, היינו רוצים לפגוש את המתכנן שם.

<איתמר שיף: מישהו שעשה פרויקט כזה אז הוא הרבה יותר מנוסה עם הקהילה ויכול לעזור לנו פה לתת פתרון, לא לטווח הקצר, כמו שעושים עכשיו, אלא משהו הרבה יותר גדול.

אברהם נגוסה: רק לסגור את זה ולבנות שם ולחבר את - - -

<איתמר שיף: אם אפשר.

<איתמר שיף: אם לא אפשר, אז אנחנו נשים פה מבנה נוסף, של 120 מטר, קונטיינר נוסף וממ"ד, איזה שהוא ממ"ד יביל או לבנות, כדי להוציא היתר לכל הסיפור, ומחסן.

<איתמר שיף: ובמקביל לרוץ עם תכנית יותר איטית, שלוקחת שלוש-ארבע שנים, אבל בשביל באמת לבנות פה איזה שהוא מתנ"ס או משהו מסודר.

<אמיר סולמי: - - - עדכן אותי שבאמת הוא היה בסיור ובאמת זה הסיכום.

<אמיר סולמי: מבחינתו זה אכן משהו שהוא מקדם, הצבה של איזה שהוא מבנה והכול, אני אמרתי שחלק גדול מהבעיות שהיו ושבכלל גורמות לעיכוב הזה והכול זה מכיוון שהאופי של הפעילות שנעשתה במקומות האלה וגם עניין, כמו שהם אמרו, היתרים, הנדסה, יש בעייתיות.

<אמיר סולמי: אלה דברים, אני מדבר בהיבט חוקי ובהיבט של, לצורך העניין אפילו עריכת אירוע כאן, מבחינת החוק - - -

<זאב יעקב: אני רוצה לתרגם אותו.

<זאב יעקב: אם זה יהיה מועדון של נוער, בנים, בנות, מבוגרים בלבד, אבל פה יש הרבה - - - יש אבלים, אז הם באים לפה, צריכים לבשל להם, לנקות להם, יש סתימת ביוב, בורות כאלה וכו' וכו'.

<זאב יעקב: צריך רישיונות.

<זאב יעקב: זה לא מבנה מועדון רגיל, שרק ילדים באים, עושים פעילות והולכים, אז צריך להשאיר את המקום נקי ומסודר.

<זאב יעקב: ברגע שיש לך אוכל, למישהו יש בת מצווה, בר מצווה, באים לפה, מביאים בשר, מנקים וכו', אז הוא מקבל אופי אחר.

<זאב יעקב: צריך הרבה רישיונות בנושאים האלה, שיהיה באישור משרד הבריאות, המטבח, היגיינה, זה לא פשוט.

<עמית סולומון: המנכ"ל מבחינתו, לא אני, אני לא מדבר בשם המנכ"ל ולא בשם ראש העיר.

<עמית סולומון: המנכ"ל אמר לי לעדכן שהוא היה כאן, מבחינתו הוא פועל בעניין הזה של הצבת - - - אבל אני - - -

<אלפה בזה: עוד אחד כזה מונע אותם מלעשות את הדברים, מונע אותם - - -

אברהם נגוסה: אתה התחלת להגיד?

<אלפה בזה: אני אומר בעיקרון, יש גם במקומות אחרים, זה לא רק בפתח תקווה, יש כאן ברחוב הזה את המבנה הזה, את אופן הפעילות הזאת, אלא גם בערים אחרות.

<אלפה בזה: יש בכל מקום, אבל זה לא מונע מלתת להם ולבנות להם בית נורמלי ושהקהילה תשתמש בו.

<אלפה בזה: אפשר לשנות גם את אופן הפעילות בסגנון שישרת גם את הקהילה טוב וגם את האגף, שכולם יהיו מרוצים.

<אמיר סולמי: אמר מנכ"ל העירייה, אם אתה שמת לב, הוא התייחס להקמת מרכז מורשת ליהדות אתיופיה ברחוב כנסת ישראל בשכונת שעריה.

<אמיר סולמי: זה נושא שדורש תקצוב של מיליונים.

אברהם נגוסה: לא, הוא דיבר על בית הכנסת.

<אמיר סולמי: לא, זה מרכז מורשת, בגלל שמן הסתם ברור שהמטרה והפעילות היא למעשה משמשת גם עבור מקום תפילה.

<אמיר סולמי: מה שאנחנו באים להגיד, גם בהקשר של הפעולות שאנחנו עושים למען הקהילה, למען יוצאי אתיופיה, באשר הם, לא משנה מאיזה שכונה, זה לא משהו שניתן בבת אחת לבוא ולהצליח לתקצב את הכול, את כל הדברים.

<אמיר סולמי: זה דבר אחד.

<אמיר סולמי: דבר שני, אנחנו עוד בודקים איך להתגבר על בעיות בירוקרטיות בהיבט של התפעול של המקומות מהסוג הזה.

<אמיר סולמי: זאת אומרת גם אז כשאמרנו אמרנו שאנחנו למעשה למדים ממקום אחר, שבו אנחנו פועלים ועושים, ותוך כדי תנועה רואים גם איך מתגברים על הדברים האלה.

<אמיר סולמי: כי הרי אם יש, כמו שצוין כאן, אירועים, מזון, כל מיני דברים כאלה, אנחנו צריכים לדעת איך מתגברים על זה.

<אמיר סולמי: אתם מוזמנים להביא לנו את הכלים שבעיר אחרת על פי חוק מצליחים להתגבר על זה.

<אמיר סולמי: בשמחה.

<אמיר סולמי: עוד פעם, אני שם את הדברים שלי - - -

<טרגין: לפי מה שהוא אומר אני יכול להוסיף, הוא אמר שפה מתנהלות פעילויות אחרות.

<טרגין: בסדר, קודם אנחנו רוצים להצליח, שכן יבנו לנו לפי מה שהוסיפו שם, את המבנה הזה, יסגרו לנו אותו וטיפה ירחיבו לנו, שם נעשה את הפעילות שהוא מתכוון ואת הפעילות שעכשיו ציינת בשעריה, לגבי בית הכנסת, זה מה שאנחנו מתכוונים לעשות.

<טרגין: אם תסגרו את המבנה החדש פה אנחנו נשתמש, זה בדיוק התכנון.

<טרגין: אז אתה לא יכול להגדיר שרק ספציפית במקום הזה אתם עושים פעילויות כאלה וכאלה.

<טרגין: קודם תן שייפתח ואנחנו נתכנן פה את הפעילות האחרת.

<אמיר סולמי: מבחינת מנכ"ל העירייה, העדכון שלו היה, הוא היה אמור להיות כאן, כי הסיור היה אמור - - -

אברהם נגוסה: בכל זאת יש, כמו שהוא אמר, סיכום לסגור את המבנה הזה.

אברהם נגוסה: אם אפשר אז לחבר אותו, אם לא אז לסגור את זה כמבנה השני.

אברהם נגוסה: זו התכנית.

אברהם נגוסה: מתי להערכתכם זה יהיה?

<איתמר שיף: המנכ"ל נתן לנו הוראה עד החגים.

<איתמר שיף: נספיק בעזרת ה', אפשר יהיה להספיק עד החגים, ברגע שיהיה תקציב שמתאים לבנייה.

<איתמר שיף: לגבי הנושא של היתר וכל הדברים האלה, זה כנראה ייקח במקביל, זה כנראה לא ייצא - - - הנושא של מטבח, הוא אפילו לא בתכנון, מטבח דורש התערבות של משרד הבריאות.

אברהם נגוסה: בואו נדבר על סגירת המבנה וה - - -

<איתמר שיף: מבנה וקונטיינר לקירור ומחסן לציוד.

אברהם נגוסה: כן, זה עד החג?

<איתמר שיף: זה המנכ"ל נתן לנו כיוון עד החגים, אני מקווה שהתקציב יספיק.

<איתמר שיף: יכול להיות שבחודשיים הקרובים אנחנו נספיק, אם באמת יהיה תקציב לזה.

<איתמר שיף: מה שכן, יש פה שתי בעיות, אחת, המבנה הזה נמוך מהביוב העירוני, בגלל זה יש פה משאבות ביוב.

<איתמר שיף: אין פה זרימה רגילה של ביוב, יש פה משאבות ביוב, ומטבח אין כאן.

<איתמר שיף: יש פה מטבח קטן, בתוך הממ"ד, כמו שעושים בכל מועדון, 3 מטרים ומשהו, אבל הכמויות של הבשר שמבשלים וששוטפים, זה תכננו לעשות להם - - -

אברהם נגוסה: לא, זה לא בפנים.

אברהם נגוסה: זה בחוץ.

<איתמר שיף: התכוונו מאחורה לעשות כיורים, לחבר לביוב - - - זה בעייתי.

<איתמר שיף: בשנה שעברה היו לנו המון תלונות על יתושים, זה גם מפגע בריאותי.

<איתמר שיף: כמו שרואים עכשיו את הביוב, כי בעצם המערכת רצה לפני שהעירייה מספיקה לסדר את כל הדברים, זאת אומרת הפעילות רצה והיא לא מתאימה כרגע לתשתיות שיש כאן, לא למשאבות שהרבה פעמים נסתמות לנו ואז גם הביוב תקוע, צריך לפתוח את המשאבות, הן לא יכולות לאכול עורות ועצמות, וגם הכמות.

<איתמר שיף: תראה את המקררים שיש כאן, זו כמות של בשר ל-500 אנשים.

<קריאה: זה לא רק לבשר, זה מים.

<איתמר שיף: אני אומר בכלל.

<איתמר שיף: לכן צריכים לרוץ פה במקביל שני דברים.

אברהם נגוסה: בזמן הפעילות הרבה אנשים מגיעים אז צריך לקרר מים.

<איתמר שיף: אני יודע, ברור לי.

<איתמר שיף: יש לנו מטרה, להיות במקביל עם הפעילות שלהם, אבל הדבר הראשוני שהמנכ"ל נתן זה הפתרון הזמני שאנחנו מקווים שנספיק אותו.

<איתמר שיף: הפתרון הגדול יותר, הארוך יותר, זה מרכז כזה שיכול להכיל פעילות כזאת, זה תכנון שיכול לקחת גם שלוש-ארבע שנים עם תקציב מתאים.

<איתמר שיף: כי זה מדובר במטבח, מטבח זה משרד הבריאות, זה בור שומנים, צריך לראות איפה בכלל זזים באזור כאן, אנחנו ממש פה בגבול.

<איתמר שיף: זה שני דברים שרצים במקביל.

אברהם נגוסה: אז אתה, כאחראי בעניין המבנים בעירייה, אתה אופטימי שזה עד החגים זה יהיה סגור?

<איתמר שיף: או מבנה חדש או שיהיה סגור.

אברהם נגוסה: זה חשוב.

<איתמר שיף: ובמקביל כמובן צריך ממ"ד, כי זה בעייתי לאשר מבנה כזה בלי ממ"ד.

<זאב יעקב: סליחה, זה תלוי בתב"ר שאנחנו נקבל.

<זאב יעקב: הגשנו בקשה לתב"ר, שנוכל לפעול מתוכו.

אברהם נגוסה: יש בעיה של התקציב?

אברהם נגוסה: חשבתי שיש להם - - -

<זאב יעקב: המנכ"ל הבטיח לנו סכום מסוים, הוא צריך לעבור מועצה.

<זאב יעקב: אם המועצה תאשר נוכל לפעול משם ולבצע את כל מה ש - - -

אברהם נגוסה: אם אתה אומר עד החגים - - - הכול מסודר, גם מבחינת האישורים, גם מבחינת ה - - -

<איתמר שיף: יש לנו פגישה בשבוע הבא, במחלקה האסטרטגית, שעושים תכנון של כל האזור פה, שמשלבים גם את המועדון בתוכו.

<איתמר שיף: אחרי שבוע הבא אמור להיות לנו כיוון איפה המועדון יכול להתפרש ואז מתכנן יכול לצאת לאפשרות של העמדה, איפה לשים את הקונטיינר, איפה המחסן, החדר המתאים ביותר.

<איתמר שיף: בשבוע הבא נקבל תשובות סופיות מהמחלקה האסטרטגית ומשם נלך לכיוון היתר והעמדה.

<זאב יעקב: לפעמים כשאפשר - - -

אברהם נגוסה: זה העניין.

אברהם נגוסה: הוא אמר שהם יסגרו את זה מסביב, אם אפשר, בודקים את זה, לחבר את זה, אז זה יהיה אחד.

אברהם נגוסה: אם אי אפשר, לסגור את זה ויהיו להם שניים.

<קריאה: לא, הוא מתכוון מבנה חדש כזה.

<איתמר שיף: לא כזה, זה קרוון, זה יחיד.

<איתמר שיף: אם אפשר לפרוץ את הקיר, נקבל הוראות מהמהנדס, אז אנחנו פשוט נפרוץ את הקיר ונביא מבנה שסוגר אותו לשלוש קווים ואז יהיה בעצם אולם אחד גדול.

<איתמר שיף: נתאים את זה, זה לא יהיה מבנה קונבנציונלי, זו חברה של - - -

אברהם נגוסה: אתה חושב שנלך על זה.

<איתמר שיף: אם זה יהיה ניתן, כן, נעשה את כל ההתאמות.

<איתמר שיף: אמרתי, עוד פעם, גם ממ"ד תהיה לנו בעיה, או ממ"ד יביל, או לראות איך בונים את הממ"ד במקביל, אי אפשר להכניס כל כך הרבה אנשים בלי ממ"ד.

<איתמר שיף: אישור כיבוי אש, כל הדברים האלה, זה צריך לרוץ ביחד.

אברהם נגוסה: את הצרכים, אני לא צריך להסביר לכם, אתם מבינים את זה.

אברהם נגוסה: גם אתם יכולים לראות, בערים אחרות מצאו פתרון.

<איתמר שיף: ביקשתי, אם יש מתכנן שעבד עם הקהילה, מישהו מהקהילה - - -

אברהם נגוסה: בקרית גת.

<איתמר שיף: אני צריך את הפרטים של אותו מתכנן, אם אתם מכירים אותו.

<איתמר שיף: את השם שלו.

אברהם נגוסה: אני ראיתי.

אברהם נגוסה: ראיתי מאושר.

<איתמר שיף: אני אין לי קשר, אני אומר באופן אישי, מבחינתי אני אשמח - - -

אברהם נגוסה: מה הבעיה?

אברהם נגוסה: יש עיריית קרית גת, ללכת ולראות את זה.

אברהם נגוסה: זה בכניסה לעיר, שמאלה, ברמזור אתה - - -

<איתמר שיף: ששם הם הקימו מה?

אברהם נגוסה: מרכז התכנסות, מרכז לקהילה, עם ממש - - -

<איתמר שיף: עם פעילות לאבלים והכול?

אברהם נגוסה: הכול, הכול.

אברהם נגוסה: זו קהילה שיש לה מסורת, תרבות, אי אפשר למחוק את זה בבת אחת.

<איתמר שיף: לא, אין מטרה כזאת, יש מטרה ל - - -

אברהם נגוסה: מתחת לבניין, זה מפריע לשכנים, זה יוצר מתח בין התושבים.

אברהם נגוסה: אבל פה זה לא מפריע.

אברהם נגוסה: אני גם הייתי מעורב בהתחלה בהתחלה, עם ראש העיר הקודם, ישראל היה בהתחלה, זה הביא את זה לאישור למועצה, באישור המועצה - - - ולכן פשוט עכשיו זה לא מספיק.

<אמיר סולמי: אנחנו שותפים לזה שזה חשוב לקהילה, אין לנו ספק.

<אמיר סולמי: לגבי הדרך, מה אפשר, איך אפשר, באיזו דרך, אנחנו מוגבלים בהתאם לגורמים מקצועיים הנדסיים כאלה ואחרים בהקשר של מה אפשר ואיך אפשר.

<אמיר סולמי: אז אנחנו אומרים, אמר מנכ"ל העירייה וגם אתה, הדרך כרגע להתקדם בהתאם למיצוי עם המנכ"ל על בחינת האפשרות להציב מבנה.

<אמיר סולמי: אפשר לפתוח, לא לפתוח, אם יש בקרית גת, אתה אומר, או באשקלון, מקום שבנו והכול, אז אין ספק ששווה שנשמע ונראה מה הם עשו, איך הם עשו, באיזה היתרים.

<אמיר סולמי: אז אנחנו גם נפנה וננסה להבין ונפעל להתקדם.

<קריאה: למה כשהיה תקציב לבנות את הבניין שעומד שם, כשלוש שנים, שסתם עומד ככה.

<אמיר סולמי: איזה בניין?

<קריאה: שעומד פה על יד.

<קריאה: למה התחילו, למה השאירו את זה ככה?

<קריאה: איפה התקציב?

<קריאה: התקציב שבאותו זמן יצא, איפה התקציב?

<קריאה: רק שלוש קירות לסגור וזהו?

<אמיר סולמי: כל המקום הזה הוקם לא בתקופת ראש העיר איציק ברוורמן.

<אמיר סולמי: המקום והתקציב, לפי מיטב ידיעתי.

<אמיר סולמי: אנחנו מדברים על איציק אוחיון, לפני זה.

<אמיר סולמי: אני לא יודע, אני לא בקי - - -

<קריאה: - - - הוא עשה את ה - - - אתם זוכרים, עשה צ'יק צ'ק, הוא הלך והכול נעצר.

<קריאה: לא היה תקציב.

<קריאה: בסדר, הוא לא יכול להביא לך תקציב להעמיד שלושה עמודים ואז להפסיק אותו באמצע.

<קריאה: מה שבטוח זה שכן הוא הביא לך תקציב, כן לבנות עוד מבנה ואז בסוף - - -

אברהם נגוסה: - - - אנחנו צריכים להתקדם.

אברהם נגוסה: מה שיש עד החגים, פועלים לסגור את המקום.

אברהם נגוסה: בעניין המטבח וכל זה, זה גדול, זה ייקח זמן, הם אומרים.

<איתמר שיף: במקביל, שני הדברים במקביל.

אברהם נגוסה: כן, אפשר לעבוד במקביל, אבל מה שדחוף עכשיו זה להשלים את זה ואם אפשר לחבר אותו, זה ממש משמעותי.

אברהם נגוסה: אנחנו אומרים, עד החגים.

<קריאה: יש פה את הקבוצה שלא נמצאת פה, זו הקבוצה של מרכז העיר.

<קריאה: יש קהילה, מיוספטל, יש להם אותו דבר - - -

אברהם נגוסה: הם לא באים פה להשתמש?

<קריאה: הם באים.

<קריאה: הם מגיעים לפה, אבל הם מתקשים, כי לפעמים יש אירוע פה והם גם רוצים, הם גם צריכים את המענה הזה.

<קריאה: אליי הם פנו לא פעם ולא פעמיים.

אברהם נגוסה: בואו קודם כל נשלים את זה, קודם כל נסכם את זה.

אברהם נגוסה: בינתיים הם משתמשים ביחד.

<קריאה: באותו יום אם יש שני אירועים, אי אפשר לעשות - - -

<ישראל בירו: את המבנה הזה אני מכיר, עוד בתקופה של - - -

אברהם נגוסה: קודם אמרתי, אתה היית בחוץ.

<ישראל בירו: כן.

<ישראל בירו: המקום הזה כפוף לאגף התורני, אליך.

<ישראל בירו: זה חבל, אותו מצב, אותו סיפור, וגם בעמישב אותו סיפור.

<איתמר שיף: אתה פספסת קצת, מה דיברנו, מה אמרנו, מה עדכנו.

<ישראל בירו: אני מדבר אליו, ספציפית על זה.

<ישראל בירו: אותם דיונים, אותם דברים.

אברהם נגוסה: בואו לא נלך אחורה, עכשיו מה שהתקדמנו, הם עובדים על זה, נסיים את החלק הזה, לא המטבח, אלא את החלק הזה עד החגים.

אברהם נגוסה: זה הסיכום שלנו.

<קריאה: וכרגע הכי חשוב לנו גם - - - שיש לנו מקום - - -

אברהם נגוסה: כן, קונטיינר ומחסן.

<איתמר שיף: איפה לשים זה המתכנן קובע.

<איתמר שיף: מתכנן יגיד לנו איפה מותר, אנחנו לא יכולים לשים איפה שאנחנו רוצים, במיוחד כשאנחנו מתכננים במקביל גם בנייה גדולה יותר, אז ודאי שאנחנו צריכים שהכול יהיה כמו שצריך, שגם בבנייה הגדולה לא יהיו לנו עיכובים.

<קריאה: כן, אבל אם אפשר להשתמש בו, שנקבל ונשתמש בו, יש גם מקום.

<איתמר שיף: אבל אני אומר עוד פעם, איפה לשים אותו זה המתכנן יקבע, בשבוע הבא אנחנו מקבלים מפה ובתיאום עם האסטרטגיה בעירייה נדע איזה אזור אנחנו יכולים להשתמש.

<איתמר שיף: בשבוע הבא, ב-26.

<איתמר שיף: אחרי זה המתכנן יידע בדיוק איפה אפשר לשים את המבנים ואז בהתאם לזה הוא יתכנן, עם ראייה לעתיד.

<איתמר שיף: אם רוצים לבנות משהו יותר גדול, שאחד לא יפריע לשני.

<איתמר שיף: המטרה היא ללכת בשני הדברים במקביל בלי להפריע לחלק הגדול.

<איתמר שיף: אז יכול להיות מצב שהקרוון יהיה כאן והקונטיינר יהיה עוד 20 מטר, כי זה הכי מתאים לתכנית הגדולה יותר של בנייה.

<איתמר שיף: השיקול צריך להיות ששני הדברים ירוצו.

<איתמר שיף: אם נשים את הקונטיינר ומחר ניתקע בבנייה אז תהיה לנו בעיה, עוד פנים נזיז אותו?

<איתמר שיף: אנחנו עושים את הדברים במקביל.

אברהם נגוסה: טוב.

אברהם נגוסה: (המשך הסיור)

אברהם נגוסה: אתה רב הקהילה?

אברהם נגוסה: הרב יאיר?

<הרב יאיר: כן.

אברהם נגוסה: מה שלומך?

<הרב יאיר: ברוך ה'.

אברהם נגוסה: אנחנו חשבנו שנראה אותך בפגישה.

<הרב יאיר: אני לא ידעתי.

אברהם נגוסה: לא ידעת?

<הרב יאיר: לא, לא הודיעו לי.

אברהם נגוסה: התכוונו להעניש אותך, כי לא הגעת לפגישה.

<קריאה: אנחנו לא הזמנו אף אחד מבחוץ עד שבסופו של דבר הבנו שכן - - - ואז אמרנו ככה בחטף.

<קריאה: אבל לא משהו שתוכנן.

<קריאה: אז זה בית הכנסת, זה מה שכרגע מיועד, אבל זה לא אמור להיות בית כנסת.

<ישעיהו תמנו: יש פה בית כנסת עם נוכחות גדולה מאוד של יוצאי קהילת אתיופיה.

<ישעיהו תמנו: אני רק מהצד, אולי לתת את רשות הדיבור לרב שיגיד.

<ישעיהו תמנו: אני באופן אישי - - -

<ישראל בירו: אולי אני אקדים במשהו לפני זה.

<ישראל בירו: אני יזמתי את זה, כשאמרו שד"ר אברהם נגוסה מגיע לעיר אז שאלו 'אתם רוצים שיראו מקומות?

<ישראל בירו: ' אז היה לי מאוד חשוב שיבואו לראות את המקום הזה ואת המועדון.

<ישראל בירו: אז לכל מי שלא ידע עד עכשיו, אני יזמתי את זה וקודם כל אנחנו מודים לך שבאת לראות את המקום הזה.

<ישראל בירו: בית הכנסת בשביל הקהילה ברדיוס הזה, רק מהקהילה החדשה יש לנו משהו כמו 180 משפחות באזור הזה רק.

<ישראל בירו: זה בית הכנסת שיש בטבריה והאזור הזה.

<ישראל בירו: אני מדבר רק על הקהילה החדשה, כי אלה הרשימות שיש לי כרגע.

<ישראל בירו: זה המקום בשביל הקהילה החדשה פה באזור ולתושבים פה.

<ישראל בירו: המקום כמרכז רוחני כזה שאנחנו משתמשים בו.

<ישראל בירו: זה בית הכנסת.

<ישראל בירו: חשוב לי שתראו.

<ישראל בירו: הווילון שאתם רואים זה עזרת הנשים, אבל בשבתות בבוקר זה מלא באנשים.

אברהם נגוסה: אלה הכיסאות של - - -

<ישראל בירו: זו עזרת הנשים, אבל אין עזרת נשים, אבל כרגע משתמשים בו לפי זה.

<ישראל בירו: זה המקום שיש לנו.

<ישעיהו תמנו: אני התחלתי להגיד.

<ישעיהו תמנו: במסגרת הפעילות שלי, אני מנהל מחלקת זהות יהודית וגם קליטת יוצאי אתיופיה, גם שני הדברים משתלבים, גם תחום החינוך הבלתי פורמלי בעיקר וגם הזהות היהודית ויוצא לי המון לעבוד עם הרב ועם - - - פה באמת מגיעה נוכחות גדולה מאוד של יוצאי קהילת אתיופיה שגרים, כמו שציין הבחור, ברדיוס פה לא רחוק מפה.

<ישעיהו תמנו: כמו שהוא תיאר לכם עכשיו, יש פעילות לילדים ולהורים, אז האנשים והילדים מגיעים אז אין לך אפשרות לזוז.

<ישעיהו תמנו: אין לך את האופציה אפילו לעשות את הפעילות כמו שצריך.

<ישעיהו תמנו: זאת אומרת אם מדובר בבית כנסת, כשמדובר בבית כנסת אז צריכה להיות הפרדה מלאה והאמת שבזכות ראש העיר הולך להיבנות מרכז רוחני גדול, לזכותו ייאמר, העיר עושה, אני הייתי אומר דווקא קליטת יוצאי אתיופיה בתחום הזה של זהות יהודית ולחיזוק, זאת אומרת בעל כורחם או מרצונם, לא משנה, הניתוק הזה, לעשות גשר של זהות יהודית.

<ישעיהו תמנו: משהו שיכול לגשר בין כלל עם ישראל לקהילת יוצאי אתיופיה זה שמחזקים את הזהות היהודית.

<ישעיהו תמנו: בית הכנסת זה אחד המרכזים הגורמים לכך.

<ישעיהו תמנו: לכן אני אומר לכבוד חבר הכנסת, יש משרדי דתות והעיר עושה, באמת העיר עושה, אני לא יכול להגיד שהעיר לא עושה, העיר עושה, אבל משרד הדתות, למשל אם הוא מקצה דבר כזה, שיהיה לפחות משהו להרחיב, משהו לבנות, שירותים נורמליים.

<ישעיהו תמנו: תראו איזה כיסאות, עם איזה כיסאות יושבים, אין להם אפשרות לעשות משהו ובאמת הקהילה מתביישת.

<ישעיהו תמנו: סליחה שאני אומר את זה, הקהילה מתייבשת.

<ישעיהו תמנו: עדות אחרות, קהילות אחרות, לא יושבות על דבר כזה, לא נמצאות במבנה מסוג כזה, לכן הייתי רוצה להפנות את תשומת הלב שלך לנושא הזה ותשים דגש אולי במשרדי הממשלה אם ניתן לעזור להם.

<ישעיהו תמנו: כי העיר עושה, העיר עושה.

<קריאה: בואו נשמע את הרב.

<הרב יאיר: אני אומר, רוב הדברים כבר אמרו.

<הרב יאיר: באמת המקום הזה, מה שלא אמרו, אני עושה כבר עשר שנים גיור, שלומדים פעמיים בשבוע - - -

אברהם נגוסה: שיעור יהדות?

<הרב יאיר: שיעור יהדות, שאלה שלא עברו ואלה שיש בעיות וכל מיני דברים למיניהם.

<הרב יאיר: לפעמים אני עושה הפרדה, אין לי מקום, כי באים עם הילדים וצריך להפריד את המקום הזה, גם שירותים.

<הרב יאיר: שירותים שאין לי.

אברהם נגוסה: איפה השירותים?

<הרב יאיר: השירותים פה, גם לנשים ולגברים.

אברהם נגוסה: עזרת נשים, זה לא מספיק?

<הרב יאיר: לא, בחוץ יושבים.

אברהם נגוסה: אז איפה הנשים?

אברהם נגוסה: בחוץ?

<קריאה: אז רוב הזמן הנשים, בגלל שקשה להן לבוא ולראות עם הבנים פה, הן לא מגיעות.

אברהם נגוסה: מגיעים בחגים ובשבת?

אברהם נגוסה: זה בוודאי - - -

<הרב יאיר: הרוב לא באים.

<הרב יאיר: מתביישות ולא באות.

<קריאה: וגם כן יש לו נזילה פה.

אברהם נגוסה: מה יש מאחורי הבניין הזה?

<איתמר שיף: יש - - -

אברהם נגוסה: חצר?

אברהם נגוסה: יש אפשרות לבנות את העניין הזה?

<איתמר שיף: פה צריך תכנון ו - - -

אברהם נגוסה: סליחה, הרב, אני עצרתי אותך.

<זאב יעקב: אנחנו הצענו בזמנו להזמין קרוון חדש או לבנות.

<זאב יעקב: סוכם שאנחנו נזמין קרוון חדש, אחרי זה הכול נעצר.

אברהם נגוסה: למה נעצר?

אברהם נגוסה: יש לנו אנשים ממש אחראים לזה, אגף לחינוך תורני ואגף המבנה.

<אמיר סולמי: לא, הוא מטעם אותו אגף, הם מהאגף שהמבנה הזה הוא משויך אליהם והאחריות למבנה היא למעשה תחת האגף הזה.

אברהם נגוסה: אז אתם רואים מה קורה.

אברהם נגוסה: איך אפשר לשנות את המצב?

אברהם נגוסה: זה ממש מצב לא קל, מצב קשה.

אברהם נגוסה: אז איך אנחנו יכולים לשנות?

אברהם נגוסה: איך אתם יכולים לשנות את המצב?

<איתמר שיף: יש אפשרות שמשרד השיכון ייתן תקציב לבנייה - - - וביבנה?

<איתמר שיף: העירייה תיתן את האדמה, תכין את התכניות, משרד הקליטה או משרד השיכון יבנה מבנה כמו שם?

אברהם נגוסה: לא, השאלה אם אתם פניתם.

אברהם נגוסה: משרד הדתות לא יביא סתם.

אברהם נגוסה: אני מוכן לעזור, אבל אתם צריכים להיות היוזמים, אתם צריכים לבוא ולהגיד 'יש לנו קהילה כזו, אין מענה למבנה של בית כנסת', אז אני בא לשר הדתות, אומר, 'בבקשה, כבוד השר, תעזור'.

אברהם נגוסה: זה העניין, אני חושב שאתם כעירייה - - -

<זאב יעקב: אני מאמין שהעוזרים של כבודו ראו את המצב והם ידאגו ש - - -

אברהם נגוסה: לא, אני בעצמי.

אברהם נגוסה: אני אדבר עם השר.

<אמיר סולמי: - - - שאתם תעדכנו את - - - ביחד עם המנכ"ל, תכינו פנייה של מנכ"ל העירייה אליו - - -

אברהם נגוסה: לא, לשר הדתות.

<אמיר סולמי: בסדר.

אברהם נגוסה: עם העתק אליי.

<אמיר סולמי: על מנת לקבל תקציב לטובת הדבר הזה ואז הוא יוכל לנסות ולסייע.

<אמיר סולמי: זה משהו שברמת העיקרון אני לא רואה איתו בעיה.

<אמיר סולמי: אני אומר בשם המנכ"ל.

<אמיר סולמי: מבחינתנו כל סיוע, כל תקציב שיושג לטובת העניין יקל, כי העירייה, מבחינת רוחב היריעה הנדרש כדי להצליח ולסייע לקהילה האתיופית שלמעשה נמצאת במקומות שונים ברחבי העיר, זה לא רק הקהילה האתיופית, דרך אגב זה בכל התחומים, אתה לא יכול להצליח לטפל בכול במקביל.

<אמיר סולמי: זאת אומרת אם לצורך העניין אמרנו מרכז המורשת שאנחנו מקימים כרגע, שמתוקצב במספר מיליונים, לפי מיטב זיכרוני, ואם זה עכשיו הרצון לסייע בעניין זמני ובתכנון עתידי, גם שם, גם המועדון ביבנה, הדברים האלה הם דברים שככל שניתן להצליח לסייע ולהשיג תקציבים, סיוע לטובת הדבר, זה יעזור, יקל ויזרז את הטיפול.

<אמיר סולמי: כי הרצון קיים, אצל ראש העיר, אצל המנכ"ל, אצל הנהלת העיר, חברי הנהלת העיר השונים, כל אחד בערוץ השונה, לא משנה מי קרוב יותר לעמישב וליוספטל ומי קרוב יותר שם.

<אמיר סולמי: כולם רוצים.

<אמיר סולמי: כסף.

אברהם נגוסה: בוא נפריד.

אברהם נגוסה: אנחנו מדברים פה על בית כנסת.

<אמיר סולמי: אבל לקהילות אחרות יש עמותות, הן מגישות בקשה להקצאה.

<אמיר סולמי: הקהילה האתיופית - - -

אברהם נגוסה: אמיר, כרגע אנחנו פה, בבית הכנסת הזה.

אברהם נגוסה: אני רוצה להתמקד בבית הכנסת.

אברהם נגוסה: אני רוצה לשאול, בבית הכנסת הזה, בואו נתמקד, אנחנו רואים את הצורך, אתם בוודאי מסכימים על הצורך הזה.

אברהם נגוסה: מה שאני רוצה, שאתם, העירייה, אתם תכינו את זה, באישור של המנכ"ל, להגיש את הפנייה למשרד הדתות.

<זאב יעקב: לא השיכון?

אברהם נגוסה: אני לא יודע, בגלל שזה בית כנסת אני אוטומטית אומר משרד הדתות, אבל אתם יודעים.

אברהם נגוסה: אם זה שיכון או משרד הדתות, תפנו ותעשו העתק אלינו ואז תהיה לי האפשרות ללכת, אם זה שר השיכון או אם זה שר הדתות, לדחוף את העניין הזה.

אברהם נגוסה: אבל אם אין פנייה מהעירייה אז איך אפשר?

<ישראל בירו: המקום הזה הוקם לפני 17 שנה, בזמנו כשהיה איציק אוחיון שהיה ראש העיר וגלבוע היה ממלא מקום ראש העיר ומשאש, שהם נתנו את המקום הזה.

<ישראל בירו: המקום הזה, אתם רואים, סיורים נעשו כל הזמן.

<ישראל בירו: טוב שהגיע יושב ראש ועדת העלייה, חבר הכנסת אברהם נגוסה, המקום הזה מתנהל בראשות הרב יאיר, שהוא פה נותן שירות לקהילה, וחבל לראות את המצב הזה כל הזמן, גם זה וגם גינת, בוסו, וכל הגורמים, מלא פעמים נעשו סיורים פה במקום הזה.

<ישראל בירו: אז אני חושב, הגיע הזמן שיהיה מקום, פה יש ספר תורה, ספר הקודש, זה לא מועדון, פה לומדים שיעור תורה, פה מתפללים.

<ישראל בירו: רק תצא ותראה איזה בתי כנסת מפוארים יש - - -

<אמיר סולמי: אני מתנצל, אבל לא הבנתי את השורה התחתונה של דבריך.

<אמיר סולמי: לא הבנתי מה השורה התחתונה ומה זה - - -

<ישראל בירו: אני רוצה להגיד, אני תושב, אני בתוך המערכת, בתוך העירייה, אני כן מתבייש, לך תסתובב, תצא, איזה בתי כנסת מפוארים, מעבר לזה יש לך 400-500 בתי כנסת, וזה דבר, כל הזמן, כמה פעמים עשיתי סיור.

<אמיר סולמי: הוגשה בקשה להקצאה?

<ישראל בירו: היו הקצאות, נכתבו מכתב, יש לי קלסר כזה, אני יכול להוציא את זה.

<ישראל בירו: אבל מה שאני רוצה להגיד, טוב שנעשה הסיור הזה, טוב שעוזר ראש העיר ואמיר נמצא וכל הצוות, אולי כל הגורמים הללו, באמת יקדמו, יחד עם חבר הכנסת אברהם נגוסה, נמצא פתרון לבית הכנסת הזה.

<ישראל בירו: יש פה קהילה מצומת סירקין עד צפת, בסוף.

<ישראל בירו: יש פה קהילה ענקית, גם ותיקים, גם עולים חדשים, ביחד מתפללים במקום הזה וצריך למצוא פתרון.

<ישראל בירו: זה מה שאני אומר, לאלה שיזמו, אלה, הוועד הנבחר, סלומון ואלפה, כל החברים האלה, תמשיכו ככה בשיתוף פעולה למען הקהילה, לקידום הקהילה.

<ישראל בירו: אפשר לזמן הנה חבר כנסת, אפשר להעביר אותו, לדון בכל נושא ולמצוא פתרון.

<ישראל בירו: זה מה שאני אומר, זו הבעיה הקשה ביותר.

<אמיר סולמי: מבחינת המנכ"ל, כרגע ספציפית אין על הפרק - - - אנחנו נעשה, אין שום בעיה, תייצרו איזה שהיא פנייה כדי לנסות להשיג תקצוב לדבר.

<אמיר סולמי: ככל שזה יתאפשר, זה יוכל לסייע, יוכל להקל על מנת לקדם.

<אלפה בזה: אמרת לנו, אופן הפעילויות שנעשו שם במועדון לא מאפשרות לנו לבנות את המקום.

<אלפה בזה: אבל במקום הזה הפעילויות הם אחרת.

<אלפה בזה: ישעיהו אמר פרויקט בר מצווה, שיעורי תורה, גיורים, הכול.

אברהם נגוסה: זה בית כנסת.

<אלפה בזה: לא, אני אומר ששם אי אפשר לבנות כי אופי הפעילויות שאתם עושים שם לא מתאימים לנו, אבל פה, דווקא כמו שאר האנשים, כל בתי הכנסת שעושים, את כל הפעילויות עושים כאן.

<אלפה בזה: במצב כזה דווקא לבוא לקראתנו, להרחיב את הדברים, לתת לעזרת נשים.

<אלפה בזה: אמהות באות בשבת בבוקר, עד שעה 11:00 - - -

אברהם נגוסה: אלפה, בוא נשמע את נציג אגף הקליטה, אולי הוא יכול להביא לנו את הבשורה.

<קריאה: דבר קטן שאני רוצה להוסיף על מה שאמרו.

<קריאה: במקום הזה אנחנו עושים, כל מיני אנשים שאין להם כסף, שמתחתנים פה, שכמה פעמים עשו פה חופה וקידושים.

אברהם נגוסה: מי שלא יכול לשכור אולם, אז אתם עושים פה?

<קריאה: אז אנחנו עושים פה, בחוץ, אנחנו עושים את החופה וקידושים.

<קריאה: כמה פעמים עשינו את זה, המקום הזה עושה הרבה למען העדה.

<קריאה: אם תעזרו בדבר הזה, זה דבר מבורך.

<דניאל מהרט: ישראל אמר כמה דברים.

<דניאל מהרט: אם אנחנו נלך על המתווה הזה של לכתוב מכתב.

אברהם נגוסה: מנהל מוקד קליטה.

אברהם נגוסה: אני לא משחרר אותך מהאחריות.

<דניאל מהרט: מנהל מוקד הקליטה, מחלקת הקליטה.

<דניאל מהרט: אני הייתי פה, הוזמנתי לפה בחנוכה, הוזמנתי לפה בחנוכה ואני אומר לכם, התמונה שאני ראיתי פה עם עזרת הנשים עד עכשיו מלווה אותי.

<דניאל מהרט: הייתי בהרבה בתי כנסת, לא האמנתי ששורה אחת של נשים יושבות והווילון בעצם חותך ועושה סוג של עזרת נשים, והכול צפוף, הילדים רצים בין הווילונות ואני ראיתי - - - עד עכשיו אני זוכר את התמונה הזאת.

<דניאל מהרט: זה לא יכול להיות, זה לא מצב תקני של בית כנסת.

<אמיר סולמי: אני חייב לעצור אותך.

<אמיר סולמי: לא ידוע לי שהעירייה, תפקידה לבנות בתי כנסת.

<אמיר סולמי: העירייה, כחלק מהשירותים שלה, לבנות בתי כנסת, אני לא מדבר איתך על הקצאה, יש לדבר הזה דרך מסוימת שהקהילה האתיופית היא קצת מחוץ ליתר הקהילות בדרך פעולה, בהקשר של עמותה, בהקשר של גיוס כספים לטובת הנושא והכול.

<אמיר סולמי: ראוי ונכון שוועדת הקליטה, גם אתה כחבר הכנסת, ככל שלמעשה יש את האפשרות לסייע לקהילה בערים השונות, בפתח תקווה בפרט, על מנת לגייס תקציבים כדי לסייע לעירייה לתת את המענה המעבר הזה, שהקהילה האתיופית זקוקה לו והיא צריכה אותו.

<אמיר סולמי: אני תימני, אני מהדור של פעם, והתימנים בעבר, היו שטחים, קנו זה זה, הקימו פה בית כנסת, פה בית כנסת, אבל הם הקימו את בתי הכנסת, רובם, רובם ככולם, הם הקימו את בתי הכנסת.

<אמיר סולמי: היום זה לא אותו מצב, היום הקהילה לא נמצאת באותה סיטואציה, אבל הסיטואציה הזו שבה העירייה אמורה להצליח להשקיע בקהילה האתיופית בכל הרבדים השונים, אם המדינה וחברי הכנסת לא יצליחו, למטרות השונות, לבוא ולהביא, 'חבר'ה, בואו, הצלחנו לגייס פה לטובת העניין', זה אי אפשר.

<אמיר סולמי: זה לא אפשרי.

<אמיר סולמי: בהיכרות של התקציב בכלל.

<דניאל מהרט: רק תן לי להשלים.

<אמיר סולמי: סליחה, קטעתי אותך, אני מתנצל.

<דניאל מהרט: היית בלהט המענה.

<דניאל מהרט: עוד פעם, ברור לי בסופו של דבר שבסוף זו התנהלות של הקהילה, קודם כל מבחינת עמותה תקינה ובקשה להקצאת קרקע אם צריך, זה נושא של הקהילה.

<דניאל מהרט: הקהילה צריכה ליזום פה איזה שהוא מהלך, יש פה מהלך שהקהילה צריכה לעשות, אני מאמין שהקהילה תעשה את זה, אבל מצד שני אני חושב שלפחות בשלב המיידי לנסות איכשהו למצוא איזה שהוא פתרון.

<דניאל מהרט: או להרחיב את זה, או לא יודע, באיזה שהיא דרך, עד שיהיו אישורים וכאלה, לאפשר טיפה, או להגדיל את זה, כדי שעזרת הנשים, לצורך הדוגמה, תהיה יותר - - - מה האופציה שלנו?

<זאב יעקב: אנחנו קראנו לזה מועדון תורני עירוני ואז יש פה פעילות של העירייה, עם מדריך שלנו, ואז - - -

<אמיר סולמי: אני לא צריך, אני יודע את זה, אבל ראש העיר הרים את הכפפה ולפני שנתיים וחצי בא והציב לעצמנו יעד וכן בקו הזה בא ולוקח ומרים ומקים את מרכז מורשת יהדות אתיופיה, כרגע בשעריה.

<אמיר סולמי: אין לו את האפשרות לבוא ולסייע בכל החזית הזאת במקביל.

אברהם נגוסה: אמיר, בוא נעשה ככה, אמרת פעילות, בתי הכנסת, וכל הדברים, אבל הקהילה הזאת, אין לה - - -

<אמיר סולמי: אתה לא צריך להסביר לי, אני יודע את זה.

<אמיר סולמי: צריך לעזור לנו לעזור, צריך לעזור לעירייה לסייע לקהילה.

אברהם נגוסה: זו הבעיה.

אברהם נגוסה: הדבר השני, העירייה זו זרוע הביצוע של הממשלה ולכן הכתובת היא העירייה.

אברהם נגוסה: אם זה מה שמעליהם אתם צריכים לפנות מעליהם.

אברהם נגוסה: זה מה שאני אומר.

<אמיר סולמי: בסדר, את זה סיכמנו.

אברהם נגוסה: זה צריך להיות והכתובת זה העירייה, לדעתי.

אברהם נגוסה: קודם אמר מהאגף, קודם זה היה מועדון תורני ולכן האחריות זו העירייה.

אברהם נגוסה: נשמע מה אתה מציע ו - - -

<איתמר שיף: המדינה פתרה את הבעיה הזאת כשהיא בנתה שני מועדונים ובתי כנסת, משרד השיכון - - - ומה שבאמת נדרש זה כרגע כאן לבנות באותה מתכונת.

<איתמר שיף: שהמדינה תביא את התקציב, נגיד ל-160 מטר, לשדרג את זה ליותר, לקומה נוספת, לפעילות ילדים או לסדר את זה גם בפעילות משולבת, אז זה יהיה דבר טוב.

<איתמר שיף: כי העירייה עצמה לא מרימה בבסיס, היא לא בונה - - -

אברהם נגוסה: העירייה היא נציגת המדינה.

<אמיר סולמי: לא, אבל העירייה לא בונה בתי כנסת.

<קריאה: אמיר לא היה, אתה היית אז בזמנו.

אברהם נגוסה: זה לא בית כנסת, מועדון תורני.

אברהם נגוסה: כדי שיתקבל תקציב.

<קריאה: בסדר, זה בית כנסת, זה כאילו תורני.

<קריאה: ספקטור, מנכ"ל העירייה, הוא היה בסיור, אתה מוביל את זה, הוחלט להקים מבנה חדש.

<קריאה: יש הסכם, יש פרוטוקול.

אברהם נגוסה: לבית הכנסת הזה?

<איתמר שיף: מה היה התכנון לפני שנתיים?

<איתמר שיף: הוא נעצר.

<קריאה: כן, כמה פעמים נעצר.

<איתמר שיף: לא, הגענו כמעט לוועדה.

<קריאה: תסלח לי, המבנה הזה שייך לאגף התורני ותקוע ולא זז שום דבר.

<איתמר שיף: יש תכנית, היא כמעט נכנסה לוועדה ואם באמת תהיה עזרה ממשרד השיכון, כמו אור ירוק 'תרוצו עם זה', אז הוועדה תרים את הכפפה ותאשר אותה.

<איתמר שיף: אבל זה לא הגיע לוועדה כי בעירייה נשאלה השאלה, הלגיטימית, מי יממן את הבנייה וזה נעצר.

<איתמר שיף: היוזמה שלנו הייתה לשלב מבנה שייתן את שני הפתרונות, אבל מאחר שלא נתנו פתרון תקציבי, לא נמצא פתרון תקציבי, זה נעצר.

<איתמר שיף: אז אם בפנייה הזאת עכשיו באמת יהיה איזה שהוא פתרון תקציבי אז בשילוב ידיים העירייה כנראה - - -

אברהם נגוסה: אני לא אומר שיש לי פתרון תקציבי.

אברהם נגוסה: אני לא אומר, אבל אני אומר שאתם, העירייה עשתה את זה.

<איתמר שיף: לא, משרד השיכון.

<איתמר שיף: העירייה נתנה את האדמה ואת התכניות, משרד השיכון בנה שני מבנים ו - - -

אברהם נגוסה: אני רק אמרתי, אני חוזר ואומר.

אברהם נגוסה: אתם צריכים להגיש את ההצעה, את התכנית, אם זה למשרד השיכון, אם זה למשרד הדתות, תגישו את זה ותעשו לי העתק כדי שאני אוכל לדחוף את העניין, לדבר עם השרים.

אברהם נגוסה: אני לא מבטיח תקציבים, אין לי תקציב.

<אמיר סולמי: ואם משהו בסיכום של הדברים לא עולה בקנה אחד עם המנכ"ל או עם מי שמדברים איתו, לא עולה בקנה אחד, יש בעיה בלהוציא את המכתב, יש איזה משהו שאנחנו לא מודעים לו, אז בסדר גמור, אז - - - ונעדכן אותו מה הבעיה, איפה, למה, כמה.

<קריאה: הנקודה פה שצריך להבין, כמו שזאב יעקב אמר מקודם, זה מועדון תורני.

<קריאה: שימו לב איפה המלכוד.

<קריאה: המלכוד הוא, ברגע שאתה קורא לו מועדון תורני, אני מנהל של מועדון תורני, זה מה יש, אבל ברגע שאתה מנתק את זה, מפריד מהדבר הזה שנקרא מועדון תורני ואתה קורא לזה בית כנסת, כמו שחבר הכנסת אברהם נגוסה אמר, שגם העמותות וצריכות לקום עמותות - - - מישהו הזכיר, לא משנה מי - - -

<אמיר סולמי: אלה דברים אחרות לפעול.

<אמיר סולמי: המדובר במקום עירוני - - -

<קריאה: כן, ברגע שקהילה - - -

אברהם נגוסה: אין כסף.

אברהם נגוסה: כשיהיו לנו מיליונרים בעתיד, כן, אבל כרגע אין לנו מיליונרים.

<קריאה: ברגע שאין לך את בית הכנסת על שם הקהילה, אפילו שהמבנה הנוכחי, ברגע שאין לך בית כנסת על שם הקהילה אתה במלכוד ואתה לא יכול להתקדם עם זה, גם אם זה משרד הדתות, גם אם זה משרד השיכון.

אברהם נגוסה: אז אני חושב שדנו בעניין הזה ונסכם, אתם מגישים את הפנייה למשרד הדתות או משרד השיכון והעתק אלינו ואנחנו נעבוד בשטח.

אברהם נגוסה: אבל מי שהוא בעל הבית, אני שוב אומר, זו העירייה, העירייה צריכה להוביל את זה.

<דניאל מהרט: רק שאלה להבנה.

<דניאל מהרט: מה זה אומר שלמבנה אין אישורים?

<דניאל מהרט: אז מה כן יש לו?

<איתמר שיף: זה היה גן ילדים משנת 89' ולפני 10-12 שנים בערך הקהילה ביקשה להשתמש ואז הגן עבר למקום אחר והם קיבלו את השימוש ומאז אנחנו עוזרים להם במה שאפשר, קצת תיקונים, קצת זה.

<איתמר שיף: בגדול זה קיבל תמונה של בית כנסת, למרות שיש בו פעילות, יש פה מדריך מהאגף.

<איתמר שיף: בגלל זה אני אומר עוד פעם, הכפפה, משרד השיכון צריך להרים את זה, שיקרא לזה איך שהוא רוצה, אחר כך העירייה כבר יכולה לעשות דברים נוספים, אבל העירייה לא יכולה לבנות את זה בפועל כבית כנסת.

<איתמר שיף: אם היא תבנה את זה כמועדון זה לא יהיה בית כנסת.

אברהם נגוסה: אולי קודם כל תנו אותו כמועדון?

<איתמר שיף: לא.

<איתמר שיף: אז אין למועדון הסדרה.

<איתמר שיף: עוד פעם, אי אפשר לעשות הסדרה, זה לא יעבור בתכניות, אי אפשר לעשות שינויים, אי אפשר להגיש לוועדה תכנון לעזרת נשים כשזה מועדון.

<איתמר שיף: אז זה אף פעם לא ישרת בית כנסת, זה צריך להתחיל כבית כנסת, אפשר קומה שנייה מועדון, אפשר לעשות אחרי זה שילוב של פעילויות.

<אמיר סולמי: אנחנו נבדוק באשקלון ובקרית גת מה הוא אמר על כך שהיה והשתנה.

אברהם נגוסה: בקרית גת זה - - - תפריד את זה.

אברהם נגוסה: גם בסעיפים התקציביים זה משרד הדתות ומשרד השיכון.

אברהם נגוסה: אם אתה תבלבל את שני הדברים אז לא תצא - - - בזה צריכים מאוד הפרדה, זה בית כנסת והמועדונים זה - - -

<קריאה: משרד השיכון נתן את המבנה והם נתנו את התשתית.

<ישעיהו תמנו: אמיר, מקדש מעט באשדוד, בית כנסת של סבא שלי ובנו אותו ומשרד הדתות וכל הגופים שותפים בזה, פשוט לתפארת מדינת ישראל.

<ישעיהו תמנו: באזור ח', זה בית כנסת של 350 מקומות לגברים, שירותים, איזה שבעה, למטה, 250 מקומות למעלה לנשים ו - - -

<אמיר סולמי: יש לי שאלה אליך, אם מדובר בצורך, אני מתנצל, אני חייב להגיד, אני מסתכל בכובע העירייה לעומת כובע המדינה, אם מה שאתה מתאר, מה שאתם מתארים, אלה דברים שהם שטנצים, הם קבועים בכל הערים, למה אין למעשה משהו מסודר שבו בית כנסת, מרכז מורשת, לא משנה מה, מודל?

<אמיר סולמי: אני לא מבין למה כל פעם כל עירייה צריכה לבוא ו'רגע, אני אשאל' - - -

אברהם נגוסה: אנחנו חוזרים - - -

<אמיר סולמי: אני לא מבין, למה זה לא בא לי כקול קורא מהמדינה - - -

אברהם נגוסה: האם אתם פניתם?

<אמיר סולמי: על מה?

אברהם נגוסה: על זה, למשרד השיכון או משרד הדתות.

אברהם נגוסה: פניתם?

אברהם נגוסה: עשיתם תכנית ותקציב ופניתם?

<קריאה: בזמנו כשפנו קיבלו שני מבנים.

<קריאה: פנייה שנעשתה אז, קיבלנו שני מבנים והעירייה נתנה תשתית.

<קריאה: היום יש צורך חדש - - -

אברהם נגוסה: תפנו.

<קריאה: כן, צריך לבקש את השלישי באותו מודל, שהעירייה נותנת תשתית והמדינה נותנת את הקרווילות או את ה - - -

אברהם נגוסה: לא, בית הכנסת שלך הוא בסדר.

<קריאה: בית הכנסת שלנו זה משהו מאז.

<קריאה: אותו דבר גם ביבנה, אותו דבר גם - - -

אברהם נגוסה: אז צריך לפנות.

אברהם נגוסה: כן.

<קריאה: בית הכנסת שקיים עכשיו, בדיוק אותו דבר, גם שם.

<קריאה: אותה תכנית, אין הבדל.

<קריאה: רק שם נבנה ופה לא נבנה.

אברהם נגוסה: בסדר גמור.

אברהם נגוסה: תודה רבה לכם.