הוועדה לקידום מעמד האישה ולשוויון מגדרי, כנסת 20, פרוטוקול מספר 65, 2016-03-07 10:00

עאידה תומא סלימאן: בוקר טוב לכולן וגם לכולם.

עאידה תומא סלימאן: אני פותחת את הישיבה של הועדה לקידום מעמד האישה ולשוויון מגדרי, היום 7 למרץ 2016, ערב יום האישה הבינלאומי.

עאידה תומא סלימאן: אני מברכת את כולכן, למרות שנעשה את זה - - -

נחמן שי: אנחנו עכשיו סופרים גם את הערב.

נחמן שי: אולי שבוע - - -

עאידה תומא סלימאן: אני, בשבילי, כל השנה זה להתכונן ליום הזה.

עאידה תומא סלימאן: מה לעשות, אתה צריך להיות שמח בזה.

נחמן שי: אני סופר את הימים.

עאידה תומא סלימאן: מצוין.

עאידה תומא סלימאן: יופי.

עאידה תומא סלימאן: כך אני מנסה להזכיר לכל אלה ששכחו, שיתכוננו, מחר יום האישה.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו היום את הישיבה הזו נקדיש לקידום העסקת נשים ערביות בתעשיית ההייטק.

עאידה תומא סלימאן: את האמת, בשבוע הזה, במקריות רבה, הרי אנחנו קבענו את הישיבה לפני שבוע אבל, בסוף השבוע אנחנו רק ראינו בכלי התקשורת ובעיתונים, כל מיני דיווחים ודוחות על המצב של שילוב הנשים בהייטק ועל החשיבות של שילוב נשים, גם בתעשיית ההייטק וגם במוקדי קבלת החלטות.

עאידה תומא סלימאן: התפרסם לאחרונה הדוח האמריקאי, המחקר הכי גדול שעסק בשילוב נשים במוקדי קבלת החלטות והוכיח בצורה די ברורה, שחברות ששילבו נשים ודאגו שיהיו נשים במוקדי קבלת החלטות אצלן, בעצם זכו להכנסות ורווחים יותר גבוהים מחברות אחרות, בממוצע של 21% אם אני לא טועה, ממוצע העלייה בהכנסות של החברות האלו הגיע ל-21%, כי ראו בזה, מה שאמרנו כל הזמן, ראו בשילוב נשים מדד עיקרי של השאלה איפה נמצאת החברה, מבחינת כל מיני נושאים אחרים של שילוב, של ראייה יותר רחבה, של הבנה לבנות את המערך בתוך החברה בצורה כזו, שיוכל כן להביא למצב שהעובדים ירגישו יותר בנוח וירגישו שהם יכולים לתרום לעבודה.

עאידה תומא סלימאן: אני חייבת להזכיר בתחילת הדיון הזה שאנחנו היום, אם כבר מדברים על נשים במוקדי קבלת החלטות, אנחנו חייבות לברך את הנציבה החדשה, שכולנו גאות בה, מרים כבהא, נציבה לשוויון הזדמנויות בעבודה.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו יודעות שאנחנו נביא לפתחךְ הרבה מן הנושאים שתצטרכי לטפל בהם אבל בטוחות שאת תעשי את העבודה בצורה הכי טובה, מקוות ומאחלות לך כל הצלחה בתפקיד, גבירתי.

עאידה תומא סלימאן: הדיון היום הגיע מבקשה של ארגון "צופן", ארגון שרק לפני שבועיים קיבל את אות יושב ראש הכנסת, לעשייה בנושא של יחסים בין יהודים וערבים, למרות שהוא ארגון ללא מטרת רווח בנושא הייטק, אבל הדאגה לשלב ערבים בתעשיית ההייטק הייתה המטרה העיקרית של הארגון הזה.

עאידה תומא סלימאן: אני חייבת להגיד שבזמן שמדברים על העלאת אחוז השילוב של נשים ערביות בעבודה, אי אפשר לדבר על הנושא הזה בלי להתייחס לתחום הגדול שהולך ומתפתח ויכול להוות מקום תעסוקה, לא רק גדול לנשים הערביות, אלא גם כן מכבד עם פרנסה, למרות הפער שעדיין קיים בין הכנסות גברים לנשים בתעשיית ההייטק, הוא מקור להכנסה מכובדת, לכן, ראינו לנכון לשלב את הנושא הזה בלו"ז של הועדה.

עאידה תומא סלימאן: אני אבקש קודם כל מהגברת סמדר נהב, מייסדת "צופֶן", חברה במועצה הציבורית של "צופן" לקידום ההייטק בחברה הערבית, להציג את הנושא בהתחלה, גם את ההישגים שהגעתם אליהם עד עכשיו במצב הקיים וגם את האתגרים שעומדים בפניכם.

עאידה תומא סלימאן: גבירתי, בבקשה.

<סמדר נהב-קמינר: תודה רבה לעאידה ולוועדה, תודה שבחרתם להעלות את הנושא הזה לכבוד יום האישה, כבוד לנו.

<סמדר נהב-קמינר: אני אתחיל - - - חסמים, כולנו יודעים שהשתלבות של נשים ערביות בעולם התעסוקה הוא אחד החסמים הגדולים וגם אחת ההזדמנויות שהכלכלה הישראלית כל הזמן מדברת עליה אבל, עוד לא הצליחה לפתור את זה.

<סמדר נהב-קמינר: אנחנו מדברים היום על כ-30% השתתפות של נשים ערביות בעבודה, בשוק העבודה, אם אני לא טועה, זו עלייה גדולה כי - - -

עאידה תומא סלימאן: שווקי עבודה.

<סמדר יהב-קמינר: לפני - - -

נחמן שי: 30% מהן - - - משתתפות בשוק העבודה.

עאידה תומא סלימאן: 30% מהנשים ערביות משולבות בשוק העבודה.

נחמן שי: 70% לא.

עאידה תומא סלימאן: 70% לא.

עאידה תומא סלימאן: נכון.

נחמן שי: זה באופן כללי.

<סמדר נהב-קמינר: שזו אגב, התקדמות מאוד גבוהה ביחס לנתון מלפני עשר שנים, שזה היה בערך 19%, אז אנחנו מדברים על כיוון ממש טוב אבל, כמו שיו"ר הועדה עאידה תומא אמרה: הייטק הוא לא רק עבודה, הוא גם הזדמנות לקריירה או גם הזדמנות לבנייה של הקריירה האישית, של ההתקדמות הכלכלית, גם של הסביבה כולה.

<סמדר נהב-קמינר: יש נתון יותר מעודד לגבי תעסוקה של נשים ערביות והוא ש- 1,000 אקדמאיות, התעסוקה אצלן יותר גבוהה אבל, בדרך כלל ההשתלבות שלהן לא מתאימה לרמת ההשכלה שלהן.

<סמדר נהב-קמינר: הן בדרך כלל עובדות במישרות חלקיות וכו'.

<סמדר נהב-קמינר: אגיע יותר קרוב אלינו, לנושא ההייטק, אז "צופן" הוקמה ב-2008, כש"צופן" הוקמה מספר הנשים הערביות בהייטק היה ספור, מספר הנשים בכלל היה - - - 350, מספר הנשים היו כעשרים שלושים והן עבדו ב"אינטל" בדרך כלל.

<סמדר נהב-קמינר: אנחנו התקדמנו מאז הרבה ואנחנו היום מדברים על זה שבסך הכול – את המספרים הכלליים אנחנו לא כל כך יודעים אבל, אנחנו יודעים על נצרת.

<סמדר נהב-קמינר: רגע, סליחה, אנחנו יודעים שאחוז הנשים שלומדות באקדמיה את מקצועות ההנדסה הוא בערך 10%, מהערבים, הנשים הערביות מן הערבים, 10% לומדות - - -

נחמן שי: 10% מן הערבים שלומדים מקצועות הנדסה הם נשים.

נחמן שי: אחת לעשרה.

<סמדר נהב-קמינר: נכון, זה בסימן עלייה.

נחמן שי: כמה זה אצל היהודים?

<סמדר נהב-קמינר: הרבה יותר.

נחמן שי: הרבה יותר אבל לא הרבה הרבה יותר .

<סמדר נהב-קמינר: הרבה יותר.

נחמן שי: כמה?

נחמן שי: שלש לעשרה?

<סמדר נהב-קמינר: לא, לא, לא.

<סמדר נהב-קמינר: מעל 30.

<סמדר נהב-קמינר: כשאתה מדבר על מדעי המחשב שנה ראשונה יש לך 50% נשים, הן נושרות וככל שאתה עולה בסולם הדרגות או בסולם האקדמיה הן יורדות - - -

נחמן שי: זה משהו אחר, גם נשים יהודיות לא לוקחות - - -

<סמדר נהב-קמינר: מה שקורה גם אצל נשים יהודיות - - -

<קריאה: 25%.

נחמן שי: כמה?

<קריאה: 25% מהסטודנטים להנדסה הם נשים.

נחמן שי: בבקשה, אז זה לא שלושים פלוס אלא 25% וזה 10%, אז הפער הוא גדול אבל הוא לא עצום.

<סמדר נהב-קמינר: ההערה נכונה כי הבעיה היא של נשים בכלל ואנחנו ביום האישה ואם יכולתי לדבר על נשים בכלל, מדברת אליך מישהי - - -

נחמן שי: אנחנו מכירים את זה.

נחמן שי: זה שתי - - -

<סמדר נהב-קמינר: רק בשביל הרקורד - - -

<קריאה: הערביות נושרות.

<סמדר נהב-קמינר: רק בשביל הרקורד אני התחלתי את חיי בתעשיית ההייטק ב-84' ואז היינו ממש - - - אז יש הרבה סיכוי.

<סמדר נהב-קמינר: החדשות הטובות, כשאנחנו מדברים על התעשייה שפותחה בנצרת, אנחנו מדברים שם על מאות עובדים, להערכתי 700, יש כאלה שאומרים יותר, מתוכם - - -

<קריאה: כמה זה?

<קריאה: 700 נשים?

<סמדר נהב-קמינר: לא, לא, 700 נשים, אלא 700 עובדים בנצרת בהייטק, מתוכם 25% הם נשים, שזה דומה לאחוז הנשים שעובדות בסך תעשיית ההייטק כלומר, ה'פוואנטה' הזאת היא אולי המסר העיקרי - - -

יוסף ג'בארין: סליחה, כמה הן, בסך הכול, הנשים?

<סמדר נהב-קמינר: 25% מהעובדים בנצרת הם נשים, בעוד שבסך כל התעשייה הישראלית, יהודים נניח, שזה עיקר התעשייה, 25% נשים, או 30%.

עאידה תומא סלימאן: 26% עכשיו בדיוק, כתוב לי פה.

<סמדר נהב-קמינר: 26% כלומר, אנחנו מדברים - - -

יוסף ג'בארין: אבל זה רק נצרת.

<קריאה: 20% נשים בהייטק.

<סמדר נהב-קמינר: הדבר שאני רוצה להגיד כאן ואתו אני ישר מגיעה להזדמנות, אני מגיעה להזדמנות שברגע שקמה תעשייה בנצרת אנחנו רואים את הנשים באות לשם, אנחנו רואים את החברות מעוניינות לקלוט נשים, זה כוח עבודה מעולה, כמו שאנחנו יודעים לכלל התעשייה ואני יכולה להעיד על זה.

יוסף ג'בארין: רגע, מה לגבי חוץ מנצרת, חוץ מה-700?

יוסף ג'בארין: האם יש בכלל?

<קריאה: יש ואני לא יודעת - - -

<סמדר יהב-קמינר: אחוז מאוד קטן.

<קריאה: יש כאן נציגות.

<סמדר נהב-קמינר: סך הכול היום להערכתנו יש כ-2,700 עובדים ערבים בתעשיית ההייטק ואגב, תזכרו שאנחנו מדברים רק על מקצועות הנדסה 'פרופר', לא על טכנאים ושרתים ומנקים, ששם יש יותר.

<סמדר נהב-קמינר: אנחנו מדברים על אנשי מקצוע, שם ההערכה – על פי הערכות של לפני חצי שנה – היא שיש 2,700 עובדים, אולי 3,000, כמה נשים מתוכם אני לא רוצה לשלוף כי אני לא יודעת אבל זה יהיה הרבה יותר מצומצם.

<סמדר נהב-קמינר: ההצלחה שלנו בהשמות של נשים היא ביחוד בנצרת, שלנו – אני מדברת על "צופן".

עאידה תומא סלימאן: כדאי להזכיר, סליחה, כדאי להזכיר למה את כל הזמן אומרת נצרת, כי בעצם זה המקום היחיד שבינתיים, באוכלוסייה הערבית, ניבנה בו איזשהו כיוון של תעשיית הייטק ובעצם אתם יזמתם את היוזמה הראשונה שם, נכון?

<סמדר נהב-קמינר: נכון.

<סמדר נהב-קמינר: "צופן" דיברה על זה לפני שמונה שנים ואז זה היה חלום, לא הייתה אף חברה, אנחנו מדברים היום על כמה חברות גדולות - - - "גליל סופטוור" וגם "אמדוקס" וגם "ברודקום" ועכשיו גם "מייקרוסופט" מגיעה לנצרת אז זו מהפיכה.

<סמדר נהב-קמינר: אני לא רוצה להרחיב על העבר, אני רוצה רגע כן להגיד עוד רקע וזה שייך לרקע אופטימי.

<סמדר נהב-קמינר: בעוד בסקר שנעשה, ש The-Marker פירסם לפני שנה בערך, הקבוצה המצטיינת בתיכונים בתחומים של מתימטיקה הנדסה וכו', היו הבנים היהודים.

<סמדר נהב-קמינר: הקבוצה מיד אחריה הייתה בנות ערביות.

<סמדר נהב-קמינר: אנחנו מדברים על זה שבין בוגרי התיכון – עכשיו אני 'שולפת' ויכול להיות שאני לא מדייקת, כ-60% מבוגרי התיכון במדעים מדוייקים חמש יחידות הם נשים ערביות, אז זה מאוד חשוב לצד האופטימי של זה.

<סמדר נהב-קמינר: יש לנו עתודה, ואגב, שהממשלה מדברת על "לייבא" אנשים מהודו אז יש לנו עתודה כאן, עכשיו.

<סמדר נהב-קמינר: מה שאנחנו רואים – ואני חושבת שוואללה תדבר אחריי על החסמים, אנחנו רואים שבאופן מופלא כוח האדם המדהים הזה – הנשים הערביות, הבנות, שגמרו חמש יחידות, לא מגיעות למדעי ההייטק, הן מגיעות להוראה ואנחנו מוצאים את התופעה שיש לכם שלש נשים שמתחרות על משרת הוראה אחת, הן מגיעות לכל מיני נגזרות של מדעי החיים, תעשיית מזון, כל מיני דברים, הן לא מגיעות להייטק וזה לב העניין שאנחנו רוצים להעלות כאן, שיש הזדמנות מדהימה והכנסת והממשלה יכולות מאוד לעזור, כדי לחבר את ההזדמנות לצרכים של התעשייה, במקום לייבא אנשים מהודו.

עאידה תומא סלימאן: הם יכולים אפילו לחבר את זה עוד לפני שמגיעים לתלמידות וזה רעיון חשוב של הכוונה מקצועית, בואו נגיד, לאופציות הקיימות, לקחת לפחות את האקדמאיות, שכבר נמצאות ומוכשרות, ועברו לימודים אקדמאיים, ולעשות להן תכניות הסבה שיכולות לשלב אותן בתעשייה יותר מהר, מאשר לחכות עד שהבנות ילכו ללמוד.

<סמדר נהב-קמינר: אני אעיר שאנחנו הגשנו לוועדה כמה המלצות וזה כלול בהן אבל אני חושבת שלפני זה אנחנו נדבר על - - -

עאידה תומא סלימאן: כן, אני רוצה לתת לגב' וואללה אברהים, רכזת השמות בארגון "צופן", בבקשה.

<וואללה אברהים: אני רוצה להמשיך מהנקודה שסמדר סיימה אתה.

<וואללה אברהים: כפי שסמדר ציינה מספר הצעירות והנשים הערביות שלומדות במגמות של מדעים בתיכונים הוא מאוד גבוה, הוא אפילו עולה על 50% ממספר התלמידים באותן מגמות אבל, כשאנחנו מגיעים לאקדמיה אז התמונה משתנה.

<וואללה אברהים: אנחנו רואים שהאחוזים מתהפכים ומספר ממש מועט של נשים בוחר ללמוד מקצועות הנדסה ומדעי המחשב.

<וואללה אברהים: למה זה קורה?

<וואללה אברהים: אני חושבת שזה קורה ממספר סיבות.

<וואללה אברהים: אחת, חוסר היכרות של נשים וצעירות- ערביות את עולם ההייטק ואת ההזדמנויות שיש בעולם ההייטק.

<וואללה אברהים: אין מודל לחיקוי, אין סיפורי הצלחה.

<וואללה אברהים: בוגר תיכון, בהגיעו לבחור מקצוע ללימודים באקדמיה, הוא מחפש תחום שיהיה לו קל למצוא בו עבודה, נשים צעירות כמעט ולא שומעות על נשים ערביות שהצליחו בעולם ההייטק.

<וואללה אברהים: יתכן וזה נובע מהחסם הגיאוגרפי, שאנחנו לא רואים ריכוזים של חברות הייטק בקרבת מקום לישובים ערביים.

<וואללה אברהים: חסם גיאוגרפי זה הוא מבין הסיבות שהזכרתי קודם.

<וואללה אברהים: הוא גם מחזק את העובדה שצעירות ערביות לא מכירות את עולם ההייטק וההזדמנויות שבו, וגם שאין מודלים לחיקוי.

<וואללה אברהים: כשאישה בוחרת ללמוד מקצוע היא גם חושבת על מקום שיהיה לה נוח לעבוד בו ואילו כשאנחנו מדברים על חברות הייטק שנמצאות במרחק נסיעה של שעתיים עד שלש שעות ונשים חושבות להקים משפחה בעתיד, אז אנחנו רואים שזה הופך להיות לא מעשי, לא ריאלי.

<וואללה אברהים: בנוסף, אנחנו שומעים מהרבה צעירות סטודנטיות, שהן יכולות להמשיך את הלימודים שלהן אחרי תיכון, שרואות את עולם ההייטק כעולם גברי, שלא מתאים לנשים, עם שעות עבודה מרובות, אז זה מחזק שהייצוג של ההייטק בחברה הערבית עדיין נחשב כמקצוע גברי וזה שוב, נובע מחוסר היכרות וחוסר במודלים לחיקוי.

<וואללה אברהים: איך אנחנו יכולים לטפל בזה?

<וואללה אברהים: אנחנו צריכים לחבר בין נשים צעירות ותלמידות לעולם ההייטק, בין אם זה על ידי תכניות עוד בתקופת התיכון, תכניות internship עם חברות הייטק, חיבור של נשים שהצליחו כמהנדסות בחברות הייטק עם תלמידות תיכון, אני חושבת שזה בהחלט יכול לעודד צעירות לבחור בלימודי הנדסה.

<וואללה אברהים: לצערי, אנחנו גם רואות ב"צופן" שגם נשים שעוברות ללמוד הנדסה, באיזשהו שלב הן גם מחליטות או נאלצות להשתלב בתחום אחר.

<וואללה אברהים: לצערי מגיעות אלינו סטודנטיות ונשים עוד במהלך התואר או לקראת סיום התואר, שבוחרות לעשות הסבה להוראה וזה שוב, כי הן רואות שיהיה להן קשה להשתלב במשרות הייטק.

<וואללה אברהים: הן כמעט ולא מכירות נשים שהצליחו להשתלב בחברות הייטק, הן לא רואות גם חברות הייטק באזורים שקרובים למקום המגורים שלהן.

<וואללה אברהים: לכן אנחנו חושבים שתכניות internship ותכניות שמשלבות ומחברות בין תלמידות לעולם ההייטק, צריכות להמשיך גם באקדמיה ולכלול גם סטודנטיות.

עאידה תומא סלימאן: סליחה, האם אתם יודעים משהו על תכניות שקיימות בבתי ספר תיכון, לשילוב כזה?

עאידה תומא סלימאן: אני יודעת על התכנית של חיוך טכנולוגי, השאלה היא כמה זה קיים, האם אתם יודעים כמה זה נמצא בבתי הספר שלנו?

עאידה תומא סלימאן: האם זה מספיק או שצריך תכניות אחרות?

<וואללה אברהים: אנחנו יודעים על יוזמות פרטיות של אנשים ושל ארגונים, כן, בנוסף ליוזמות של חלק מחברות- ההייטק, לקיים תכניות בתיכונים, בין אם הן "מייקרוסופט", "גוגל" ו"אינטל" ובין אם זה יוזמות של צעירות ושל מהנדסות, כמו - - - היום אבל, עדיין מדובר בעיקר ביוזמות פרטיות.

עאידה תומא סלימאן: לא יוזמות של משרד החינוך.

<סמדר נהב-קמינר: יש יוזמה של משרד החינוך ש"צופן" נפגשה אתם, זה עוד לא התפתח אבל זה ברמה של פיילוט, אפשר להגיד, והם מדברים בפרט על תכנית internship בזמן או בסיום התיכון, תכנית שתחייב או תבקש מחברות הייטק לשכור תיכוניסטים בזמן שהם לומדים, מדברים על שלוש עשרה שנה או אחת עשרה שנה, לא משהו שאנחנו - - - אלא משהו עתידי.

עאידה תומא סלימאן: כלומר, אין בינתיים.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו נשמע יותר מאוחר מנציגות המשרדים השונים אבל, קודם גברת רות פולצ'ק, ארגון she codes אבל אני אבקש באמת, ככה, לקלוע ישר ולהתקדם בדיון.

<רות פולצ'ק: אין בעיה.

<רות פולצ'ק: קודם אגיד כמה מלים על she codes באופן כללי ועל הקשר הספציפי לנשים ערביות.

<רות פולצ'ק: קודם כל – ואני רוצה גם להתייחס לחלק מהדברים שנאמרו קודם וגם אנחנו קוראים, יוצאות כל מיני כתבות לגבי נשים בהייטק וחשוב לשים לב, הרי סמדר, שיש לנו את הכבוד לעבוד אתה וללמוד ממנה הרבה, היא יועצת ל she codes, בעצם דיברה על נשים במקצועות של הנדסה והרבה פעמים, כשמפרסמים נתונים על הייטק, אז צריך לשים לב אם הנשים האלו עוסקות בדברים הנדסיים או אם בכלל זה נשים בהייטק.

<רות פולצ'ק: שני הדברים האלה חשובים, גם לנשים באופן כללי וביחוד לנשים ערביות.

<רות פולצ'ק: כלומר, אנחנו מנסים להכניס נשים למקצועות שבהם גם השכר גבוה, שהם נחשבים מקצועות באופן מסורתי שהם גבריים – שלא בצדק.

<רות פולצ'ק: המטרה של she codes באופן כללי, ב- high lights, היא להגיע ל-50% מפתחות תוכנה בהייטק, אנחנו מסתכלות באמת על ה-vertical המאוד מאוד ספציפי של מפתחות תוכנה ומהנדסות תוכנה ואם מסתכלים על זה, אז אמנם מספר הנשים בהייטק הוא מעל 30% אבל מהנדסות תוכנה זה 15%, סדר גודל.

<רות פולצ'ק: אם מסתכלים על מקצועות אחרים שבהם היה המצב היה כזה בעבר – רפואה ומשפטים, הם שני מקצועות שבהם לא היו נשים בכלל והיום מעל 30%.

עאידה תומא סלימאן: כמה?

<רות פולצ'ק: 30% ברפואה ומשפטים.

<רות פולצ'ק: באופן ספציפי, ביחס לנשים ערביות, אלה שני תחומים שבהם יש נשים ערביות.

<רות פולצ'ק: נכון שלא כמו בהוראה או במקצועות אחרים, אבל כן שני מקצועות שבהם אפשר לראות שזה משהו שהוא לגיטימי, מקובל ונעשה ואנחנו מסתכלות על תעשיות ההייטק ובאופן ספציפי על פיתוח תוכנה, כעל משהו שאנחנו רוצות שיהיו בו עוד נשים ובפוקוס על נשים ערביות.

<רות פולצ'ק: אני אגיד כמה מלים על הפעילות שלנו ומה היא כוללת, היא כוללת כמובן גם נשים ערביות, צפאא היא אחת המנהלות בארגון וגם בוגרת "צופן", היא תדבר, הארגון הוקם לפני כשנתיים, יש לנו סדר גודל של עשרים סניפים ומעל עשרת אלפים נשים.

<רות פולצ'ק: למעשה, במוקדי הפעילות האלה, בכל אחד מהם, יש פעילות אחת לשבוע לכל הפחות, כלומר, בכל חודש יש לנו בין שמונים למאה אירועים ברחבי הארץ, כאשר מחצית מהם היא לסטודנטיות, בין אם באוניברסיטאות, במכללות או בתיכונים, יש לנו שני מוקדי פעילות בתיכונים, כאשר חלק מהפעילות הוא הרצאות, כמו שאתם מדמיינים בכל מיני אירועים אבל בעצם, חלק 'הארי' של המפגשים הוא מפגשי תיכנות, שבהם אנחנו ממש hands on כמו שאומרים, המתנדבות של הארגון יושבות עם המשתתפות וצפאא תוכל לספר על זה בהרחבה, שהיא מנהלת בכירה בארגון והן בעצם עוזרות למשתתפות, בין אם יש להן ניסיון בהייטק והן רוצות להתקדם בקריירה למשהו יותר בכיר עם יותר ניסיון, ובין אם הן לומדות תחומים חדשים ויש לנו מסלולי לימוד שמאפשרים להתחיל מאפס ולהגיע לאיזושהי רמה מאוד משמעותית.

<רות פולצ'ק: הפוקוס הוא על קהילה ולכן, אם מסתכלים על נשים ערביות או בכלל, אז כל אחד ממוקדי הפעילות שלנו מאוד מפוקס על גיאוגרפיה מסויימת.

<רות פולצ'ק: אנחנו מאוד מאמינות בקהילה וזו הסיבה ש she codes, כמעט ואין לנו שום תקציב והארגון מבוסס על מאה ששים מתנדבות שעושות המון, גם אני מתנדבת בארגון בעצם - - -

עאידה תומא סלימאן: הפעילות שלכן בבתי הספר, היא פעילות וולונטרית שלכן?

<רות פולצ'ק: לחלוטין.

עאידה תומא סלימאן: לחלוטין.

עאידה תומא סלימאן: משרד החינוך אין לו נגיעה לנושא הזה.

<רות פולצ'ק: אנחנו רוצים לדבר אתם ולהרחיב את זה יחד אתם אבל כיום לפעילות עצמה אנחנו מביאות תלמידות של תיכון ומביאות אותן לפעילות שלנו.

<רות פולצ'ק: דוגמה, אם מדברים על הגיל של בית הספר אז המנהלת של הסניף באוניברסיטת חיפה – שהייתה אמורה להגיע היום אבל נבצר ממנה, אמרה לי שהיא עוזרת לסטודנטיות ערביות בתיכון בכפר שלה והייתה רוצה לפתוח סניף של she codes שם, זה משבר את האוזן בכלל על הפעילות של הארגון אבל גם באופן ספציפי בהקשר של נשים ערביות.

<רות פולצ'ק: החסם הכי גדול שלנו כיום הוא באמת עניין תקציבי.

<רות פולצ'ק: יש לנו המוני מתנדבות שאפילו רוצות ואין לנו את כוח האדם לנהל את המתנדבות.

<רות פולצ'ק: יש לנו המון מקומות שמעוניינים ורוצים ומארחים אותנו ללא תשלום, גם היום בכל המפגשים שלנו מארחים אותנו ללא תשלום וכל הפעילות שלנו גרמה לכך, שכבר מאות נשים מצאו עבודה בזכות הפעילות וכן, דברים בסגנון internship שהזכרת, אלה דברים שאנחנו רוצים יותר 'למדל' ולהפוך אותם לצורה יותר מובנית.

<רות פולצ'ק: אם מסתכלים באופן כללי על הפעילות, אנחנו מאוד רוצות להרחיב את מוקדי הפעילות ואת מפגשי התכנות.

<רות פולצ'ק: באופן ספציפי, אילו היינו יכולים באופן כלכלי, אז מחר לצורך העניין היו לנו כבר עשרה סניפים נוספים, היום יש לנו עשרים, של נשים ערביות.

יוסף ג'בארין: מה קיים?

יוסף ג'בארין: לא אמרת מה קיים.

<רות פולצ'ק: מבחינת נשים ערביות?

יוסף ג'בארין: מבחינת הפריסה.

<רות פולצ'ק: יש לנו עשרים סניפים - - -

יוסף ג'בארין: פריסה ארצית אבל מה שיש לישובים הערביים.

<רות פולצ'ק: אז היום כל המפגשים שלנו נמצאים בערים הגדולות, יש לנו בחיפה, בירושלים, בבאר שבע, בתל אביב, באוניברסיטאות ולכן, באוניברסיטת חיפה יש לנו הרבה נשים ערביות – זה עניין דמוגרפי והכוונה שלנו, כי כיום אין לנו, גם בישובים יהודים וכו', אין לנו סגמנטציה כזאת אז אין לנו גם בכפרים אבל הכוונה שלנו לפתוח גם שם - - -

יוסף ג'בארין: כמה תלמידות ערביות בפרוייקט שלך?

<רות פולצ'ק: כיום, סדר גודל של משהו שדומה לתעשייה, כלומר, אנחנו מעריכות את זה בסדר גודל של 10% עד 15% מבין המשתתפות היום, והכוונה שלנו, בכל סניף חדש שאנחנו פותחים שהוא מפוקס על דמוגרפיה מסויימת וכיום, זה חלק מהאוכלוסייה הקיימת כמו למשל באוניברסיטאות, היכן שיש ריכוזים גדולים.

<רות פולצ'ק: עוד משהו משמעותי מבחינתנו הוא שחלק גדול מן הנשים הערביות שאנחנו מזהות הן מאוד חזקות והן לוקחות חלק בהנהגה.

<רות פולצ'ק: הזכרתי את נידין ויש את צפפא שתדבר בעצמה בעוד כמה דקות אבל היא משתתפת מאוד פעילה, ניהלה את הסניף באוניברסיטת תל אביב, קידמנו אותה לנהל אזור שלם וזה בעצם אומר שהיא מנהלת כמה סניפים של הארגון.

<רות פולצ'ק: וזה לחלוטין, כמו בתעשייה, לא משהו נפרד אלא לחלוטין חלק מהפעילות הרגילה של הארגון ומה שנוח לנשים ערביות - - - קשרים מסויימים שיש רק נשים אז - - -

עאידה תומא סלימאן: כשאת אומרת מנהלת סניף או מנהלת אזור, הכוונה היא מנהלת את הפעילות שלכן?

<רות פולצ'ק: כן.

עאידה תומא סלימאן: וזה ניהול אדמיניסטרטיבי או גם בתכנים ובתכניות?

<רות פולצ'ק: לא אדמיניסטרטיבי.

<רות פולצ'ק: אם מדברים על תקציב אז כל התקציב הולך למישהי אחת היום שהיא האדמיניסטרטיבית של הארגון וכל הניהול הוא בעצם ניהול ברמה תכנית טכנולוגית.

<רות פולצ'ק: לגבי ניהול, חלק מהנשים שמנהלות אצלנו בארגון, אנחנו רואות את זה כמעין מקום שבו אנחנו נותנות לנשים "להתגלח" על ניהול וללמוד ניהול, אז הן גם נשים שרוצות להתקדם אחר כך בקריירה – ראש צוות וכד' ואנחנו רואות את זה לא אחת.

עאידה תומא סלימאן: או.

עאידה תומא סלימאן: קיי.

יוסף ג'בארין: מהם היעדים שלכן?

יוסף ג'בארין: דיברת על 10%, 15%, אני מניח שזה לא מספק, אז האם יש יעדים של הארגון?

<רות פולצ'ק: כן, היעד העיקרי כיום הוא בתוך עשור להגיע ל 50% נשים בהייטק ומבחינת נשים ערביות - - -

יוסף ג'בארין: לא, הכוונה למשתתפות בתכניות שלכן.

<רות פולצ'ק: מבחינת משתתפות - - -

יוסף ג'בארין: כי אמרת שהיום משתתפות בתכנית 10%-15%.

<רות פולצ'ק: נשים ערביות.

יוסף ג'בארין: אז אני שואל האם זה מספק?

יוסף ג'בארין: אני מניח שיש לכם יעדים להגיע לשיעור יותר גבוה, נכון?

<רות פולצ'ק: כן, היעדים שלנו להגיע גם לשיעור גבוה יותר אבל - - -

<קריאה: פיחות מספרי - - -

עאידה תומא סלימאן: מעניין מאוד שזה 15% כאשר האחוז שלנו מהציבור הוא 20% והפריסה שלכן היא רק בערים הגדולות או המעורבות או היהודיות, כך שאני צופה שאם תגיעו לערים או לכפרים ערביים, אז בטח זה יקפיץ את ההשתתפות.

<רות פולצ'ק: לחלוטין.

<רות פולצ'ק: וזו הכוונה.

<רות פולצ'ק: כלומר - - -

יוסף ג'בארין: לכן שאלתי מה היעדים, זאת אומרת, יש לכם יעדים להגיע אליהם?

<רות פולצ'ק: היעדים שלנו הם שזה יהיה גבוה יותר מן האחוז באוכלוסייה, בגלל שבאופן יחסי יש יותר נשים ערביות שעובדות בצורה משמעותית ולכן, אנחנו חושבים שזה הגיוני אם - - - שהם באזורים קטנים.

<רות פולצ'ק: אני רוצה להגיד משפט לסיום.

<רות פולצ'ק: אני רואה גם כאן ובכל מקום שאנחנו נתקלות, אנחנו מקבלות כל כך הרבה גישות חיוביות ורצון, ואנחנו מאוד היינו רוצות שזה יתקדם למעשים.

<רות פולצ'ק: נשמח מאוד ותודה לכם על הזמן ועל הפגישה.

עאידה תומא סלימאן: תודה.

עאידה תומא סלימאן: אני אשמח אחר כך לשמוע עוד פרטים על העשייה אבל אני קודם נותנת את זכות הדיבור לחבר הכנסת נחמן שי.

עאידה תומא סלימאן: בבקשה.

נחמן שי: תודה רבה.

נחמן שי: קודם כל אני רוצה לתת חיזוק חיובי לעאידה, כי כל פעם היא מפתיעה אותי עם נושאים חדשים בישיבות של הועדה, וכל פעם חושפת טפח חדש מן העולם של הציבור הערבי, שאנחנו לצערי די אטומים לו ולא מכירים אותו וכאן היא ממש מעלה נושא שבעיניי – ואני מודה כמובן לדוברות, שלא הייתי מודע לו בכלל וכשאני חושב עליו, אז הוא אחד הדברים הכי מרעננים שיכולים להיות.

נחמן שי: אתה שומע, איימן?

נחמן שי: אתה עסוק.

איימן עודה: כן, אני עסוק.

נחמן שי: ראיתי גם את ההצעה לסדר שלך והיא גם משתלבת בזה.

נחמן שי: זה נראה לי ממש כמו פריצת דרך או חלוציות.

נחמן שי: חלוציות, בגלל שההתחלה קיימת.

נחמן שי: אם אני רואה שבחברה הערבית 54% מהבנות לומדות במגמות של הנדסה וטכנולוגיה אז זה יוצא מן הכלל.

<קריאה: בתיכון.

נחמן שי: אני יודע.

נחמן שי: אני מבין ואז נוצר איזשהו מעצור והן הולכות לעבוד ב"סודה סטרים" נגיד, אולי.

נחמן שי: "סודה סטרים" היא בדיוק העולם ההפוך.

נחמן שי: אני לא מזלזל ב"סודה סטרים", גם לצאת מרהט ולעבוד ב"סודה סטרים" זו פריצת דרך בפני עצמה, גם שם צריך לעבור הרבה אבל, כאן אנחנו מדברים על חזית הטכנולוגיה במדינה ש'מתעטרת' – בצדק – בתואר מדינת הסטארט אפ, שמחפשת מהנדסים בהודו, בהודו, את יודעת, כאלה עם נקודה על הראש ואילו פה, יש לנו מתחת לאף מאגר אנושי בלתי רגיל של אנשים מוכשרים - - -

עאידה תומא סלימאן: הם רוצים כנראה את הנקודה.

נחמן שי: את הנקודה, כן.

נחמן שי: העיתון של המתנחלים נקרא "נקודה" אז אולי - - -

עאידה תומא סלימאן: הנה, חיפשו את הנקודה.

נחמן שי: בדיוק.

נחמן שי: כאן ישנו באמת עולם מרתק.

נחמן שי: ברור לי, אני לא נאיבי, זה לא 'הוקוס פוקוס' וצריך להתגבר פה על מכשולים עצומים, עצומים, גם בתוך החברה והמשפחה וגם הטכניים, דיברנו פעם על שירותי תחבורה ועל כל מיני דברים שמקשים על הניידות אבל, אם המודל של נצרת – זו העיר היחידה בעצם אבל, היא מלמדת - - -

יוסף ג'בארין: יש לנו הרבה ערים.

עאידה תומא סלימאן: אבל היא היחידה שיש לה.

נחמן שי: שיש לה הייטק.

נחמן שי: עיר שיכולה - - - הייטק.

נחמן שי: יש ערים גדולות אבל אף אחת אין לה הייטק בסדר הגודל הזה.

נחמן שי: 700 אתה אומר ומתוכן 25% נשים אז המטרה היא תחת היד, זה אומר שאם יצרת את התשתית הטכנית והטכנולוגית, אז התשתית האנושית משתלבת, זה אפילו יותר פשוט ממה שזה נשמע.

נחמן שי: אני באמת, עודא, אנחנו חייבים לעשות לפעול בעניין.

נחמן שי: באמת אני אומר לךָ.

נחמן שי: זה - - -

עאידה תומא סלימאן: חבר הכנסת נחמן שי, למה פתאום כשצריכים לעשות אתה פונה אל הגברים?

עאידה תומא סלימאן: אני זאת שהתחלתי את הדיון, מה קורה פה?

יוסף ג'בארין: הוא רוצה שהרשימה תתגייס לזה, הוא איש לא - - -

עאידה תומא סלימאן: אל תדאג, הם מגוייסים.

עאידה תומא סלימאן: העיקר שהמשרדים יתגייסו, שזה מחייב תשתיות וזה מחייב תחבורה ציבורית.

נחמן שי: לגמרי, אבל הרצון קיים.

נחמן שי: במקום שבו הנשים יכולות לבחור הן בוחרות מרצונן, למעלה מ-50%, במקצועות הנדסה וטכנולוגיה.

נחמן שי: זאת אומרת, הרצון קיים, את לא צריכה לעודד את הרצון, הבעיה היא לתרגם את הרצון הזה למונחים ויש לנו - - -

עאידה תומא סלימאן: ולהתגבר על החסמים המבניים הקיימים.

נחמן שי: אנחנו צריכים לראות תכנית פעולה - - -

עאידה תומא סלימאן: אתה תראה.

עאידה תומא סלימאן: ברור.

נחמן שי: תכנית פעולה.

נחמן שי: ואני לא אסתכל על איימן יותר, אני מבטיח לך רק עלייך, מעכשיו.

עאידה תומא סלימאן: לא, אתה יכול להסתכל.

נחמן שי: רק ימינה, רק ימינה, לא לראות.

אוסאמה סעדי: תסתכל על עודה, לא על איימן.

עאידה תומא סלימאן: זאת הצהרה שלך אישית או של כל המחנה הציוני?

נחמן שי: לגמרי, של כל, את יודעת שהולכים ימינה בלי קשר, בלי קשר.

עאידה תומא סלימאן: גברת צפאא עיק, מהנדסת תוכנה.

<צפאא עיק: אני אדבר קצת ממקום קצת שונה מזה שדיברו קודם כי אני גם בחורה ערביה, גם לומדת מדעי המחשב, גם עובדת בהייטק ואני גם מגיעה מעיר שהיא ממש שמרנית.

<צפאא עיק: אני מאום אל פאחם.

עאידה תומא סלימאן: העיר שלך, יוסף.

<צפאא עיק: כן, זו העיר שלך, אז אני גם מאום אל פאחם וגם מגיעה ממשפחה שמרנית וגם רציתי ללמוד מדעי המחשב וגם לעבוד בתעשייה אבל, אני לא מצאתי את הקהילה שהיא ממש תומכת בנשים בהייטק.

<צפאא עיק: גם לא בחברה הערבית וגם לא בכלל, בגלל זה אני מצאתי את עצמי ב she codes למשל.

<צפאא עיק: דמיינו לעצמכם שיש קהילה שהיא רק נשים וזה ממש מושך עוד נשים, בין אם הן נשים יהודיות, ערביות, חרדיות, לא משנה, אז למשל, דוגמה ממש קולעת היא הדוגמה של אוניברסיטת חיפה.

<צפאא עיק: בגלל שיש ממש הרבה נשים ערביות באוניברסיטת חיפה אז זה סניף שיש בו הרבה נשים ערביות וזו אוניברסיטת חיפה, אז במקום שבו אנחנו מקיימות סניף, תמיד זה מושך עוד נשים ערביות וגם אני נמשכתי לזה, כי אני רוצה מקום שיש בו נשים שעובדות, שהן מקצועיות ולומדות תוכנה.

<צפאא עיק: זה לא משנה איפה זה נמצא, אם זה בתל אביב, בנצרת, זה לא משנה איפה זה נמצא ובגלל זה, לעודד נשים בכלל זו חייבת להיות המטרה שלנו, ונשים ערביות, בגלל כל החסמים של החברה הערבית, יש הרבה חסמים של מחשבות בחברה הערבית, שתמיד בחברה הערבית מסרבים לדברים חדשים, לדברים שהם לא יציבים ואנחנו יודעים שתעשיית ההייטק היא לא הכי יציבה שיש, היא קצת שונה ובחברה הערבית - - - משהו שונה, אז בגלל זה הם לא רוצים שהבנות שלהם ילמדו מקצועות של מדעי המחשב.

<צפאא עיק: אפילו הבנות שכן רוצות ללמוד מדעי המחשב, בסוף לא מתעסקות עם זה כי תמיד יש את הלחץ של המשפחה ושל החברה "את לא תמצאי עבודה", "גם אם תחפשי לא תמצאי במקום שהוא כל כך טוב כי לא מעסיקים נשים ערביות" אז יש את הקהילה שלא ממש תומכת בנשים, גם נשים בכלל וגם נשים ערביות ויש את כל המחסומים החברתיים שנשים צריכות להתמודד אתם, אז צריך איכשהו להתמודד עם כל הקשיים, גם של נשים בכלל וגם של נשים ערביות.

<צפאא עיק: לכן צריך לקיים כמה שיותר מפגשים של נשים כי אני יכולה להגיד לכם שמפגש - - -

יוסף ג'בארין: הכוונה לסטודנטיות?

<צפאא עיק: גם וגם.

<צפאא עיק: אני יכולה להגיד בוודאות שאם יש מפגש שמתקיים, יש כמעט עשרים מפגשים בתוך תל אביב של תיכנות, של טכנולוגיה ושל הייטק ויזמות ולא מגיעות לשם נשים ערביות אבל, אם יש מפגשים שהם רק של נשים, אז כן יגיעו אליהם נשים ערביות.

<צפאא עיק: ככלל, אני יכולה לדבר גם על נשים כי נשים לא מגיעות בדרך כלל למפגשים כאלה, נשים - - -

נחמן שי: אז הן צריכות להגיע למפגש של נשים בלבד, אבל מה את עושה אחר כך, מקום העבודה הוא מעורב.

<צפאא עיק: לא, לא, אני אומרת שאין דברים שמושכים נשים כדי - - -

<קריאה: להעצים.

<צפאא עיק: להעצים אותן.

<קריאה: זה יותר כייף.

<צפאא עיק: זה יותר כייף, זה יותר תומך, כי יש קהילה של נשים שכולן מבינות אחת את השנייה, יודעות מהם החסמים, מה המכשולים, איך הן מתמודדות אחת עם השנייה, בתוך הקהילה עצמה יש נשים שהן עובדות בתעשייה, אז זה המקום למצוא את ה roll models שוואללה דיברה עליהן, אז צריך להכיר נשים שהן כן עובדות בתעשייה.

<צפאא עיק: תמיד בנות מגיעות ושואלות אותי: אז איך את יודעת שיש נשים בתעשייה ואיך אני אמצא עבודה, אז כן יש נשים ואני יכולה לספור הרבה נשים שעובדות בהרבה חברות, אבל את צריכה להכיר את הנשים האלה ולשמוע שיש, יש הזדמנויות, המון הזדמנויות, גם לנשים וגם לערביות, אז צריך את המקום הזה כדי לאפשר לנשים למצוא את המקום המתאים להן, גם מבחינה חברתית וגם מבחינה מגדרית.

עאידה תומא סלימאן: תודה רבה, צפאא, אני חייבת להגיד שהצורה שבה דיברת ואיך שהצגת - - -

<צפאא עיק: מגיע ממקום ממש אישי אז בגלל זה.

עאידה תומא סלימאן: בגלל זה זה הגיע ישר ללב.

עאידה תומא סלימאן: זה יצא מן הלב ונכנס אל הלב.

עאידה תומא סלימאן: את הרשמת אותנו.

עאידה תומא סלימאן: בהצלחה בעבודה שלך.

נחמן שי: כמה עוד יש מאום אל פאחם נשים - - - שעובדות בהייטק?

<צפאא עיק: יש מספר קטן מאוד אבל יש מספר שהוא התקווה שלנו, שיהיו עוד.

<סמדר יהב-קמינר: יש באום אל פאחם אחד מבתי הספר המצטיינים בכלל, אני חושבת.

<צפאא עיק: אני יכולה להגיד שיש הרבה נשים מאום אל פאחם שלומדות מדעי המחשב, אבל לא כולן ממשיכות לתעשייה.

נחמן שי: אחר כך הן עוברות להיות מורות.

<צפאא עיק: בדיוק, כי זה יותר מתאים, יותר מתאים לחיי המשפחה, לנישואין - - -

<סמדר יהב-קמינר: זה קרוב לבית.

<צפאא עיק: קרוב לבית, כן.

נחמן שי: לטפל בילדים.

<צפאא עיק: בדיוק ואני לא צריכה להגיד כמה זה חשוב הנישואין בחברה הערבית, המשפחה והילדים ו"לחזור בשעה שתיים".

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שזה בכל חברה.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו לא צריכות - - -

<קריאה: נכון.

עאידה תומא סלימאן: השיח סביב שמיני במרץ השנה כולו על שילוב בין קריירה למשפחה, כאילו נעלמו כל הבעיות האחרות.

עאידה תומא סלימאן: כולנו קרייריסטיות ויש לנו בעיה עם המשפחה.

עאידה תומא סלימאן: טוב, אז אני רוצה לתת לגברת אלה אייל בר דוד, מנהלת תחום בכיר – תעסוקת מיעוטים, משרד הכלכלה.

<אלה אייל בר דוד: תודה.

עאידה תומא סלימאן: ככה זה כתוב במשרד, זה לא מה שאני אומרת – תעסוקת מיעוטים.

<אלה אייל בר דוד: אני מסתכלת על זה כתעסוקת חברה ערבית.

יוסף ג'בארין: רק שיריב לוין לא יאהב את זה, זה העניין.

<אלה אייל בר דוד: קודם כל אני רוצה להתחיל מכמה נתונים על התכניות של משרד הכלכלה, כי אני חושבת שבכל התחום הזה של יצירת אקו-סיסטם גם לחברה הערבית בכללותה בתחום ההייטק, כמנוע צמיחה של המשק, ובוודאי לנשים ערביות, אז משרד הכלכלה כמובן זיהה את זה, הוא מתמודד עם המחסור בכוח אדם מיומן והוא פועל באופן אקטיבי בהמון תחומים שאני עוד מעט אפרוט אבל קצת נתונים.

<אלה אייל בר דוד: חשוב להגיד, הבעיה של הקוטביות המגדרית הזו שאנחנו נתקלים בה, שנשים לא נמצאות בהייטק, היא בעיה בכל העולם המערבי.

<אלה אייל בר דוד: עכשיו, אני לא באה ומתרצת כאן, כמובן, אלא אני פשוט מתארת תופעה והיא קיימת, כמובן, בכל העולם הערבי, גם אצל נשים יהודיות וצריך לפעול למען תיקון העניין הזה.

<אלה אייל בר דוד: במדינת ישראל אנחנו מדברים על שוק של בערך 284,000 איש שעובדים בתחומי ההייטק, בערך 92,000 נשים עובדות ומתוכן – על פי נתונים של מינהל מחקר וכלכלה, רק 1,700 הן נשים ערביות אבל, הנשים הערביות הללו, כמו שציינו פה חברותיי קודם, הן באמת לא עובדות בתחומי הליבה שהם התוכנה ופיתוח החומרה, שהם בסוף התחומים עם השכר הגבוה, אלא רובן עובדות בתחום שירותי הסלולאר והתקשורת, אז גם בתוך זה אנחנו צריכים ליצור שינוי.

<אלה אייל בר דוד: אני קצת אפרט על מה שמשרד הכלכלה עושה.

<אלה אייל בר דוד: אני כן רוצה להגיד משהו על ה pipe line.

<אלה אייל בר דוד: יש לנו בעיה אמתית בזרימה של נשים ונשים ערביות להייטק.

<אלה אייל בר דוד: מפתיע להגיד, שנשים ערביות, בכלל, נערות בישראל, מהוות 47% – כמו שחבר הכנסת אמר, מן הלומדים חמש יחידות מתימטיקה בתיכון.

<אלה אייל בר דוד: במיגזר הערבי המצב יותר טוב, נערות ערביות בוחרות בלימודי הגברה במתימטיקה ובמדעים יותר מנערות יהודיות ובמובהק יותר מהבנים, מהנערים הערביים.

<אלה אייל בר דוד: בכל זאת, מה אנחנו רואים - - -

<קריאה: את יכולה לחזור על המשפט הזה בבקשה?

<אלה אייל בר דוד: נערות ערביות בוחרות בלימודי הגברה חמש יחידות מתימטיקה ומדעים, יותר מנערות יהודיות ובצורה מובהקת יותר מנערים ערבים.

יוסף ג'בארין: יותר מהבנים הערבים.

<אלה אייל בר דוד: יותר מנערים ערבים, אמת.

<אלה אייל בר דוד: כשאנחנו מגיעים לאקדמיה, מתוך הבנים שלמדו חמש יחידות מתימטיקה ומתוך הבנות, אנחנו רואים ששני שליש מהבנים הולכים ללימודים שהם רלבנטיים לתעשיית ההייטק, מדעי מהחשב, פיזיקה, מתימטיקה והנדסה כמובן, ומתוך הבנות כ-30%.

יוסף ג'בארין: למה את חושבת - - - לתעסוקה?

עאידה תומא סלימאן: כי הן הולכות, תסתכלו למשל, ברפואה, היום, בלימודי רפואה, הרוב בין הסטודנטים הערבים הוא נשים.

<אלה אייל בר דוד: נכון.

עאידה תומא סלימאן: כלומר, הן מוסללות למקצועות אחרים, עוד לא גילו את התחום הזה.

<סמדר נהב-קמינר: יש להן מודל לחיקוי.

עאידה תומא סלימאן: לא, לא, אני לא אומרת שזה הכול, אני מנסה להסביר.

יוסף ג'בארין: כשיש בתעסוקה עבודה בטוחה.

עאידה תומא סלימאן: בסדר, אני מנסה להסביר למה נשים שמסיימות תיכון עם מקצועות התיגבור לא נמצאות באותם אחוזים בהייטק, כי בעצם, הן עדיין הולכות למקצועות אחרים.

<אלה אייל בר דוד: אני רק - - -

נחמן שי: רוקחות כנראה הכי פופולרי.

<אלה אייל בר דוד: חשוב להגיד בעניין, חברות, חשוב להגיד, גם בשנות ה-70 בארצות הברית, נשים היוו 9% מלומדות המשפטים, רפואה ורפואת השיניים, שלושים שנה אחרי זה אנחנו במצב אחר, שחצי מהן הן בתחומים האלה, לכל הפחות, זאת אומרת, יש פה תהליך, אנחנו ניכנס למקצועות הללו, אני לא רוצה לחכות שלושים שנה, אני מאמינה - - -

עאידה תומא סלימאן: אז מה אתם עושים במשרד הכלכלה כדי שלא נחכה שלושים שנה?

נחמן שי: אני לא רוצה לחכות שלושים שנה.

עאידה תומא סלימאן: בואו ניכנס לזה.

עאידה תומא סלימאן: מה עושה משרד הכלכלה כדי שלא נחכה?

<אלה אייל בר דוד: כמו שאמרתי, אנחנו מתחילים מתכנית הכוון להשכלה גבוהה, שנקראת - - - היא פרוסה בכל מרכזי "ריאן" לתעסוקת חברה ערבית, שפרוסים ברחבי הארץ, לכוון נשים ללמוד מקצועות רלבנטיים ונדרשים במשק, באקדמיה.

<אלה אייל בר דוד: הדבר השני, צריך להביא את האקדמיה לנשים, כבר היום - - -

עאידה תומא סלימאן: שניה, שניה, שׂברי את אוזנינו, כמה נשים עברו ב-2015 את התכנית הזו?

עאידה תומא סלימאן: מה הן עושות עכשיו, אחרי שעברו את התכנית?

<אלה אייל בר דוד: התחילו ללמוד.

יוסף ג'בארין: זה בתיכונים.

<אלה אייל בר דוד: התכנית התחילה וסיימה את שנת הפעילות הראשונה שלה ב-2015, במהלך השנה הזאת יותר מ-70% מהמשתתפים בתכנית היו נשים.

<אלה אייל בר דוד: התחילו כ-354 נשים וגברים ללמוד, כשרובם ככולם במקצועות נדרשים, כמו הנדסה וכו'.

<אלה אייל בר דוד: אני כן אגיד שהתכנית הזאת, בשילוב עם עבודה שהמל"ג עושה בתכנית "רואד" באמת משַנָה, וכמו שאמרתי היא משנה אחרי שכבר בחרו את החמש יחידות מתימטיקה, זאת אומרת, היא באה לאלה שכן בחרו וכן יכולים להמשיך ואומרת: בואו תקשיבו מה אפשר, מה השכר שלכם יכול להיות ולאן לכוון.

נחמן שי: למה 54%?

נחמן שי: למה אחוז כל כך גבוה בוחר במקצועות הריאליים?

נחמן שי: האם יש הסבר לכך?

<אלה אייל בר דוד: במקצועות הריאליים - - -

נחמן שי: את אומרת ש-54% לומדים במקצועות של הנדסה וכד'.

<אביטל ינובסקי: בתיכון.

<אלה אייל בר דוד: 47% מהנשים לומדות חמש יחידות מתימטיקה.

נחמן שי: שואלים אותן למה הן בוחרות מתימטיקה ולא מקצועות הומניים?

<קריאה: כי הן - - - אתה פוגש את הבנות האלו, באופן - - -

<אלה אייל בר דוד: כי הן יכולות, כי הן מבינות שהן יכולות.

<אביטל ינובסקי: התיכונים, יש עוד ארגונים שעושים ובאירוע סוף השנה באום אל פאחם, 60% מהמשתתפים - - - או רוצים תחרות, זה גברי, 60% מהמשתתפים היו בנות אבל הן תיכוניסטיות.

<אביטל ינובסקי: ברגע שהן עוברות את השלב של התיכון - - -

<סמדר יהב-קמינר: בתיכון עוד מותר להן להצטיין.

נחמן שי: בתיכון עוד מותר להן להצטיין.

<קריאה: זו אמירה מאוד עצובה.

עאידה תומא סלימאן: מה זאת אומרת, אני לא הבנתי את המשפט.

<סמדר יהב-קמינר: בתיכון זה עוד מאוד לגיטימי, תשקיעי את כל הזמן שלך בלימודים ותצטייני ותהיי טובה וכו' ואחר כך רק מתחילים לחשוב על חסמים.

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שאם במשפחה מלמדים כבר למצויינות אז הן ממשיכות אחר כך.

עאידה תומא סלימאן: כדאי מאוד לבדוק את הנשים האלה, שהיו מצטיינות בתיכון, והלכו על לימודים כאלה, איפה הן נמצאות היום?

עאידה תומא סלימאן: אני בטוחה שהן נמצאות בתחומים – אולי לא בהייטק כמו שאמרתי בהתחלה, יש לנו היום - - -

<סמדר נהב-קמינר: אבל אנחנו מדברים על אחוז גבוה שהולך להוראה.

<סמדר נהב-קמינר: אתם מכירים את זה.

<סמדר נהב-קמינר: הן הולכות להוראה ונחלקות.

<סמדר נהב-קמינר: האמת, הנתונים האלה הן - - - מן המשולש ואני לא בטוחה עד כמה זה אותו דבר, אבל זו פשוט תופעה מזעזעת, שהולכות כולן להוראה, למכללות אפילו כאלו עם חמש יחידות בסוף הולכות למכללות.

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שכדאי מאוד, שניה - - -

נחמן שי: מורות למתימטיקה?

עאידה תומא סלימאן: אני אתן לגברת אלה להמשיך אבל כנראה אנחנו נצטרך באיזשהו שלב לקבל יותר מידע על החלוקה של הנתח הזה של התלמידות שבעצם, הן העתודה לשילוב יותר קל, גם בהייטק וגם במקצועות אחרים, לבדוק מה קורה אתן.

עאידה תומא סלימאן: בבקשה, אלה.

<אלה אייל בר דוד: חשוב לי רק להגיד שחלק מהכלים שאנחנו נותנים הוא שאנחנו משקפים להן את השכר העתידי.

<אלה אייל בר דוד: לבוא ולהגיד: השכר בכלל המקצועות האקדמאיים הוא סביב 7,700 פלוס מינוס, אם את תלמדי מדעי המחשב, שלש שנים אחרי סיום התואר את תרוויחי יותר מ-15,000 שקל.

<אלה אייל בר דוד: לדוגמה.

<אלה אייל בר דוד: וזו דוגמה שבעצם מבהירה את הפער העצום ויכולה אולי, להוות תמריץ, גם למשפחה של אותה צעירה.

נחמן שי: למי אתם מסבירים את זה, לנשים?

<אלה אייל בר דוד: למשתתפים בתכנית ההכוון להשכלה גבוהה.

<אלה אייל בר דוד: סמדר ציינה משהו - - -

עאידה תומא סלימאן: סליחה, אבל - - -

<צפאא עיק: זה פחות מעניין שנים, זה יותר מעניין גברים – השכר עבודה, כי נשים מעדיפות לעבוד בשכר ממש נמוך גם בהייטק, ולא לעבוד בעבודה שהיא פחות מתאימה להן.

<אלה אייל בר דוד: אמת.

<אלה אייל בר דוד: צריך להביא את האקדמיה הרלבנטית, גם את האקדמיה, כדי לייצר את האקו-סיסטם בתוך הישובים הערבים.

<אלה אייל בר דוד: אנחנו כבר רואים, למשל, בבקעה אל גרבייה נפתחה מכללה להנדסאים, יש מכללה להוראה, "מכללת אל קסאמי" וממש לצידה, בחסות הקהילה, נפתחה מכללה להנדסאים אבל הרבה הרבה נשים הנדסאיות לומדות שם - - -

נחמן שי: רק לומר שיכולים להסמיך - - -

<אלה אייל בר דוד: מקבלים את התעודה ממשרד הכלכלה, תעודה של הנדסאים, כן.

<אלה אייל בר דוד: הדבר הנוסף הוא ליצור את מקומות העבודה.

<אלה אייל בר דוד: לא סתם ציינו פה את נצרת ונצרת היא דוגמה מצויינת.

<אלה אייל בר דוד: איך מייצרים שם חברות הזנק – סטארט אפים בלשוננו, המדען הראשי, במשרד שלנו, נותן מענקים לחברות הזנק שמתחילות עם בעלות מהחברה הערבית, על סך של 85%, זאת לעומת חברות של כלל הציבור, שמקבלות מימון של רק 50%, בגלל בעיות מימון וכו', גם בגלל החשש לקחת סיכונים – שדיברו עליו קודם, בחברה הערבית, זו דוגמה.

<אלה אייל בר דוד: בא סטף ורטהיימר - - -

עאידה תומא סלימאן: שניה, שניה, שניה.

יוסף ג'בארין: לא דיברו פה.

<אלה אייל בר דוד: אני מדברת על איך מייצרים - - -

יוסף ג'בארין: אבל לא דיברו פה על חשש לקחת סיכונים בחברה הערבית.

<אלה אייל בר דוד: היא דיברה.

<צפאא עיק: אני דיברתי.

יוסף ג'בארין: סיכונים מבחינת למצוא מקצוע.

<אלה אייל בר דוד: לא רק, לא רק, אני מדברת הרבה עם סטארט-אפיסטים ערבים והם אומרים: אני רוצה מימון, אני רוצה להשיג מימון, לאן היהודים הולכים?

<אלה אייל בר דוד: הם הולכים למשפחה - - -

נחמן שי: המדען נותן להם 30% יותר - - -

<אלה אייל בר דוד: 35.

עאידה תומא סלימאן: השאלה כמה ניתָן ב-2015 על יד המדען.

<אלה אייל בר דוד: אני אבדוק.

<אלה אייל בר דוד: אני יודעת שיש - - -

עאידה תומא סלימאן: אני יודעת שלא הייתה השקעה 'מי יודע מה' מהמדען הראשי, אז אם - - -

<קריאה: הייתה השקעה יפה דווקא.

<אלה אייל בר דוד: לפי דעתי יש לפחות 15 סטארט אפים שקיבלו.

<קריאה: בדיוק.

<אלה אייל בר דוד: זו הטבה ממש ממש טובה.

עאידה תומא סלימאן: אני מבקשת לדעת קודם כל, מהו התקציב שהמדען הראשי נתן ב 2015 לסטארטאפים ערבים ופילוח הנשים מתוכם.

<אלה אייל בר דוד: או.

<אלה אייל בר דוד: קיי.

נחמן שי: תעסוקת נשים.

עאידה תומא סלימאן: לא, לא.

עאידה תומא סלימאן: כמה סטארטאפיסטיות - - -

נחמן שי: וכמה הובילו ואם הוא נותן למי שמוביל - - -

<אלה אייל בר דוד: למי שבבעלות ערבית.

נחמן שי: בעלות, עאידה, זה מאוד מסובך.

נחמן שי: זה לא שזה בלתי אפשרי אבל האישה צריכה להיות - - -

עאידה תומא סלימאן: תאמינו לי, אם זה חמש עשרה הם יודעים לפלח את זה, אם הבעלות היא של אישה או של גבר, אפילו לספור את זה עם היד.

<אלה אייל בר דוד: עאידה, אני אגיד בכנות, אני מאמינה שזה כמעט מאה אחוז גברים, אין לי ספק אפילו אבל, אני אביא לך את הנתונים המדוייקים, חד משמעית.

<אלה אייל בר דוד: כמו שאמרתי, הקמת אזור תעשיה, סטף ורטהיימר בא, עשה מעשה, הקים אזור תעשיה, אנחנו מכירים את רים יונס, שהיא - - -

עאידה תומא סלימאן: רים יונס היא לא תוצר של זה - - - את החברה שלה לפני חמש עשרה שנים.

<אלה אייל בר דוד: נכון, והיום היא יושבת, היא עברה מעסק קטן לעסק בינוני, בתוך הפארק הייטק הזה, בעצם זה נתן את המקום לקפיצת המדרגה, והיא מעסיקה המון מהחברה הערבית.

<אלה אייל בר דוד: גם, כמובן, חברות כמו "גלית סופר" שהן קבלניות משנה שהן - - -

עאידה תומא סלימאן: או.

עאידה תומא סלימאן: קיי.

<אלה אייל בר דוד: התמריצים להעסקה, סיבסודי שכר וכו'.

<אלה אייל בר דוד: חשוב לי להגיד על התכנית המרכזית שלנו, שהיא התכנית שמופעלת על ידי המטה לשילוב מיעוטים, לשילוב החברה הערבית, סליחה.

<אלה אייל בר דוד: אנחנו, בעצם, על ידי שני זכיינים – "צופן" ו- it works, ממש פונים לסטודנטים ולג'וניורים, זאת אומרת, בוגרים צעירים, שאמורים להשתלב במשרות ג'וניור, "צופן" ו- it works עושות עבודה מדהימה של האיתור שלהם, של הליווי שלהם, של ההכנה, של הצמדת 'מנטורים' אם צריך, הכשרה בתחומי פיתוח אפליקציות, בחינות בדיקות תוכנה, real time וכו', ובעצם שילוב המספר שאנחנו מדברים עליו, אנחנו אמורים בשלש שנים – סיימנו את השנה הראשונה של הפרוייקט הזה, לשלב אלף מתוך החברה הערבית בתוך שוק העבודה, אנחנו כבר שילבנו 263.

<אלה אייל בר דוד: אני כן אגיד, עאידה, ואני יודעת שאנחנו, גבירתי חברת הכנסת, שאנחנו בשיח הזה, כשאנחנו קבענו כמה נשים יהיו – ואני יודעת שאת אומרת "50% לא יקום ולא יהיה אחרת" אז אני באה ואומרת - - -

עאידה תומא סלימאן: שניה, אני, אחרי ששמעתי את הסטטיסטיקה – רוצה יותר מ-50%.

<אלה אייל בר דוד: אני אתך, אני גם רוצה יותר מ-50%, אני רק אומרת שכשאתה בא וקובע לזכיינים איזשהם מדדים - - - אתה צריך לתת להם משהו ריאלי, אז הקביעה שלנו הייתה: לפחות כמו הנשים היהודיות.

<אלה אייל בר דוד: זאת אומרת, מבחינתנו, נשים ערביות בשילוב שלהן ולכן, מה שקורה בנצרת ולכן אנחנו קבענו את הסף הזה של 25% לפחות נשים בתכנית, בשלב הראשון.

<קריאה: זה בדיוק מה שיש היום.

<אלה אייל בר דוד: סליחה?

<קריאה: אתם משמרים את מה שיש היום.

<אלה אייל בר דוד: לא, לא היו נשים ערביות בהייטק לפני כמה שנים, להביא - - -

עאידה תומא סלימאן: שניה, שניה, שניה - - -

<אלה אייל בר דוד: שילוב של נשים ערביות, של אותה רמת שילוב - - -

<קריאה: בנצרת יש - - -

<אלה אייל בר דוד: זה רק בנצרת.

<אלה אייל בר דוד: ""it works ו"צופן" עובדים בכל הארץ, חשוב להגיד.

עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לשאול שאלה אחת.

עאידה תומא סלימאן: משרד הכלכלה, מה הוא עושה?

עאידה תומא סלימאן: תכניות כאלו הן מצויינות אבל, הן תכניות, שאני חייבת להגיד, שבסקאלה שלי, לא פורצות דרך אמיתית, בעיניי.

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שהגיע הזמן לבדוק מה נעשה, נגיד, מקימים עכשיו או מדברים על הקמת איזורי תעשיה באוכלוסייה הערבית.

עאידה תומא סלימאן: אחת מן הבעיות העיקריות של חברות ההייטק – אם מנסים לשכנע אותן להגיע, חוץ מנצרת לעוד מקומות, אפילו בנצרת, עד שניבנה הפארק שבנה סטף, כמעט אי אפשר היה למצוא בניין שהוא מתאים לחברת הייטק שהיא תקים את הסניף שלה שם.

עאידה תומא סלימאן: השאלה היא האם מכינים את אזורי התעשייה לתעשייה מסוג זה ולא תעשייה שאנחנו מכירים - - -

<חיאם קעדאן: תעשיית צווארון לבן.

<סמדר נהב-קמינר: אני רוצה - - -

עאידה תומא סלימאן: שניה, סמדר, אני רוצה לשמוע את התשובה של משרד הכלכלה קודם.

<אלה אייל בר דוד: אני חושבת שדווקא - - -

<סמדר נהב-קמינר: היא פרטנרית שלנו, תעני אבל אני רוצה לספר - - -

עאידה תומא סלימאן: סמדר, שניה, בבקשה.

עאידה תומא סלימאן: יש לי משרד, אני רוצה לשמוע את התשובה של המשרד.

עאידה תומא סלימאן: האם מכינים את אזורי התעשייה לעתיד?

עאידה תומא סלימאן: או ששוב, משמרים את המצב הקיים, או שאזורי התעשייה של האוכלוסייה הערבית לא יהיו ברמה כזו שתוכל למשוך, כי בעצם, מה שימשוך את חברות ההייטק להיכנס לאוכלוסייה הערבית הוא מצד אחד כוח העבודה המיומן ולצערי הרב, היותר זול, ומקום שאפשר בו לקיים את העבודה, האם יש?

<אלה אייל בר דוד: אני אגיד כך.

<אלה אייל בר דוד: אמנם אני אמונה על תחום התעסוקה ופחות על האלמנטים של תחום תעשייה אבל אני כן אגיד שהמשרד בהחלט מסתכל על אזורי התעשייה של העתיד ובוודאי אזורי תעשיה שרלבנטיים לחברה הערבית, אזורי תעשיה שרלבנטיים למקצועות הללו.

<אלה אייל בר דוד: בסוף, אזור תעשיה הוא תמהיל, הוא תמהיל של גיוון של מקצועות וגיוון של תעשיה שנכנסת.

<אלה אייל בר דוד: אני כן מסכימה שצריך להגביר את היצירה של מקומות עבודה שהם רלבנטיים להייטק בתחומי החברה הערבית ושרלבנטיים לחברה הערבית.

עאידה תומא סלימאן: לא ממש הבנתי מה התשובה אבל או.

עאידה תומא סלימאן: קיי.

יוסף ג'בארין: יש מודל כזה?

עאידה תומא סלימאן: אני אתן קודם לחבר הכנסת ג'בארין.

יוסף ג'בארין: האם יש מודל, עאידה, של אזורי תעשיה, שהם רגישים לנושא המגדרי?

יוסף ג'בארין: זאת אומרת, האם זה משהו שקיים אצלכם בכלל הנושא הזה?

יוסף ג'בארין: כי למשל, עכשיו, מתכננים את אזור התעשייה באום אל פאחם, שזה אמור להיות כאלף דונם, השאלה אם בכלל עולה סוגיה כזו של רגישות מגדרית באזור התעשייה.

יוסף ג'בארין: אני סתם יכול לחשוב על תחבורה ציבורית סדירה למשל ודברים כאלה.

<צפאא עיק: מה זה רגישות מגדרית?

יוסף ג'בארין: שוב, למשל - - -

<צפאא עיק: נגישות מגדרית – כן.

<קריאה: לא ישקיעו באום אל פאחם.

יוסף ג'בארין: התכוונתי לרגישות אבל כמובן שכוללת נגישות, זאת אומרת, הכוונה - - -

<אלה אייל בר דוד: כי - - - עבודה של גברים ונשים יחד.

יוסף ג'בארין: סליחה?

עאידה תומא סלימאן: לא מדברים על זה, מדברים על תחבורה ציבורית.

יוסף ג'בארין: נגיד, למשל, תחבורה ציבורית נוחה, קיומם של סוגים - - -

עאידה תומא סלימאן: גן ילדים באזור.

יוסף ג'בארין: סוגי תעשיה שמבוקשים על ידי נשים ודברים כאלה, זו השאלה.

עאידה תומא סלימאן: הנחות לעסקים שמעסיקים יותר נשים.

יוסף ג'בארין: בדיוק.

יוסף ג'בארין: אני חושב שאם אין מודל כזה אז אולי צריך לחשוב לפתח מודל כזה, זאת אומרת, איך אזורי התעשייה של העתיד – אם יהיו ואני מקווה שיהיו, יהיו אזורים שהם מותאמים לצרכים של נשים ערביות, לענייננו זה אולי שוק ההייטק אבל זה גם בשוק ההייטק.

<רותי זמיר: ברגע שיוקמו עוד פארקי הייטק בחברה הערבית, בישובים ערבים, אז תיפתר בעיית הנגישות, יפתרו הרבה בעיות והרבה חסמים שיש היום לבחורות ערביות.

יוסף ג'בארין: אז לכן אחת השאלות - - -

<קריאה: להגיע - - - לתל אביב, לכפר סבא, לרעננה.

יוסף ג'בארין: אז לכן השאלה שלי האם אזור התעשייה הזה לוקח בחשבון אזורים של הייטק, פארקי-תעשייה של הייטק?

יוסף ג'בארין: זה משהו שצריך לבדוק.

<רותי זמיר: מנסים לקדם.

יוסף ג'בארין: לקדם אבל גם צריך לבדוק ספציפית מהם אזורי התעשייה שבתכנון כרגע ומה - - -

<קריאה: אני יכולה לדווח על - - -

<קריאה: דר', מה שאני - - -

עאידה תומא סלימאן: סליחה, סליחה, בואו נעשה קצת סדר.

יוסף ג'בארין: אני רק אסיים.

עאידה תומא סלימאן: תנו לחבר הכנסת לסיים את הדברים שלו ואחר כך נמשיך.

יוסף ג'בארין: תראו, אני חושב שזו נקודה מאוד משמעותית בשיח שלנו, כי אנחנו מופתעים לטובה מהנתונים על הרצון של תלמידות ערביות ללמוד את הנושאים ההנדסיים וכד'.

יוסף ג'בארין: אנחנו רואים שיעור מאוד מרשים יחסית של ביקוש לנושאים המדעיים והנדסה וכד' אבל, זה נעצר שם, זאת אומרת, אחר כך זה לא מקבל ביטוי בהשכלה הגבוהה.

יוסף ג'בארין: ההיפך, בהשכלה הגבוהה יש תת-ייצוג חמור ואז השאלה איך מתמודדים עם זה ואני חושב שאחת הבעיות המרכזיות היא היעדר אופק תעסוקתי, זה פשוט שהצעירות הערביות אומרות: טוב, זה מעניין אותנו, זה חשוב, זה מאתגר אבל, אני עכשיו מחפשת להתאים את עצמי למקומות העבודה ובהיעדר מקומות תעסוקה בהייטק – חוץ מעכשיו בנצרת, האפשרויות מוגבלות אז מה הן עושות?

יוסף ג'בארין: הולכות בעיקר למקצועות ההוראה, למרות הפוטנציאל שלהן, אז לכן, לדעתי, צריכה להיות ראייה עתידית, שיהיה אופק תעסוקתי בתוך הישובים הערבים.

יוסף ג'בארין: אנחנו מכירים את הבעיה של המרכז, זו לא רק בעיה של נשים ערביות אלא בכלל ואם יהיה אופק תעסוקתי כזה – וכאן אני חושב שאתם צריכים להיכנס לתמונה.

יוסף ג'בארין: מה שיישנה את התמונה לדעתי, זה באמת מקומות תעסוקה בתחומים הללו, איך משכפלים את הניסיון של הפארק התעשייתי בנצרת.

יוסף ג'בארין: תחבורה ציבורית הוא אחד הדברים, התחבורה הציבורית, אולי פעוטונים, אולי טיפול בית בתינוקות, מעונות יום וכד', כל אלה הם נושאים שצריך לקחת בחשבון ולפתח התערבות אקטיבית, של פיתוח מודל של אזור תעשיה שנותן את האופק הזה ולא מנציח את הבעיות הקיימות.

יוסף ג'בארין: אני רק אומַר שאין ספק לגבי הצורך, אתם מדברים על roll model שזה כמובן מאוד חשוב אבל לדעתי ה- roll model יישאר roll model שאי אפשר לחקות אותו, אם לא מציגים לציבור התלמידות, לצעירות הערביות, את האופציות הללו.

יוסף ג'בארין: ולכן שאלתי מה היעדים שלכם למשל להגיע לצעירות הערביות, 10% או 15% הם לא מספיקים, הם לא מספיקים כדי לעשות את השינוי, 10% או 15% הם רק משכתבים את מה שקיים ולכן, צריך גם להרחיב את הפעילות הזו.

יוסף ג'בארין: אני לא יודע אם הגברת עיק, אם את אחראית רק על פעילות בקרב התלמידות הערביות או בכלל - - -

<צפאא עיק: לא, בכלל.

יוסף ג'בארין: בכלל, אבל אין ספק שצריך להגביר את המודעות לנושאים הללו, לאופציה - - -

עאידה תומא סלימאן: זה צריך להיות חלק מהמטרות של משרד החינוך.

יוסף ג'בארין: משרד החינוך ומשרד הכלכלה והפרויקטים הללו, כי אני מניח שצעירה ערביה באום אל פאחם, אולי התמזל מזלך ויצא לך לראות מה קיים בשוק וכד' אבל, צעירות באום אל פאחם לא יגיעו לרמת - - -

<צפאא עיק: למה לחכות - - -

עאידה תומא סלימאן: לא, לא, לא, לא.

יוסף ג'בארין: זה בדיוק העניין, שאני אומר "התמזל מזלך" אבל אנחנו לא רוצים לסמוך על המזל.

<צפאא עיק: כן אבל זו בדיוק הנקודה - - -

עאידה תומא סלימאן: סליחה, סליחה, סליחה, אני מאוד מבקשת, יש עוד רבים שנרשמו לדיון אז אני רוצה לתת לכולם את האפשרות.

יוסף ג'בארין: אני מקווה באמת, צפאא, שנצליח ביחד לחשוב איך מגיעים לתלמידות הערביות עם הנושאים הללו.

יוסף ג'בארין: סמדר, דיברת בצדק על אחד מבתי הספר המצטיינים באום אל פאחם, אבל זה לא מקבל ביטוי בתחומי ההייטק ואם אתן מאמינות – ואני מאמין, שההייטק יכול להיות אחד המקומות שנשים יכולות להשתלב בו, אז אולי צריך להשקיע עוד הרבה יותר עבודה בהגברת המודעות, הכנת הסטודנטיות, בשילוב עם יצירת מקומות עבודה.

עאידה תומא סלימאן: תודה רבה.

עאידה תומא סלימאן: חבר הכנסת אוסמה סעדי, בדרך כלל אני נותנת לאורח אחרי חבר כנסת אבל אתה צריך לצאת לוועדה אחרת, בבקשה.

אוסאמה סעדי: תודה גבירתי היושבת ראש, חבריי חברי הכנסת, אורחים נכבדים, כל הארגונים וכמובן, תודה מיוחדת לארגון "צופן" שאין לי קשר אליו - - -

עאידה תומא סלימאן: באובייקטיביות טוטלית אתה אומר.

אוסאמה סעדי: אין לי קשר אליו בכלל, חוץ מזה שאח שלי הוא מנהל ואשתו נמצאת פה.

אוסאמה סעדי: חשבתי שהוא פה, אני מסתכל ופתאום אני רואה את אשתו, זה בסדר, אז אהלן וסהלן - - - .

אוסאמה סעדי: אני הייתי בוועדת הכלכלה בעניין הרפורמה בשוק האינטרנט ב"בזק" וחייב לחזור לוועדת חוקה אז אני ביקשתי לדבר ואני חושב שהנושא הוא חשוב מאוד, שילוב הנשים בהייטק ואני, כמובן, מקרוב עוקב אחרי הנושא הזה באופן שוטף, הוא נושא חשוב וקודם כל התעשייה של נשים בכלל, נשים ערביות בכלל ובהייטק בפרט, הנתונים ששמענו פה ואני יודע את זה מבית ספר תיכון, שהבנות הן מצטיינות במתימטיקה, בפיזיקה ובנושאים מדעיים בתיכון, אבל כאשר מגיעים לאקדמיה אז בוחרים או ברפואה או בהוראה ומי כמוני, בעיר עראבה היום, שאנחנו אלופים ברפואה, אולי מקום ראשון בעולם - - -

עאידה תומא סלימאן: לא אולי, מקום ראשון בעולם.

אוסאמה סעדי: מקום ראשון בעולם.

עאידה תומא סלימאן: מספר הרופאים יחסית - - -

אוסאמה סעדי: רק עכשיו, במחזור האחרון, ארבעה עשר רופאים ורופאות – ורופאות יותר מרופאים, זה מכובד מאוד - - -

<קריאה: כולל נרדין.

אוסאמה סעדי: כולל נרדין, אשתו - - - ומקצועות הוראה אבל, בהייטק כמעט ואין, מנסים עכשיו, הפארק - - - ובאום אל פאחם, מה שעושים בטירה, במשולש, היום, שמנסים להגביר את המודעות לתחום הזה, יש הרבה חסמים וצריך לפתור את החסמים האלה ובאמת, לדאוג לתכניות על מנת לשלב יותר ויותר נשים בהייטק.

אוסאמה סעדי: אני חושב שהנושא של ההייטק – קראתי פה, שהוא נושא גברי ואני חושב שהוא הכי מתאים דווקא למגזר של הנשים, אם זה קרוב לבית, אם יש תחבורה ציבורית - - -

<קריאה: אנחנו לא מגזר.

אוסאמה סעדי: מגדר.

אוסאמה סעדי: לנשים.

אוסאמה סעדי: בלי קשר - - -

<קריאה: מה זאת אומרת "מתאים לנשים" - - -

אוסאמה סעדי: אני אומר מתאים, אומרים שזה מקצוע גברי, כי זה - - -

<קריאה: לא צריך להרים - - -

אוסאמה סעדי: זה לא מקצוע פיזי ולא מקצוע כמו של בנין אלא שילוב של ידע וראש ואני דווקא - - - ולכן אני חושב שהמשרדים הממשלתיים, משרד הכלכלה צריך באמת לבנות יותר ויותר תכניות על מנת לשלב יותר ויותר נשים בכלל, אבל גם יותר נשים ערביות בתחום הזה של ההייטק, תודה.

עאידה תומא סלימאן: תודה, חבר הכנסת סעדי.

עאידה תומא סלימאן: עורכת דין מרים כבהא, נציבת שוויון הזדמנויות בעבודה.

יוסף ג'בארין: האם זו פעם ראשונה שהיא מופיעה אצלנו?

עאידה תומא סלימאן: כן, כבר בירכנו אותה - - -

יוסף ג'בארין: האם הייתה כאן קודם בתור נציבה?

עאידה תומא סלימאן: לא, לא, לא, זו פעם ראשונה שהיא מופיעה בוועדה, מקווה שזו גם הועדה הראשונה שאת מופיעה בה.

עאידה תומא סלימאן: אני שמחה קודם כל, שבחרת להופיע בפעם הראשונה, את ההופעה הראשונה בכנסת, בוועדה לקידום מעמד האישה.

<קריאה: יום לפני יום האישה.

עאידה תומא סלימאן: ערב יום - - -

נחמן שי: ערב יום.

נחמן שי: אנחנו סופרים.

עאידה תומא סלימאן: וברוח חגיגית זו, בבקשה, גברת מרים.

<מרים כבהא: מה שרציתי להגיד שתמיד הנושא של הייטק, לי לפחות, התחבר לסיפור די עצוב, הסיפור של המורה שלנו, יוסף, למתימטיקה, המורה ז'ורז', היה חמוד, זכרונו לברכה.

יוסף ג'בארין: כן.

<מרים כבהא: שלמד הנדסת חשמל ועבר להיות מורה לפיזיקה.

<מרים כבהא: כל הזמן היה נכנס ואומר לנו עד כמה עבד קשה כדי להוציא את התואר הזה מהטכניון, בסוף עד כמה מתסכל לא למצוא עבודה בתחום.

<מרים כבהא: באותן שנים פשוט התקשר אצל כולנו, שהייטק זה מקום שאתה עובד קשה מאוד, אבל בסוף לא תמצא מקום לעבודה.

<מרים כבהא: אני חושבת שזה עדיין מושרש, למרות שבאמת אנחנו רואים שיש מגמות חיוביות, שמשנות את האווירה אבל, זה עדיין מושרש.

<מרים כבהא: דיברו קודם על מצויינות ואני חושבת שיש המון בתים ערביים, כמו שכולם, שמטפחים מצויינת אבל, מצויינות, כשאין לך איפה לקלוט אותה אז זה מתסכל, זה מפתח תקוות שווא ולכן, אני חושבת שהעבודה צריכה להיות בשני מישורים, גם להציף את המגזר הערבי, להחזיר את האמון שהייטק זה כבר נושאים ביטחוניים - - -

עאידה תומא סלימאן: לא רק.

<מרים כבהא: לא רק, אני אומרת.

עאידה תומא סלימאן: אמרת זה לא עניינים ביטחוניים אז אני אומרת: לא רק.

<מרים כבהא: נכון.

<מרים כבהא: פעם זה היה קשור לתעשיות ביטחוניות שאנחנו, הערבים, היינו במקום שממנו אנחנו לא יכולים להיכנס אליו, אז צריך להעלות את המודעות, ללמוד חמש יחידות מתימטיקה לא רק כדי להתקבל לרפואה, אלא יש המון מקצועות שאתה יכול לפתח – נשים וגברים אבל עם דגש על נשים, ולהעלות מודעות של ההורים ושל כל החברה הערבית לחשיבות העניין אבל מאידך – זה גם מה שאנחנו עושים בנציבות לשוויון וזה לעבוד מול המעסיקים, חברות ההייטק, על חשיבות הגיוון, למה צריך לגוון, למה נחוץ שנשים ערביות ישולבו בתוך החברות שלהם, וזה מה שאנחנו מתכוונים לעשות, בהתאם לתכניות האסטרטגיות של נציבות שוויון לשנתיים הקרובות - - -

<אביטל ינובסקי: זה עוזר גם לתת תמריצים כלכליים.

<מרים כבהא: לגמרי.

<אביטל ינובסקי: זה מזיז את הגלגלים יותר טוב.

<מרים כבהא: אני יודעת שקל לבכות אבל, מה שמשרד הכלכלה עושה בשביל הנושא של תעסוקת נשים ערביות באמת ראוי לשבח וראוי לציון.

<מרים כבהא: תמיד אפשר לשאוף ליותר וצריך לתת יותר, תמיד אפשר להגיד שעדיף לבנות מקומות ואזורי תעשיה אבל, אנחנו רואים שגם נשים מטייבה ומטירה, שנתניה לא רחוקה כל כך, עשר דקות, לא משתלבות שם.

<מרים כבהא: אנחנו רוצים אזורי תעשיה, אנחנו רוצים לטפח את תעסוקת הנשים באזורי העבודה אצלנו אבל, אני אומרת, שגם צריך להעלות את המודעת אצלנו בחברה הערבית לחשיבות הנושא, ואנחנו בנציבות נמשיך לעבוד מול המעסיקים על חשיבות הגיוון כדי לקלוט את הנשים הערביות.

מיכל בירן: האם למישהו יש נתונים על התמריצים ועל כמה הם מועילים?

<קריאה: אני אשמח לשמוע.

מיכל בירן: האם תמריצים כלכליים – איך הם משפיעים והאם למישהו יש קצת נתונים, זה נזרק פה ואני אשמח אם למישהו יש נתונים.

עאידה תומא סלימאן: התכניות בדרך כלל של התמריצים הכלכליים לא נעשו עדיין, אלא נעשו רק בחלקיות רבה, לקבלת אוכלוסייה ערבית, נכון?

<קריאה: יש לאוכלוסייה ערבית - - -

<אלה אייל בר דוד: קודם כל ציינו את התכנית של המדען הראשי, שהיא מתמרצת סטארט-אפים בבעלות ערבית, 85% מימון לעומת 50% מימון לסטארט-אפים בבעלות מהחברה הכללית - - - תכנית שהתחילה לפעול שנה שעברה – וחשוב היה לי להגיד קודם, ביחד עם הרשות לפיתוח כלכלי של מר היימן והשתלבו 15.

<אלה אייל בר דוד: ביקרתי בנצרת בשבוע שעבר, פגשתי אנשים בעיקר מתחום הרפואה, דרך אגב, טכנולוגית, הם פתחו סטארט-אפים שקשורים לתחום הרפואה, ריפוי סרטן וריפוי אלצהיימר – דברים מדהימים והם אומרים: בלי התמריץ הזה, בלי הסיוע הזה, אנחנו לא יכולנו לפעול, כי לנו אין את הגב של המימון.

<אלה אייל בר דוד: כשבוגר 8200 הולך - - -

<קריאה: אלה, אני חושבת שהתמריץ היותר חשוב - - -

<אלה אייל בר דוד: רגע, זה אחד, קודם כל צריך לייצר עוד, שישתלבו במנוע הצמיחה הזה שנקרא הייטק.

<אלה אייל בר דוד: הדבר השני הוא שיש שתי הוראות לסבסוד שכר שמסייעות לאורך כמה חודשים.

<אלה אייל בר דוד: אני יכולה להביא - - -

עאידה תומא סלימאן: לזה התכוונתי.

<אלה אייל בר דוד: כן, אז יש את הוראת מנכל 4-18 שהיא הסבסוד של השכר הגבוה, היא מדברת על מהנדסים בתעשייה והיא לא מחולקת מגדרית.

<אלה אייל בר דוד: לעומת זאת, יש את 4-17, שהיא מדברת בכלל על תעסוקה של נשים ערביות וגברים חרדים בעיקר – יש עוד אוכלוסיות אבל הם הלב של זה ואני יכולה להגיד שכמעט - - -

<קריאה: ואז מה, יש סבסוד שכר לכמה חודשים?

עאידה תומא סלימאן: כן, כמו שהייתה תכנית פעם של קליטת רופאים.

<רותי זמיר: אצל החרדים וגם ב - - -

<קריאה: כן.

<קריאה: על החרדים יצא לי קצת לשמוע אבל לא - - -

<אלה אייל בר דוד: אני אעביר לוועדה, אני אבקש ממרכז להשקעות ואני אעביר את הנתונים האלה, גם עם פילוחים מגדריים.

עאידה תומא סלימאן: אני קיבלתי את הדוחות אבל לא היו בהם פילוחים מדויקים בעניינים האלה ודווקא רציתי לשלוח ולבקש אותם, אז את חוסכת לי, תודה.

עאידה תומא סלימאן: נציג מרכז השלטון המקומי, מר קעדאן, בבקשה.

<חיאם קעדאן: חיאם קעדאן, סמנכ"ל לחברה הערבית, מרכז השלטון המקומי.

<חיאם קעדאן: קודם כל אני מאוד מברך על הדיון.

<חיאם קעדאן: בנוסף לכל מה שנאמר כאן יש לי שתי נקודות להעלות.

<חיאם קעדאן: משרד הכלכלה, ברגע שהוא מקדם תכנית – ואני יודע שיש תכנון כזה במשרד הכלכלה, לקדם אזורי תעשייה אזוריים, שיכללו ישובים ערבים ויהודים ביחד, אווה מנדלוביץ' מרכזת את הנושא הזה, אז בתכניות האלו אפשר להקצות חלקות אדמה לתעשיית צווארון לבן, שהיא מיועדת להייטק, זה דבר שהוא נתון לשיקול דעת שלכם ושל הרשויות.

<חיאם קעדאן: זה לא דבר מסובך, הוא פשוט מאוד, לקחת את ההחלטה ולהחליט.

<חיאם קעדאן: זה יכול לעבוד יפה וכולם יהיו מרוצים, כי זה יניב הרבה הכנסות, בנוסף להעסקה גם ארנונה.

<חיאם קעדאן: שניים, יש לנו מאגר אדמות, במיוחד בישובים הערביים, מרהט עד נצרת, לאורך כביש 6, ישנו תוואי של 300 מטר, תוואי מת, אף אחד לא יכול לנצל אותו, אפשר לקבוע ששם יהיה מה שנקרא תעשייה לצווארון לבן ולהקים שם בניינים שמיועדים רק להייטק.

<חיאם קעדאן: זה קל, נגיש, נראה טוב ולא סותר אף חוק או קביעה לגבי אדמות אלו.

<חיאם קעדאן: הרשויות המקומיות מאוד ייהנו וירצו את הדבר הזה, כי זה יעסיק את בני הישובים שלהם באזור ובנוסף, יניב להם הכנסות ארנונה.

<חיאם קעדאן: דבר שלישי שאני רוצה לדבר עליו הוא שצריך לחשוב, הרי יש לנו בעיה של 10,000 אקדמאים אם אני לא טועה, או 30,000 אקדמאים שהם סיימו הוראה ואין להם תעסוקה.

<חיאם קעדאן: אני לא זוכר את המספרים - - -

יוסף ג'בארין: 8,000.

<חיאם קעדאן: 8,000.

<חיאם קעדאן: האנשים האלה

עאידה תומא סלימאן: לא, זה הגיע ליותר.

<קריאה: 11,000.

<חיאם קעדאן: 30,000.

<צפאא עיק: יש אנשים ש"ויתרו על החלום" שלהם.

<חיאם קעדאן: 30,000, אני לא רוצה להיכנס, זה לא - - -

<צפאא עיק: 10,000 - - -

יוסף ג'בארין: שביקשו שיבוץ, כן.

<צפאא עיק: שביקשו שיבוץ - - -

<חיאם קעדאן: כן, 30,000.

<חיאם קעדאן: מה שאני רוצה להגיד הוא שמשרד החינוך או כל משרד רלבנטי לנושא הזה, יכול להקים קורסים - - -

עאידה תומא סלימאן: הסבה מקצועית.

<חיאם קעדאן: לעשות להם הסבה וזה קל, נגיש, תוך שנה שנתיים יש לנו מאגר מאוד גבוה של עובדים, של נשים ערביות, במיוחד נשים ערביות שיכולות להשתלב בשוק ההייטק וממש לפתור להן את הבעיה של התעסוקה.

<חיאם קעדאן: תודה רבה.

עאידה תומא סלימאן: תודה רבה.

עאידה תומא סלימאן: חברת הכנסת מיכל בירן.

מיכל בירן: האמת היא שאני רוצה עוד להקשיב קצת.

עאידה תומא סלימאן: או.

עאידה תומא סלימאן: קיי.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו לקראת סיום, אז אני אתן לגברת הזאר קמאר.

עאידה תומא סלימאן: בבקשה.

<הזאר קמר: האמת שכיסו פה את רוב הדברים, החסמים שעוברים בדרך לעבודה בהייטק ולדעתי, אחד - - -

עאידה תומא סלימאן: הזאר, רק תגידי במה את עוסקת.

<הזאר קמר: אני מהנדסת תעשייה, אני עובדת בתחום כבר שלש שנים, כבר עבדתי בכמה חברות ועכשיו אני עושה גם את התואר השני בהנדסת תעשייה.

<הזאר קמר: לדעתי, צריך להעלות את המודעות שהייטק זה לא שעובדים הרבה יותר מעבודות נוחות כמו בחינוך, כי בסופו של דבר, עובדת חינוך שהיא מורה, שהיא חוזרת הביתה בסופו של דבר בשעה שלש, זה לא כל כך רחוק מעובד הייטק שבדרך כלל לאימהות, הם גם ככה נותנים להן לחזור בשלש או בארבע הביתה, ואחר כך לעבוד מהבית בלילה שעה או שעתיים.

<הזאר קמר: צריך להעלות את המודעות לדרך שזה משתלב בחיים האמתיים, שאפשר לחיות עם זה, זה לא ש"זהו, אין לכן חיים אם עובדות בהייטק".

<הזאר קמר: שאר הדברים, החסם הגיאוגרפי, הניסיון וקבלת ניסיון במהלך התואר – כבר כיסו את זה, לא רוצה לחזור.

עאידה תומא סלימאן: תודה.

<קריאה: רוצה גם לדבר על המיתוג של ההייטק בקרב הבנות.

עאידה תומא סלימאן: היא רצתה אבל היא שכחה ואת מזכירה לה.

<קריאה: בשביל זה יש חברות.

עאידה תומא סלימאן: אם יש לך מה להגיד אבל קצר, אני מבקשת.

<הזאר קמר: המיתוג של חברות הייטק ואיך העבודה נוחה, שאפשר לחיות עם זה וכל הדברים.

עאידה תומא סלימאן: א.

עאידה תומא סלימאן: קיי.

עאידה תומא סלימאן: , שני משפטים, בבקשה, אני מאוד מבקשת כי אני רוצה לסיים את הישיבה בעוד חמש דקות.

<לינה כנאענה: אני לינה כנעאנה מחברת "גליל סופטוור", גם אני מהנדסת תוכנה אז כך, רציתי להציע כמה פתרונות.

<לינה כנאענה: קודם כל, אם אנחנו רואים בבתי הספר התיכון במגזר הערבי, אין מגמות מחשבים - - -

עאידה תומא סלימאן: באוכלוסייה הערבית, בחיאתכום, אל תאמצו את השפה.

<לינה כנאענה: באוכלוסייה הערבית - - -

<קריאה: מה היא אמרה?

<קריאה: מיגזר.

<חיאם קעדאן: חברה.

<קריאה: לא עדיף חברה?

עאידה תומא סלימאן: חברה או אוכלוסייה אבל בטוח לא מגזר.

<לינה כנאענה: קודם כל להעלות את מספר מגמות המחשבים בבתי הספר התיכוניים.

<לינה כנאענה: זה אחד.

<לינה כנאענה: שניים, לתמוך בארגונים כמו "צופן" וגם להעלות את הארגונים האלה, להכניס אותם לתוך החברה הערבית, לשלב כמו תכנית "אתגר" באוניברסיטת חיפה, שבתי ספר תיכוניים לומדים תואר ראשון בשלש שנים, כמו גם תכנית "פרחי הייטק" ששייכת לגבעת חביבה, אז יש לנו כמה ארגונים שעוסקים בזה, לתמוך בהם ולתת להם עוד push.

<לינה כנאענה: גם להוביל מצד האישה, להוביל את הגבר, הצד השני, הגבר הערבי, להוביל אותו קצת למשמרת השנייה שלנו, שאחרי שאנחנו מסיימות את המשמרת הראשונה שלנו, לתת לו עוד מצד המעסיק, לתת לו עוד ימי מחלה כדי שיעזור - - - המשפחה, הילדים, במחלות, ימי חופשה, חופשות לידה, ימי מחלה, לעשות כמה שיותר, לתת לגבר עוד.

עאידה תומא סלימאן: כן, כי הרי הם לא יכולים לעשות כלום בלי לתת להם קודם משהו.

עאידה תומא סלימאן: או.

עאידה תומא סלימאן: קיי.

נחמן שי: אני מסכים עם הסיכום שלך, עאידה.

נחמן שי: וחסר לי שאני לא אסכים.

עאידה תומא סלימאן: א.

עאידה תומא סלימאן: קיי., תודה.

עאידה תומא סלימאן: גברת סמדר, רצית לעדכן אותנו עוד אבל, אני ממש מבקשת, קצר וקולע.

<סמדר יהב-קמינר: ביוזמה של "צופן" עם המשרד לשוויון חברתי, עם משרד הכלכלה והאוצר, יש עבודה על החלטת ממשלה להקמת מתחם הייטק בכפר קאסם, שיהיה ברמות של הסייבר בבאר שבע, דומה לזה, בכפר קאסם וזה בהליכים של הגשה לממשלה, אז מי שדיבר על התכניות להרחיב, חבר הכנסת יוסף ג'בארין, אליך, אני רוצה להגיד שהתכניות הן קונקרטיות, אנחנו עכשיו מדברים על כפר קאסם, בעתיד, הבאה בתור תהיה כנראה שפרעם.

<סמדר יהב-קמינר: זו לפחות מבחינתנו עבודה, זו לא רק תיאוריה.

איימן עודה: עאידה, קצר מאוד.

עאידה תומא סלימאן: אבל מיכל ביקשה קודם ואחריה אני אתן.

מיכל בירן: אני בעיקר רוצה לחזק את ידייך, עאידה, על קיום הדיון הזה ובעיקר אתכן, כל הנשים שעמלות בעניין הזה.

מיכל בירן: מסעות ארוכים תמיד מתחילים בצעדים קטנים וראינו את זה גם עם נשים בפוליטיקה, שהצעדים הראשונים היו קטנים ולא היית בטוח אם זה עובד או לא עובד אבל זה משנה, זה משנה את עולם הדימויים, זה משנה את האופציות שנשים רואות שעומדות לפניהן.

מיכל בירן: אני מודה שממש הבוקר, כשיצאתי בדרך לעבודה, פתאום תקפה אותי מחשבה out of no where לקראת מחר, איזה מזל שאני חיה עכשיו ולא לפני עשרים שנה ולא לפני חמישים שנה ולא לפני מאה או שלשת אלפים שנה, כמה אופציות פתוחות היום בפניי ויש פה ממש פונקציה, באמת, מתגברת אבל זה לא קורה לבד, זה קורה בזכות תמריצים, זה קורה בזכות אנשים שמתאמצים וזה קורה בזכות הנשים שמעזות לפרוץ דרך, לעשות את הצעדים הראשונים ולפרוץ את הדרך לבאות אחריהן, אז 'כל הכבוד' ו'חזקו ואמצו'.

עאידה תומא סלימאן: תודה, חבר הנסת איימן עודה.

איימן עודה: אני קטונתי מלהוסיף.

איימן עודה: אנשים עוסקים במלאכה, יודעים, כבר הצביעו על החסמים, כבר הגישו המלצות, אין לי מה להוסיף, חוץ מלברך אותך, עאידה, על עבודת הקודש שאת מקדמת פה, אני רוצה להגיד לכם שאני התרגשתי מאוד, מאוד מאוד מאוד, ואני מאמין – אין דרך אחרת, האוכלוסייה שלנו לא תתקדם בלי התקדמות הנשים, והנשים הן הברומטר של כל חברה לכן, אנחנו לצדכן בכל מאבק למען יישום ההמלצות שאני קראתי פה.

איימן עודה: תודה רבה.

איימן עודה: ' ישר כח' עאידה.

עאידה תומא סלימאן: תודה.

עאידה תומא סלימאן: אני חייבת להגיד שכל פעם שאני רואה הצלחות של נשים ערביות שפורצות דרך ומכינות את השטח לנשים שיבואו אחרינו ויתמזל מזלן, חברת הכנסת מיכל בירן, שיחיו עוד עשר שנים קדימה, בטח הן יגידו: וואוו, הייתה אחת שקראו לה מרים שהפכה להיות בדרג הכי גבוה באוכלוסייה הערבית בשירות המדינה ועבדה בנציבות, יש הייטקיסטיות שהתחילו את הדרך, ביום חמישי הייתי בסיור ברמב"ם בשבוע שעבר, הועדה הייתה בסיור ברמב"ם וכל כך הרגשתי גאווה לשבת שם ולראות שתי נשים ערביות רופאות, מנהלות מחלקות שלמות בתוך בית החולים.

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שאנחנו בדרך הנכונה, אבל, כדי שנשלים את המלאכה וכדי שנאפשר ליותר ויותר נשים, להשתלב בעולם ההייטק, שהוא כפי שאמרנו, מספק גם אתגרים ומספק אפשרויות קריירה אבל גם אפשרויות השתכרות טובות, אני חושבת שישנם דברים שאפשר כבר להתחיל ליישם אותם, שיפתחו את הדלתות לפני נשים.

עאידה תומא סלימאן: אני עדיין תקועה עם המחשבה של "הצעירות התלמידות שסיימו בית ספר תיכון והן מוצלחות ביחידות המתימטיקה והמדע יותר מהצעירים הערבים, אבל בכל זאת הן נעלמות ולא נכנסות ללימודים אקדמאיים שהיו מכינים אותן לעולם ההייטק" שהוא העולם של המחר, אין מה לעשות, אז שם, אמורים אנחנו לפצח את החסם העיקרי הזה.

עאידה תומא סלימאן: אם מכינים אותן בצורה כזו בחינוך, צריך בנקודת השינוי המהותית הזו לעשות, כדי שהן יוכלו להיכנס ללימודים אקדמאיים שמכינים אותן להייטק.

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שזה תפקידו של משרד החינוך בעיקר, לא להטיל את המשימה הזו על פעילות וולונטרית של ארגונים, שהם ממילא לא יכולים להגיע לכל בתי הספר, לא יכולים לְרַשת את עצמם בצורה כזו ומה עוד, שזה מהתקציב שלהם.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו נפנה למשרד החינוך.

עאידה תומא סלימאן: אם באמת הם מדברים על שילוב האוכלוסייה הערבית בתעסוקה ובמיוחד נשים ערביות ומתחילים לתגבר את לימודי המתימטיקה, אז יש להם נתח שהוא כבר מוכן.

עאידה תומא סלימאן: שישקיעו בו בתכנית שהיא מתאימה כדי לפצח את הקוד הזה, או שהם ימצאו איך לעשות את זה, בהתחלה בטח יצטרכו עזרה מהארגונים הקיימים ואולי בעתיד יוכלו לעשות את זה, אז זה דבר ראשון, אנחנו פונות למשרד החינוך, אני אפנה ואנחנו נעקוב אחרי הנושא הזה.

עאידה תומא סלימאן: הגיע הזמן גם שנעשה את השינוי בתוך החברה הערבית, אני חושבת שהמשרדים השונים יכולים גם להשקיע באיזשהו קמפיין, למשל, שיקדם ויראה ויעשה visibility לנשים שכן עברו את המחסום הזה וכן נמצאות בעולם הזה והן יכולות לדבר על ההצלחות שלהן, כך שיפקחו את עיניהן של הצעירות הערביות לראות איך הן יכולות להיות roll model בנושא הזה.

עאידה תומא סלימאן: זה לא פותר את המדינה ואת הממשלה מאחריותה על הקמת תשתית המאפשרת את כניסת הנשים לעולם ההייטק וקודם כל, את כניסת ההייטק לעולם של האוכלוסייה הערבית.

עאידה תומא סלימאן: קודם כל תבורכו על היוזמה בלהגיש הצעה כזו – "צופן" בשילוב עם המשרדים השונים, אבל אני חושבת, שכדאי ללכת עם זה עד הסוף, לבנות מודל שהוא גם רגיש מגדרית, שיש בו incentives, שיש בו תעסוקת נשים בתוך זה ומכין כבר את אזור התעסוקה מההתחלה לעולם ההייטק.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו נפנה למשרד הכלכלה, אני יודעת שאתם אמורים לפעול בכיוון של תכנית חדשה, אני חושבת – ואנחנו אמרנו את זה בישיבה שהתקיימה אצלי במשרד, שאנחנו הגענו לאיזשהו רף חדש, ושוב, אנחנו צריכות לחפש אתגרים איך לשבור את החסמים, כי ההתקדמות שחלה בשילוב נשים ערביות בתעסוקה נחסמה, או האטה, אני לא אגיד נחסמה, האטה, כאילו ניצלנו מומנטום מסוים ועכשיו צריך ליצור מומנטום חדש, אני חושבת שזה אחד מהנושאים שצריכים להשתלב ואנחנו נפעל לפיתוח תכנית.

עאידה תומא סלימאן: אני הייתי מציעה – ואני אפנה למשרד הכלכלה, אני פונה עכשיו לנציגה שלו פה אבל אני אפנה באופן רשמי, אנחנו עובדים בוועדה הזו לא רק בישיבות של הועדה, אלא אנחנו מקיימות פגישות עבודה שמשלבות גם נציגים של המשרדים וגם נציגים רלבנטיים של ארגונים, כדי לנסות לקדם נושאים יותר קונקרטיים.

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שהגיע הזמן שנקיים פגישה בין הגורמים הרלבנטיים, בין המשרדים השונים, לפתח רעיונות יותר ספציפיים שיכולים כן להתבצע בנושא הזה.

עאידה תומא סלימאן: אני מודה לכולם ואתן גם כמובן מוזמנות להשתתף בישיבה הבאה שתתחיל בשעה שתים עשרה, על יישום החלטת 13-25, של מועצת הביטחון באו"ם.

עאידה תומא סלימאן: תודה לכן.