ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות, כנסת 20, פרוטוקול מספר 85, 2016-03-02 09:30

אברהם נגוסה: בוקר טוב.

אברהם נגוסה: ברוכים הבאים לוועדת עלייה וקליטה.

אברהם נגוסה: אנחנו מתחילים את הדיון.

אברהם נגוסה: איתי חברת הכנסת סופה לנדבר, חברת הוועדה.

אברהם נגוסה: אנחנו מתחילים היום את הנושא לדיון – הסרת חסמים בקליטת העלייה מצרפת – הכרה במקצועות הרישום והרישוי: רואי חשבון, עורכי הדין, אחיות, מנהלים, יועצי ומשווקי השקעות, וטרינרים, מהנדסים, אדריכלים, הנדסאים וחשמלאים.

אברהם נגוסה: אלה המקצועות שאנחנו נתייחס אליהם.

אברהם נגוסה: זה לא אומר שאנחנו לא נשמע גם אם יש נושאים אחרים או מקצועות אחרים שלא הועלו, גם לגביהם נשמע.

אברהם נגוסה: הדיון יתמקד יותר, ואני אומר את זה בצורה ברורה, אומנם החסמים האלה הם גם שותפים לעולים אחרים, אנחנו יודעים שגם לעולים מהעלייה מארצות הברית, מרוסיה, מאירופה, זה כמעט אותו דבר, אבל אנחנו עכשיו מתמקדים היום בנושא העלייה מצרפת, כיוון שפנו אלינו הרבה בנושא הזה.

אברהם נגוסה: זה לא אומר שאין בעיות בעליות אחרות.

אברהם נגוסה: את זה רק רציתי להדגיש.

אברהם נגוסה: אנחנו נבקש ממרכז המחקר והמידע של הכנסת להציג לנו את הנתונים מה המצב מבחינת שילובם של העולים במקצועות האלה שציינתי.

אברהם נגוסה: אני רוצה לתת קודם כל לצח, שיציג לנו על המקצועות שציינתי, רואי חשבון, עורכי דין וכן הלאה.

אברהם נגוסה: פלורה קוך דבידוביץ תציג לנו את נושא האחיות.

אברהם נגוסה: אני מזמין קודם את צח, בבקשה.

<צח בן יהודה: תודה ליושב ראש הוועדה.

<צח בן יהודה: אני צח בן יהודה, חוק במרכז המחקר והמידע של הכנסת.

<צח בן יהודה: כפי שיושב הראש הציג, אנחנו הכנו לקראת הדיון היום ובהמשך הדיונים שהוועדה הזאת עוקבת אחר יישום החלטת ממשלה מספר 2225 מיום 23 בנובמבר 2014, בדבר הסרת חסמים בתעסוקת עולים בעלי מקצועות בתחום הבריאות.

<צח בן יהודה: פלורה שלידי תסקור את תחום האחיות.

<צח בן יהודה: אז כידוע, בישראל יש מקצועות שהעיסוק בהם יוחד לבעלי מקצוע שהורשו לעסוק בהם.

<צח בן יהודה: בכדי לעסוק במקצועות אלה נדרש רישום או רישוי של בעל המקצוע אצל הגורם שמונה לכך על פי חוק.

<צח בן יהודה: מקצועות רישום זה מקצועות שהחוק מגדיר היקף לימודים הנדרש כדי לעסוק בהם, ומקצועות רישוי זה מקצועות שהחוק דורש לגביהם גם השלמת היקף לימודים, תקופת התמחות ובחינות הסמכה.

<צח בן יהודה: יש בישראל מגוון מאד גדול של מקצועות רישוי ורישום.

<צח בן יהודה: אנחנו התמקדנו בעריכת דין, ראיית חשבון, וטרינריה, הנדסה, אדריכלות, הנדסאות, חשמלאות, ניהול, ייעוץ ושיווק תיקי השקעות.

<צח בן יהודה: מהנתונים שנמסרו למרכז המחקר והמידע של הכנסת ממשרד העלייה והקליטה, עולה שבין השנים 2012 עד 2015 עלו לישראל 4,423 עולים חדשים שדיווחו למשרד שיש להם מקצועות רישוי שאינם מקצועות הרפואה.

<צח בן יהודה: 26.7% מהם מהנדסים ואדריכלים, 26.8% מהם מורים, 17.6% מהם עורכי דין או משפטנים.

<צח בן יהודה: בין אותן השנים – 2012 עד 2015 – השתתפו בקורסי עברית תעסוקתית ומקצועית ובקורסי הכנה לרישוי, הסבה מקצועית לאקדמאים וסדנאות לחיפוש עבודה, כ-14,500 עולים חדשים.

<צח בן יהודה: משרד העלייה והקליטה סייע בחלוקת וואוצ'רים, שוברים לקורסים מקצועיים נוספים לכ-10,000 עולים חדשים.

<צח בן יהודה: אין למשרד העלייה והקליטה נתונים על מספר העולים שבסופו של דבר אכן ניגשו לכל בחינות ההסמכה במקצועות הרישוי והרישום, ולכן פנינו לגופים הייעודיים שעוסקים בהסמכת המקצועות האלה.

<צח בן יהודה: מהגופים האלה קיבלנו את הנתונים הבאים: מלשכת עורכי הדין עולה שכ-50 עולים בממוצע לשנה מוסמכים למקצוע עריכת הדין.

<צח בן יהודה: הם מהווים כ-1.5% מכלל המוסמכים בכל שנה.

<צח בן יהודה: בקורסי ההכנה של משרד העלייה והקליטה לבחינות הלשכה ובחינות בדיני מדינת ישראל שנדרשים באופן ספציפי מעולים, השתתפו באותן השנים 168 עולים.

<צח בן יהודה: עלות כל מחזור למשרד נעה בסביבות ה-150,000 שקלים.

<צח בן יהודה: המשרד מעריך שהעלות הממוצעת של הסיוע שהוא מעניק לעולה אחד להסמכתו כעריכת דין, היא כ-41,000 שקלים.

<צח בן יהודה: ממועצת רואי החשבון נמסר שאין להם נתונים לגבי מספר העולים שהוסמכו לעסוק ב - - -

סופה לנדבר: אבל זה לא משנה כמה עולים.

סופה לנדבר: משנה איך אנחנו פותחים את השערים ונותנים לעולים האלה, במקצועות שאתה דיברת עליהם, להיכנס למדינת ישראל להתחיל לעבוד ושהדיפלומה שלהם זה דיפלומה שנותנת כרטיס כניסה למוסדות, לבתי חולים, לקופות החולים וכן הלאה והלאה.

סופה לנדבר: זו המשמעות.

סופה לנדבר: בגלל שאני כשרה יזמתי יחד עם עודד פורר את הנושא של הורדת חסמים, ופה לא משנה כמה עולים מגיעים.

סופה לנדבר: משנה איך אנחנו פותחים ולא רק לצרפת, לכל המדינות.

סופה לנדבר: מכל העולם מגיעים אנשים שהדיפלומה שלהם יש לה אישור והיא מקובלת בעולם ולא מקובלת במדינת ישראל.

אברהם נגוסה: טוב, בואו קודם כל נשמע את הנתונים.

אברהם נגוסה: זה נושא הדיון ואז אנחנו ניכנס לוויכוח.

סופה לנדבר: נושא הדיון איך אנחנו מורידים את החסמים.

אברהם נגוסה: וכדי לדעת מה המצב בעניין.

אברהם נגוסה: הצטרף אלינו חבר הכנסת יואל רזבוזוב.

אברהם נגוסה: צח, תמשיך.

<צח בן יהודה: רק לענות לחברת הכנסת, אנחנו במסמך גם פנינו לארגוני עולים חדשים שהציפו חלק מהבעיות וגם הציעו הצעות איך ניתן לפתור אותן.

<צח בן יהודה: אני אשאיר את ההצעות האלה לנציגי הארגונים שנמצאים כאן, כדי שידונו בהן.

<צח בן יהודה: אני אמשיך.

<צח בן יהודה: ממועצת רואי החשבון אין להם נתונים, אבל ממשרד העלייה והקליטה אנחנו יודעים שבממוצע כ-50 עולים חדשים מדווחים על היותם רואי חשבון ממדינת המוצא שלהם.

<צח בן יהודה: בקורס ההכנה לבחינות הרישוי של מועצת רואי החשבון שמשרד העלייה והקליטה מארגן, השתתפו בסך הכל 48 עולים.

<צח בן יהודה: העלות למשרד של ארבעה קורסים הייתה כחצי מיליון שקלים והמשרד מעריך שהעלות הממוצעת של הסיוע שהוא מעניק לרישוי עולה אחד כרואה חשבון, היא כ-50,000 שקלים.

<צח בן יהודה: כחמישה עולים חדשים קיבלו רישיון קבוע לעסוק ברפואה וטרינרית.

<צח בן יהודה: תשעה נוספים קיבלו רישיון זמני לעסוק ברפואה וטרינרית.

<צח בן יהודה: משרד העלייה והקליטה ארגון קורס בשנת 2013 בו השתתפו 14 עולים ורק אחד מהם לא עבר את הבחינה.

<צח בן יהודה: בקורס הכנה שהחל בשנת 2015 השתתפו 16 עולים וטרם ניגשו לבחינה.

<צח בן יהודה: עלות הקורס היא 266,000 שקלים למשרד העלייה והקליטה, והעלות הממוצעת להסמכת עולה אחד לעסוק ברפואה וטרינרית מטעם משרד העלייה והקליטה, היא 37,000 שקלים.

<צח בן יהודה: כמו כן נמסר לנו שבין שנת 2012 לשנת 2015 כ-48 עולים בממוצע לשנה נרשמו כמהנדסים או אדריכלים.

<צח בן יהודה: 14 בממוצע נרשמו כהנדסאים וטכנאים מוסמכים, ו-21 עולים בממוצע לשנה קיבלו רישיון לעבוד כחשמלאי.

<צח בן יהודה: באותן השנים ניתנו ממשרד העלייה והקליטה למעלה מ-300 וואוצ'רים לכיסוי עלות השתתפות עולים בקורסי הכנה במגוון המקצועות הללו.

<צח בן יהודה: מהרשות לניירות ערך אין נתונים מדויקים לגבי מספר העולים שקיבלו רישיון לעסוק במקצועות ניהול, ייעוץ ושיווק תיקי השקעות, אבל הם מעריכים את מספר העולים בעשרות בודדות, וזאת מתוך כ-12,000 מקבלי רישיונות סך הכל באותן השנים.

<צח בן יהודה: כפי שציינתי, ביקשנו מארגוני העולים לעדכן אותנו לגבי בעיות, קשיים וחסמים שיש וכן הצעות לפתרון.

<צח בן יהודה: הם נסקרו במסמך, אבל אנחנו נשאיר את הבמה להם, להרחיב בנושא.

אברהם נגוסה: תודה צח.

סופה לנדבר: בדקת מה שקורה עם פדולוגיה?

סופה לנדבר: ככה אומרים, כן?

אברהם נגוסה: לא בדקו את זה.

<צח בן יהודה: לא במסגרת הדיון הנוכחי.

סופה לנדבר: לא במסגרת, אבל זה פרה-רפואי.

<צח בן יהודה: נכון, אבל לא עסקנו בנושאים הרפואיים.

אברהם נגוסה: אז אנחנו ניתן לה להציג את זה, לא למרכז המחקר והמידע של הכנסת.

<פלורה קוך-דבידוביץ: זה היה במסמך הקודם בדיון המשותף עם ועדת העבודה.

סופה לנדבר: כן, אבל בינתיים זה לא מתקדם.

אברהם נגוסה: אני צריך להדגיש שבמקצועות האחרים שבתחום האחריות, אנחנו קיימנו דיון משותף עם ועדת העבודה והבריאות, ואנחנו רוצים להמשיך את הדיון המשותף שאנחנו התחלנו.

אברהם נגוסה: ולכן לגבי המקצועות הפרה-רפואיים – יש גם רפורמה בעניין זה ולא היום ניכנס לנושא.

אברהם נגוסה: זה צריך להיות ברור.

אברהם נגוסה: בבקשה.

<פלורה קוך-דבידוביץ: אז כפי שציינת, כבוד יושב הראש, התבקשנו על ידי הוועדה להציג נתונים לגבי שיעורי ההצלחה של נבחנים בבחינות הסיעוד, וזה כהשלמה ותוספת למסמך שאכן הגשנו לפני מספר חודשים לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות על הנושא של מקצועות בריאות ועולים בעלי מקצועות בריאות ועל שיעורי ההצלחה בבחינות.

<פלורה קוך-דבידוביץ: במסמך הזה התייחסנו רק למקצועות הסיעוד – אחיות מעשיות ואחיות מוסמכות.

<פלורה קוך-דבידוביץ: כמה נתוני רקע לגבי מקצועות הבריאות.

<פלורה קוך-דבידוביץ: משנת 2012 עד לאוקטובר 2015 עלו לישראל 1,594 עולים שהצהירו שהם בעלי מקצועות הבריאות.

<פלורה קוך-דבידוביץ: הם היו כ-3.2% מכלל העולים בתקופה הזאת.

<פלורה קוך-דבידוביץ: כ-20% מהם הצהירו שהם אחיות מעשיות או אחיות מוסמכות.

<פלורה קוך-דבידוביץ: 208 אחיות מהן היו במקצוע האחיות המוסמכות וכ-103 מהם היו אחיות ואחרים מעשיים.

<פלורה קוך-דבידוביץ: סך הכל הם כ-20% מכלל אלה שהצהירו שהם בעלי מקצועות הבריאות שעלו בתקופה שציינתי.

<פלורה קוך-דבידוביץ: בוגרי לימודי סיעוד גם בחו"ל גם בישראל נדרשים לעבור את בחינת הרישוי כדי להירשם בפנקס והם אמורים לעמוד בבחינת הרישוי הממשלתית העיונית במקצוע הזה, שמותאמת גם לאחיות מעשיות וגם לאחיות מוסמכות ולכן היא קצת שונה אחת מהשנייה.

<פלורה קוך-דבידוביץ: משנת 2009 אחיות מעשיות מחו"ל בלבד מחויבות לעמוד בבחינה הזאת, כיוון שישראל כבר לא מכשירה אחיות מעשיות משנת 2007.

<פלורה קוך-דבידוביץ: בבחינת הרישוי האמריקאית יש 180 שאלות והיא מתקיימת פעמיים בשנה עבור האחיות המוסמכות ופעם בשנה עבור החיות המעשיות, בוגרות חו"ל כאמור.

<פלורה קוך-דבידוביץ: לבוגרי חו"ל ניתנת האפשרות להיבחן בשפות שונות ובהן גם בעברית כמובן, ערבית, אנגלית, רוסית, צרפתית וספרדית וגם עולים חדשים השוהים בישראל פחות מחמש שנים יכולים לקבל הארכת זמן.

<פלורה קוך-דבידוביץ: רק צריך לציין שאלה שנבחנים בשפות זרות אמורים גם להוכיח איזו שהיא שליטה בעברית במבחן נפרד.

<פלורה קוך-דבידוביץ: לגבי הנתונים על עמידה בהצלחה במבחנים.

<פלורה קוך-דבידוביץ: לגבי האחיות המוסמכות – משרד הבריאות העביר לידינו נתונים בפילוח לפי מסיימי לימודים בחו"ל ובישראל.

<פלורה קוך-דבידוביץ: אמנם אי אפשר ללמוד מהנתונים האלה על מספר העולים ושיעורם ככה בקרב העומדים בהצלחה, אבל אפשר להעריך לגבי הצלחה של בוגרי חו"ל.

<פלורה קוך-דבידוביץ: עוד פעם, בקרב האחיות המוסמכות, בעוד שיעור הנכשלים בבחינת הרישוי בקרב בוגרי ישראל לא עלה באף אחד מהמועדים על 15% מהנבחנים, שיעור הנבחנים בוגרי חו"ל שנכשלו בבחינה הממשלתית היה גבוה בהרבה ועמד על למעלה מ-70% מהנבחנים.

<פלורה קוך-דבידוביץ: השיעור הנמוך ביותר של בוגרי חו"ל שעמדו בהצלחה בבחינת הרישוי לאחות מוסמכת היה בספטמבר 2010, שבו 105 מבוגרי לימוד הסיעוד בחו"ל הצליחו לעמוד בבחינה.

<פלורה קוך-דבידוביץ: דרך נוספת להסתכל על הנתונים האלה זה לגבי הציון הממוצע שהשיג כל אחד - - -

יואל רזבוזוב: את אומרת שאם הם נכשלו הם לא נכנסים למערכת, הם לא מקבלים את הרישיון, או שהם מנסים עוד פעם?

<פלורה קוך-דבידוביץ: הם יכולים לגשת שוב לבחינה אם בבחינה הזאת הם לא מצליחים.

יואל רזבוזוב: אז זה מפעם ראשונה, הנתונים שנכשלו בפעם הראשונה, או בכלל?

<פלורה קוך-דבידוביץ: זה נתונים לגבי השנים 2010-2015.

<פלורה קוך-דבידוביץ: לא כתוב אם זו פעם ראשונה שהנבחן ניגש למבחן.

יואל רזבוזוב: כי בסוף זה כמו שאמרת, 90% או 70% שנכשלו.

יואל רזבוזוב: השאלה בסוף איפה הם מוצאים את עצמם.

<פלורה קוך-דבידוביץ: השאלה אם יש אפשרות לגשת לבחינה נוספת ואולי משרד הבריאות יוכל להרחיב בנושא הזה.

סופה לנדבר: מה נעשה במשך השנה הזאת כדי להוריד את החסמים?

אברהם נגוסה: רגע, חברת הכנסת.

אברהם נגוסה: בואי, היא תסיים ואז - - -

סופה לנדבר: לא, אז כדי שהיא תסיים אני עוזרת לה.

סופה לנדבר: אני רוצה לדעת את המספרים.

סופה לנדבר: זה חשוב מאד.

סופה לנדבר: זה חשוב מאד, אני רוצה לדעת.

סופה לנדבר: הורדת חסמים זה לפתוח את השערים למקצועות שאנשים מסוגלים להיכנס ולהתחיל לעבוד שם.

סופה לנדבר: ואני רוצה לצטט כאן במקרה את ראש הממשלה.

סופה לנדבר: כאשר העברנו את הנושא של הורדת חסמים בישיבת הממשלה, הוא אמר – אני מסכים עם חברת הכנסת לנדבר ועם השרה סופה לנדבר ואני אומר שאם רופא היה מצוין שם, הוא יהיה טוב כאן.

סופה לנדבר: אם אחות הייתה טובה שם, היא תהיה מצוינת כאן.

סופה לנדבר: אז אני רוצה להבין.

סופה לנדבר: אני ועודד עברנו את התקופה שהצגנו את זה לממשלה, למשרד העלייה והקליטה, מול משרדי הממשלה.

סופה לנדבר: הוא עשה מאמצים אדירים כדי להוריד את החסמים, אז אני רוצה לדעת מה קרה במשך כמעט שנה שאנחנו לא בממשלה.

סופה לנדבר: הרי הורדת חסמים זה הורדת חסמים.

סופה לנדבר: זה ש-20% עברו מבחן ו-80% לא עברו מבחן, זה לא בדיוק הורדת חסמים.

סופה לנדבר: מה נעשה כדי לתת ולעזור לאנשים.

סופה לנדבר: זה מה שאנחנו בעצם צריכים בישיבה הזאת לשמוע.

אברהם נגוסה: הצטרף אלינו חבר הכנסת עודד פורר, מנכ"ל משרד הקליטה לשעבר, אז בוודאי הוא יתרום הרבה לדיון הזה.

אברהם נגוסה: אז בבקשה.

<פלורה קוך-דבידוביץ: אני רק אשלים ואני רק אגיד שבמסגרת המסמך הזה הוועדה ביקשה ללמוד רק על הנתונים, היא לא ביקשה מאיתנו לסקור את התחום בהיקפו המלא.

<פלורה קוך-דבידוביץ: אני רק אציין שבהחלטת הממשלה שאליה התייחסת קודם, תחום הסיעוד לא צוין במפורש ולכן גם לא ניתן ללמוד עליו מאותה החלטת ממשלה.

<פלורה קוך-דבידוביץ: במקצועות בריאות אחרים אפשר - - -

סופה לנדבר: החלטת ממשלה.

סופה לנדבר: המסמך שאנחנו הכנו במשרד העלייה והקליטה קשור לכל המקצועות.

<עודד פויר: היא דיברה על הכרה בתעודות ועל כל תהליך הרישוי, שהוא אמור להיות יותר קצר.

<עודד פויר: גם מקצועות הסיעוד נכללים בתוך מקצועות הרישוי.

<פלורה קוך-דבידוביץ: הם לא צוינו כמקצוע במפורש לפי בדיקתנו את החלטת הממשלה.

<עודד פויר: החלטת הממשלה לא הייתה ספציפית על מקצועות.

<עודד פויר: החלטת הממשלה הייתה על הורדת חסמים.

סופה לנדבר: הייתה על הורדת חסמים.

<עודד פויר: ועל פעולות שצריך לעשות כל משרד – משרד הבריאות, נציבות שירות המדינה, משרד הקליטה, משרד החינוך.

סופה לנדבר: משרד הכלכלה.

סופה לנדבר: כל המשרדים.

אברהם נגוסה: זה נושא הדיון.

<פלורה קוך-דבידוביץ: סקרנו את הנושאים האלה במסמך שהכנו לדיון המשותף של הוועדה עם ועדת העבודה, הרווחה והבריאות והתייחסנו שם לכל המקצועות שפורטו בעצם בהחלטת הממשלה ההיא.

<פלורה קוך-דבידוביץ: נושא הסיעוד לא הוזכר אז ולא הוזכרו בפנינו לגביו גם נתונים ופעולות שנעשו על ידי משרד הבריאות וגם מטרת הדיון כרגע בעצם מבחינתנו הייתה רק להביא את הנתונים לגבי שיעורי ההצלחה ולא מעבר לכך.

<פלורה קוך-דבידוביץ: נשמח במידת הצורך - - -

<עודד פויר: משרד הבריאות פה?

אברהם נגוסה: כן, כן.

אברהם נגוסה: אולי משרד הבריאות יעשו לנו סדר בעניין.

אברהם נגוסה: רצינו לשמוע קודם אתכם, אבל יש שאלות שהתעוררו ולכן - - -

<עודד פויר: לפני שמשרד הבריאות מתייחס, אני אשמח אם תתייחסו לנושא היכולת לעשות בחינות בחו"ל לאחיות, כמו שעשו לרופאי שיניים.

<קלאודיה כץ: אנחנו עושים קורס הכנה בצרפת.

<עודד פויר: לאחיות?

<קלאודיה כץ: לאחיות, לאחיות.

<עודד פויר: ואיפה הבחינות תתקיימנה?

<עודד פויר: פה או שם?

<קריאה: פה.

<עודד פויר: היא עושה שם.

<עודד פויר: אז יש פה איזו שהיא מחלוקת.

אברהם נגוסה: רגע, רגע, בואו נעשה סדר.

אברהם נגוסה: תשאל את השאלות, מה שאתה רוצה.

<עודד פויר: לגבי הנושא של עשיית הבחינות כדי שאנשים יגיעו לפה כבר עם רישוי בחו"ל, כמו שנעשה לרופאי שיניים, האם זה נעשה גם לאחיות?

<עודד פויר: ואם לא, למה לא.

אברהם נגוסה: אוקיי, אני אשמח אם תתייחסי לכל השאלות וגם למה שהוצג פה בכלל.

אברהם נגוסה: בעניין הסרת חסמים – מה אתם עושים.

<רות רוטשטיין: שמי רותי רוטשטיין ואני מנהלת המחלקה להסמכה במנהל הסיעוד במשרד הבריאות.

<רות רוטשטיין: אנחנו עשינו עבודה די גדולה מאז שהתקבלה החלטה על הסרת חסמים, בשיתוף ובמימון כמעט מלא של משרד הקליטה לכל המהלכים שעברנו.

<רות רוטשטיין: את התהליך של הרישוי וההכרה, פחות או יותר אני חושבת שמכירים וזה גם הוצג בוועדות הקודמות.

<רות רוטשטיין: מבחינת הסרת חסמים, אנחנו עשינו מספר דברים.

<רות רוטשטיין: קודם כל יש לנו לכל בוגר חו"ל שמגיע למדינת ישראל, אחרי שהכרנו במסמכים שלו ובתכנית הלימודים שלו ואנחנו חושבים שהוא ראוי להיות בעל מקצוע במדינת ישראל, אנחנו מחייבים ביחידת לימוד שעוסקת אך ורק בהנחיות ובחוקים ובנהלים של מדינת ישראל ושל משרד הבריאות.

<רות רוטשטיין: אלה נושאים שלא נלמדים בשום מדינה בעולם ומאד חיוניים לעבודה בארץ.

<רות רוטשטיין: השינוי שנעשה מבחינת הסרת חסמים, עד עכשיו היו צריכים לבוא, ללכת לאחד מבתי הספר בארץ, לעבור את ההכשרה הזאת בעברית, להיבחן.

<רות רוטשטיין: אנחנו, יחד עם משרד הקליטה הכנו לומדה על כל הנושא הזה, שכוללת את כל החוקים, את כל ההנחיות, את כל הנהלים הרלבנטיים.

<רות רוטשטיין: הלומדה היא בכל השפות שבהן נבחנים – אנגלית, ערבית, צרפתית, רוסית וספרדית.

<רות רוטשטיין: עברית כמובן.

<רות רוטשטיין: וכל אחד מאותם אנשים שהם בוגרי חו"ל – ותיכף אני אתייחס גם לנושא הזה, כי פלורה התייחסה לזה וזה קצת קשה להבחין במספרים – יכול לבחור באיזו שפה הוא יעשה את הלומדה הזאת.

<רות רוטשטיין: הלומדה הזאת היא באינטרנט.

<רות רוטשטיין: אין צורך להגיע למדינת ישראל בשביל זה, אפשר לעשות אותה מהבית.

<רות רוטשטיין: יש קישוריות לכל החומרים.

<רות רוטשטיין: כל הנהלים וכל ההנחיות תורגמו לכל השפות ואחרי הלמידה העצמית של הלומדה הזאת, יש מבחן מאד קצר בין 30 שאלות על אותו חומר וכל אחד עושה אותו באינטרנט.

<רות רוטשטיין: זה מהלך שאני מניחה יקצר או יקל, אפילו פסיכולוגית על אותם עולים, כי זה בשפה שלך, זה בשעות שאתה רוצה, אתה לא חייב להיות במדינת ישראל.

<רות רוטשטיין: זה מאד נגיש ומאד נוח, לפי דעתי.

<רות רוטשטיין: מעבר לזה, אנחנו כבר עשינו שתי קבוצות ממזרח אירופה ועכשיו אנחנו מחכים לנתונים, אבל החלטנו לעשות קבוצה כזאת גם בין עולי צרפת, או מועדים לעלייה מצרפת, כשביצענו קורס הכנה.

<רות רוטשטיין: גם בדיקת הניירת נעשתה במדינות, עוד טרם עלייה למדינת ישראל, וכל מי שנמצא כמתאים למעמד של אחות מוסמכת, יכול היה להשתלב בתכנית או בפרויקט.

<רות רוטשטיין: לעולי מזרח אירופה כבר היו שתי קבוצות וזה היה בארץ.

<רות רוטשטיין: נקלטו במשרד הקליטה ובמסגרת תכנית הקליטה שלהם נכללה גם תכנית של הכנה לבחינת הרישוי.

<רות רוטשטיין: עברו את ההכנה במהלך תקופה מסוימת, כולל לימודי עברית וכולל עמידה בידע בשפה העברית וניגשו לבחינת הרישוי.

<רות רוטשטיין: אנחנו הצענו, כדי להקל על עולי צרפת או למתעניינים או למעוניינים מקרב עולי צרפת, לעשות מהלך דומה בצרפת, לבדוק שם את המסמכים וכל מי שראוי ומתאים, על פי תכנית הלימודים והעיסוק שלו, בהחלט לקיים תכנית הכנה בצרפת ובסופו של דבר לעבור את מבחן הרישוי במדינת ישראל.

<רות רוטשטיין: לגבי מבחן הרישוי במדינת ישראל או לא במדינת ישראל, עד היום המבחן בהחלט בוצע אך ורק במדינת ישראל.

<רות רוטשטיין: צריך לקחת בחשבון שבסיעוד, במבחן יש קרוב ל-3,000 איש וזה לא 100 או 200 או 20 או 30.

<רות רוטשטיין: זו היערכות מאד מאד גדולה גם לוגיסטית וגם מבחינה מקצועית.

<רות רוטשטיין: היה ויוחלט על ביצוע בחינה בחו"ל, במדינה כלשהי, אז כמו שחברת הכנסת לנדבר אמרה זה לא רק לעולי צרפת או לא רק לעולי ניו יורק, זה צריך יהיה להיות גם במוסקבה וגם בברלין וגם בקייב וגם מכל מקום בעולם.

סופה לנדבר: זה צריך להיות לכל עולה שמגיע לבחינה בישראל.

<רות רוטשטיין: אני לא חושבת שמדינת ישראל ערוכה להתנהלות כזאת, אבל אולי יתקבלו החלטות אחרות.

יואל רזבוזוב: אני רואה כאן נתונים - - -

<רות רוטשטיין: סליחה שנייה.

<רות רוטשטיין: עוד רק לגבי הנתונים שהוצגו פה.

<רות רוטשטיין: תראו, בוגרי חו"ל, זה לאו דווקא עולים.

<רות רוטשטיין: כל מי שלמד במדינה זרה – נחשב מבחינתנו כבוגר חו"ל וצריך לעבור את המהלך הזה.

<רות רוטשטיין: נכון להיום, אחוז ניכר מבוגרי חו"ל הם תושבי מדינת ישראל שלומדים במדינה זרה.

<רות רוטשטיין: הרוב הגדול לומדים בירדן.

<עודד פויר: אתם לא עושים דיפרנציאציה בין תושבים חוזרים לעולים בהקשר הזה?

<קריאה: הם לא תושבים חוזרים.

<רות רוטשטיין: קודם כל חלק מהם הם כן תושבים חוזרים והם גם מקבלים זכויות של משרד הקליטה כתושבים חוזרים, חלק מהם לא.

<רות רוטשטיין: את הנושא של תושבות חוזרת - - -

<עודד פויר: לא, אבל אני שואל ברמת ההסמכה.

<רות רוטשטיין: לא, מבחינה מקצועית - - -

<עודד פויר: ברמת ההסמכה.

<רות רוטשטיין: לא, לא.

<רות רוטשטיין: כי מבחינה מקצועית הם למדו במדינה זרה.

<רות רוטשטיין: בשבילי אם הוא למד בירדן והוא ישראלי, הוא למד ב - - -

<עודד פויר: זאת אומרת אין הבדל בין האוניברסיטה בירדן לסורבון, מבחינתכם.

<רות רוטשטיין: נכון.

<עודד פויר: אני חושב שזאת אמירה חמורה מאד.

<רות רוטשטיין: לא, לא.

<רות רוטשטיין: קודם כל אנחנו - - -

<עודד פויר: האוניברסיטה בירדן היא באותו דירוג כמו הסורבון בפריז?

<רות רוטשטיין: לא.

<רות רוטשטיין: קודם כל אני מוכרחה לציין שאחיות לא מחויבות ללימודים אקדמאיים, לא בארץ ולא בחו"ל.

<רות רוטשטיין: אם אתה דווקא נוגע בצרפת, כמעט כולם לא בוגרי תואר אקדמי - - -

<עודד פויר: לא, אני מנסה לדבר על הדיפרנציאציה שיש בין ירדן לבין צרפת.

<רות רוטשטיין: אז אני מנסה להסביר.

<רות רוטשטיין: תכנית הלימודים היא תכנית מקצוע, היא לא תכנית אקדמית, היא לא בסורבון, היא לא באוניברסיטאות ובמיוחד בצרפת, לפחות עד לפני שנתיים - - -

<קריאה: אבל זה כן אקדמאי.

<עודד פויר: את מתעלמת מ - - -

אברהם נגוסה: סליחה, סליחה.

<עודד פויר: אדוני יושב הראש, במה שהיא אומרת היא מתעלמת לחלוטין מהחלטת הממשלה שאמרה – בצרפת יכול להיות שההסמכה היא לא אקדמאית, אז צריך משרד הבריאות ללמוד לגשר על הפערים האלה - - -

<רות רוטשטיין: אנחנו מגשרים.

<עודד פויר: אבל - - - לשלוח אותם ללימודים אקדמאיים בארץ.

<רות רוטשטיין: לא, אני לא שולחת אף אחד ללימודים אקדמאיים.

<רות רוטשטיין: ובגלל זה אנחנו בודקים כל תכנית לגופו של עניין.

<רות רוטשטיין: אנחנו מכירים בכל התכניות, בין אם היא אקדמית או בין אם היא לא אקדמית.

<רות רוטשטיין: אנחנו בודקים את התוכן של הלימודים.

<רות רוטשטיין: והיה וכל תכני הסיעוד הרלבנטיים שמחויבים בליבה במדינת ישראל נמצאים בתכנית, אכן הם מוכרים ויכולים לגשת לבחינת הרישוי.

<רות רוטשטיין: אני מוכרחה לציין שלרוב העולים יש שתיים, משנת 1976 ועד היום, מעולי צרפת או מאלה שהגישו בקשה להכרה בצרפת, שהם אחיות מעשיות, כל השאר כולן אחיות מוסמכות בלי יוצא מן הכלל.

<עודד פויר: ואתם מגישים לבחינות בחו"ל?

<רות רוטשטיין: לא.

<רות רוטשטיין: אמרתי את זה קודם.

<רות רוטשטיין: הבחינות בסיעוד מתקיימות במדינת ישראל בלבד.

<עודד פויר: רגע, לא, אם את אומרת שהמדינה לא ערוכה לזה, איזה היערכות צריכה המדינה כדי לקיים את הבחינות בצרפת?

<עודד פויר: מה ההיערכות שצריך?

<רות רוטשטיין: קודם כל את כל נושא החיסיון של הבחינה, את כל נושא ה - - -

<עודד פויר: מה הבעיה לעשות אותו חסוי בפריז, כמו שעושים אותו בתל אביב?

<רות רוטשטיין: תראה, אנחנו נכון להיום - - -

<עודד פויר: יש קונסוליה בפריז.

<עודד פויר: לצערי סוגרים את הקונסוליה במרסיי, הממשלה החליטה לסגור, לאור הגידול בעולים כנראה לא צריך קונסוליה במרסיי, אבל יש קונסוליה בפריז.

<עודד פויר: אין אפשרות לקיים את זה בשיתוף פעולה עם הקונסוליה בפריז?

<רות רוטשטיין: אני חושבת שהנושא הזה יכול לעלות לדיון נוסף.

<עודד פויר: אבל הוא עלה לדיון בממשלה לפני שנתיים.

<רות רוטשטיין: אבל לא בהנהלת משרד הבריאות.

<עודד פויר: אבל למה?

<עודד פויר: מה, משרד הבריאות הוא לא חלק מהממשלה?

אברהם נגוסה: רגע, רגע, חבר הכנסת עודד, זה לא מספיק.

אברהם נגוסה: האם התקבלה החלטה ל - - -

<עודד פויר: אדוני יושב הראש, אנחנו נשב פה כל חודש ונשמע סיפורים על סיפורים על סיפורים.

אברהם נגוסה: אני מסכים איתך, אבל - - -

<עודד פויר: עכשיו, תסתכל על המספרים.

<עודד פויר: בוא, אני אגיד לך מה אני רואה בנתונים שהגיש לנו פה מרכז המחקר והמידע של הכנסת.

<עודד פויר: גידול בעלייה – כולם ברור להם לחלוטין שיש גידול בעלייה של קרוב ל-50% בין שנת 2012 לשנת 2015.

<עודד פויר: עכשיו בואו נסת

<עודד פויר: כל על הנתונים לגבי המוסמכים.

<עודד פויר: אז משתתפי קורס רישוי והסמכה רפואיים, בין שנת 2012 לשנת 2013 לא היה שינוי.

<עודד פויר: בין שנת 2013 לשנת 2014 באמת גדל מספר המשתתפים ב-16%.

<עודד פויר: בין שנת 2014 לשנת 2015 – ירידה של 11%.

<עודד פויר: זאת אומרת יש גידול במספרי העולים וירידה במספר הנכנסים לקורסים של הסמכות.

<עודד פויר: הרי זה פשוט לא יאומן.

<עודד פויר: עכשיו נסת

<עודד פויר: כל על מספר העולים שנרשמו במרשם המהנדסים.

<עודד פויר: יש גידול של 30% בין שנת 2013 לשנת 2014, ובין שנת 2014 לשנת 2015, כשפעם ראשונה חצינו את 30,000 העולים, יש ירידה של 50% במספר המהנדסים - - -

אברהם נגוסה: אין ויכוח על הנתונים.

<עודד פויר: יש ירידה של 82% במספר העולים שקיבלו רישיון חשמלאי בין שנת 2012 לשנת 2015.

<עודד פויר: חברים משהו לא עובד בממשלה.

אברהם נגוסה: רגע, רגע.

אברהם נגוסה: השאלה שלי, באותה החלטת ממשלה שאתה ישבת - - -

סופה לנדבר: אני ישבתי.

אברהם נגוסה: בסדר, את ישבת והוא היה כאיש מקצועי.

אברהם נגוסה: האם בעניין של לעשות מבחן בחוץ לארץ התקבלה החלטה כזאת?

<עודד פויר: בוודאי.

סופה לנדבר: בוודאי.

אברהם נגוסה: אז איך את אומרת שאין נוהל כזה אם התקבלה החלטה בממשלה?

<רות רוטשטיין: לי לא ידוע על החלטה.

יואל רזבוזוב: ליצמן היה סגן שר?

יואל רזבוזוב: לא?

סופה לנדבר: לא.

<קריאה: גרמן הייתה.

<רות רוטשטיין: אני לא מוסמכת לקבל את ההחלטה הזאת.

<רות רוטשטיין: אני יכולה להביא את זה חזרה לשולחן המשרד.

אברהם נגוסה: לך זה לא מוכר?

<רות רוטשטיין: החלטת ממשלה שהמבחנים יתקיימו בחו"ל?

<רות רוטשטיין: לא.

סופה לנדבר: לא, לא, אנחנו עכשיו לא מדברים-.

סופה לנדבר: תן לי שנייה.

יואל רזבוזוב: משפט אחד.

יואל רזבוזוב: אני פשוט רואה נתונים על אחוז ההצלחה והנכשלים.

יואל רזבוזוב: אני יודע שאחיות במקצוע, ברפואה, זה מקצוע נדרש וישנו מחסור היום, יש מצוקה.

יואל רזבוזוב: ואני רואה ממוצע בחמש השנים האחרונות – 60% נכשלים.

יואל רזבוזוב: לא מסתדר לי.

<רות רוטשטיין: בבוגרי חו"ל אתה מדבר.

יואל רזבוזוב: זה לא משנה.

יואל רזבוזוב: איך שתקראו – בוגרי חו"ל, בוגרי החלל החיצון.

יואל רזבוזוב: ישנו מקצוע שנדרש, אנחנו כמדינה עם 60-70%.

יואל רזבוזוב: או שבאמת הרמה בחו"ל היא באמת תת רמה, שאני לא מאמין.

יואל רזבוזוב: אני ביקרתי וגם הייתי ספורטאי לשעבר וביקרתי בהרבה בתי חולים בכל העולם.

יואל רזבוזוב: טיפלו בי.

יואל רזבוזוב: אני לא מבין איך במדינת ישראל יש מקצוע שחייבים אותו, 60% כל שנה בממוצע נכשלים.

יואל רזבוזוב: מה עושים?

יואל רזבוזוב: אז בסוף האנשים האלה הולכים לעבוד כמו שאמרו פה – קופאיות ובמקומות אחרים.

יואל רזבוזוב: מה אתם עושים?

<קריאה: הם בעיקר לא מגיעים לארץ.

יואל רזבוזוב: או חוזרים, כן וזה הכי - - -

<רות רוטשטיין: בקרב בוגרי חו"ל בהחלט, כמו שאמרתי קודם, יש קבוצה לא מבוטלת ואולי היום, בשלוש השנים האחרונות זאת הקבוצה העיקרית של בוגרי חו"ל שאנחנו מתמודדים איתם, שהם ישראלים שלומדים בחו"ל מסיבות של חוסר יכולת או חוסר רצון להיכנס למערכת החינוך בארץ, מקשיים שונים.

אברהם נגוסה: אני מצטער, בואו נעשה ככה.

אברהם נגוסה: אנחנו דנים בעולים החדשים לא על ישראלים שיוצאים לחו"ל וחוזרים.

<רות רוטשטיין: אין לי פה דיפרנציאציה במספרים של העולים ואני לא יכולה להציג לכם את העולים.

<רות רוטשטיין: המספרים היחידים שהספציפיים שהוצאתי הם באמת על עולי צרפת, מכיוון שנאמר שהמיקוד של הדיון הוא על עולי צרפת.

<רות רוטשטיין: בשנת 2015 הגישו בקשה 6 אחיות להכרה מקצועית כאחיות.

<רות רוטשטיין: כולן קיבלו, חוץ מבחורה אחת שעדיין המסמכים שלה בבדיקה, כל השאר, המסמכים נבדקו, אושרו, הם קיבלו את האישור.

<רות רוטשטיין: חלקם הגדול, אני מוכרחה לציין, בסוף שנת 2015, אז הם עכשיו בתהליך.

<עודד פויר: שאלתם את עצמכם למה רק שש הגישו?

<רות רוטשטיין: אני עברתי על צרפת משנת 1976.

<רות רוטשטיין: יש לנו משנת 1976 עד היום 85 אחיות מצרפת שהגיעו - - -

<עודד פויר: שאלתם את עצמכם למה?

<רות רוטשטיין: תראה, מאלה שכבר הגיעו וניגשו לבחינה, עברו את הבחינה בפחות משנה.

<עודד פויר: כמה הגישו?

<עודד פויר: את יודעת, יש עניין למשפך הזה, אם בן אדם מחליט לא להיכנס, צריך לבדוק.

<עודד פויר: אולי יש לו סיבות שהוא מחליט לא להיכנס?

<עודד פויר: אולי החנות הזאת לא מזמינה?

<עודד פויר: אולי היא לא אומרת תבואו, תרשמו פה.

<רות רוטשטיין: אז היה לנו דיון על הנושא הזה עם שתי - - -

<עודד פויר: הרי לא עלו רק שש אחיות מצרפת.

<רות רוטשטיין: אני לא יודעת להגיד לך.

<רות רוטשטיין: אולי קלאודיה יודעת כמה עלו.

<רות רוטשטיין: אני נפגשתי עם שתיים שלא הגישו בקשה והן כן היו אחיות והן אמרו בפירוש – אנחנו לא רוצות יותר לעבוד במקצוע.

<רות רוטשטיין: אנחנו ניסינו לשכנע אותן, כי אחת מהן היא גם מיילדת.

<רות רוטשטיין: ניסינו לשכנע אותן שיכנסו.

<רות רוטשטיין: קופת החולים רצתה לקבל אותם לעבודה, לעשות להן הכנס.

<רות רוטשטיין: הן לא רוצות לעבוד כאחיות.

<רות רוטשטיין: תראו, התפקיד של אחות במדינת ישראל לעומת מדינות אחרות, בכל מדינה הוא שונה, הסמכויות של האחיות בכל מדינה הן שונות.

<רות רוטשטיין: לא כולם מעוניינים.

<רות רוטשטיין: יש אנשים מבוגרים שמגיעים וכבר לא מעוניינים להתחיל מהתחלה.

<רות רוטשטיין: הצעירים שבאים מהעולם, מרוב ארצות אירופה ו - - -

<קריאה: אולי נשמע אחיות שכן רוצות לעבוד?

אברהם נגוסה: כן, כן.

אברהם נגוסה: בואו נשמע מהעולים בעצמם.

<רות רוטשטיין: שיפנו, בשמחה.

סופה לנדבר: אני מבקשת לדבר.

אברהם נגוסה: טוב, חברת הכנסת סופה לנדבר.

אברהם נגוסה: את רוצה לשמוע את העולה?

סופה לנדבר: אני מכירה את הסיפורים מקרוב ובגלל זה יזמתי את הורדת החסמים ובגלל זה אנחנו עשינו מה שעשינו במשרד העלייה והקליטה.

סופה לנדבר: אדוני יושב הראש, אני קודם כל רוצה להתחיל מהישיבה שהייתה ואני לצערי לא הייתי בישיבה הזאת על העולים מאתיופיה ולתמוך בך ולהגיד - אנחנו כאן חברים, חברי כנסת וזה לא משנה איפה אנחנו נמצאים – בקואליציה או באופוזיציה.

סופה לנדבר: אתמול בוועדה אנחנו התאחדנו כולנו והבאנו את ההצלחה.

סופה לנדבר: אני לא חושבת שבמדינת ישראל יש עולים מאיזו שהיא מדינה, שלא רצויים כאן ואם הם לא רצויים, אנחנו יחד נילחם עבור העולים האלה.

סופה לנדבר: אני אמרתי אתמול שזה לא גזענות, זה שנאה כלפי עולים וזה לא משנה מאיפה.

סופה לנדבר: אין אהבה לעולים במדינת ישראל ועל זה אנחנו נילחם כולנו יחד.

סופה לנדבר: ואני אומרת לך, אתה בן אדם חכם, אבל קצת לדעתי נאיבי.

סופה לנדבר: הבטיחו לך ולא מקיימים.

סופה לנדבר: והדרישה שלנו לממשלת ישראל - - -

אברהם נגוסה: אני לא מוותר, את יודעת.

סופה לנדבר: אתה לא מוותר ואנחנו לא נוותר.

סופה לנדבר: אני חושבת שאם ממשלת ישראל מבטיחה, היא חייבת לקיים.

סופה לנדבר: בגלל שבמשך ארבע קדנציות ראש הממשלה לא השתנה, אז הוא במשמרת שלו, בכל המשמרות, מחויב למדינת ישראל וקודם מחויב לעלייה וקליטה.

סופה לנדבר: עכשיו אני רוצה להגיד שהמשרד בתקופתי הפך להיות משרד העלייה והקליטה.

סופה לנדבר: זה אומר עידוד עליה וכל הפרויקטים שאנחנו מחויבים לעשות בחו"ל, זה פרויקטים שמשרד הקליטה מחויב לעשות לפני שהם מגיעים למדינת ישראל.

סופה לנדבר: ויש להם שיטות ואני רוצה לשמוע מה נעשה במשך שנה.

סופה לנדבר: אנחנו עשינו המון דברים.

סופה לנדבר: אני רוצה לדעת ספציפית מה זה אומר.

סופה לנדבר: אתה יודע, אנחנו קיבלנו החלטה.

סופה לנדבר: עודד, אתה תעזור לי.

סופה לנדבר: אנחנו קיבלנו החלטה לצרפת, אוקראינה ובלגיה.

סופה לנדבר: זו הייתה החלטה על הצורך לעניין מערכת הבחירות, לקראת מערכת הבחירות ובגלל זה אנחנו לא קיבלנו פרויקט לאומי.

סופה לנדבר: אני דורשת מממשלת ישראל לקבל פרויקט לאומי כדוגמת צרפת, אוקראינה ובלגיה, לכל העליות שמגיעות למדינת ישראל.

סופה לנדבר: איך משרד העלייה והקליטה ואיך מדינת ישראל נראית אצל העולים?

סופה לנדבר: מגיעים העולים ממדינה אחת ומגיעים ממדינה אחרת.

סופה לנדבר: אז אחד מקבל וואוצ'רים ותמיכה וקורסים והכנה והשני לא מקבל כלום.

סופה לנדבר: אני הייתי עכשיו בעכו והתביישתי במדינת ישראל.

סופה לנדבר: מה שאני מצפה, שממשלת ישראל חייבת לקבל פרויקט לאומי.

סופה לנדבר: קליטת עלייה במדינת ישראל צריכה להיות שווא בשווים.

סופה לנדבר: עכשיו, אני לא כל כך אופטימית לגבי העולים מצרפת, אוקראינה ובלגיה, שאנחנו מנצלים את הפוטנציאל.

אברהם נגוסה: הצטרפה אלינו חברת הכנסת נורית קורן, יושבת ראש השדולה למען קליטת עולי צרפת.

סופה לנדבר: אנחנו לא מנצלים את הפוטנציאל מצרפת וההתייחסות של משרד הבריאות היא דוגמא לכך.

סופה לנדבר: בגלל שכאשר לא מתייחסים לבן אדם ולא פותחים לו שערים למקצוע, אז הוא מעדיף לנסוע לקנדה או למדינה אחרת, ששם לא צריכים ללמוד שפה, ששם צרפתית היא שפה בעצם הוא לא צריך ללמוד שפה נוספת והוא מקבל שם.

סופה לנדבר: אז בקנדה הוא מקבל וכאן במדינת ישראל בונים לו כל מיני חסמים כדי שהוא לא יתקבל.

סופה לנדבר: אם הוא היה וטרינר טוב שם, הוא יהיה מצוין כאן.

סופה לנדבר: רבותי, אני רוצה לשמוע מה נעשה במשרד העלייה והקליטה, מה נעשה מול המשרדים האחרים ואני מבקשת ממך שלישיבה הבאה תזמין את שר הבריאות שהוא ממונה על משרד הבריאות.

סופה לנדבר: תזמין את שר החינוך, שהוא ממונה על החינוך.

סופה לנדבר: תזמין את השרים הרלבנטיים.

סופה לנדבר: שלא עובדי משרד מסוים ייתנו לנו כאן הרצאות.

סופה לנדבר: אני מוכנה להרצאות, לא כאן, לא בוועדה.

סופה לנדבר: אני חושבת שמי שממונה הוא גם אחראי.

סופה לנדבר: אנחנו יכולים להתברבר כאן ולדבר עד מחרתיים בבוקר.

סופה לנדבר: אני רוצה להגיד שנציגי העולים האלה התאחדו והפעילו לחץ וכל הכבוד לארגונים האלה, אבל די, מספיק.

סופה לנדבר: כמה הם צריכים להתאחד וכמה לחץ עוד הם צריכים לעשות?

סופה לנדבר: אני רוצה לשמוע בוועדה הזאת מה נעשה, כמה קורסים פתחו, כמה אנשים סיימו את הקורס, כמה התקבלו למקצועות הוטרינרים, רופאים, אחיות.

סופה לנדבר: מה קורה עם מקצוע הפדולוגיה.

סופה לנדבר: אני רוצה לדעת כמה האנשים האלה צריכים מסכנים להגיע לכנסת ישראל ולשמוע את הדיבורים ואת הסיפורים ואת סיפורי הסבתא.

סופה לנדבר: אנחנו צריכים לשמוע תכלס ואני דורשת מהוועדה הזאת ומממשלת ישראל, מהשרים שהם רלבנטיים, קודם להעביר פרויקט לאומי, בגלל שכל עולה שמגיע למדינת ישראל צריך לעבור מסלול ירוק.

סופה לנדבר: זה דבר אחד.

סופה לנדבר: הדבר השני, אני דורשת, אני מבקשת ממך להזמין לכאן את השרים הרלבנטיים שייתנו לנו דין וחשבון מה נעשה במשרדים האלה למען הורדת החסמים.

סופה לנדבר: וככה אנחנו נתקדם, אחרת אנחנו לא נתקדם.

סופה לנדבר: סתם דיבורים.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: אנחנו נשמע את האחות פלורנס בן שמחון.

אברהם נגוסה: אנחנו רוצים לשמוע ממך מה עבר עליך מול החסמים.

סופה לנדבר: כמה זמן את בארץ?

אברהם נגוסה: היא תספר.

<פלורנס בן שמחון: 10 חודשים.

<פלורנס בן שמחון: שמי פלורנס בן שמחון, אני אחות מרדימה, זו התמחות שיש לי בצרפת.

סופה לנדבר: איפה עבדת בצרפת?

<פלורנס בן שמחון: בהרבה בתי חולים ומרפאות בפריז ובכל צרפת.

<פלורנס בן שמחון: יש לי חמש שנים וחצי ללימודים ו-12 שנים לניסיון.

סופה לנדבר: איפה את גרה כאן?

<פלורנס בן שמחון: אני גרה בחיפה.

<פלורנס בן שמחון: אני מייצגת את ארגון הנהגת האחיות העולות מצרפת עם סלין.

<פלורנס בן שמחון: בשביל האחיות המוסמכות בצרפת יש לנו תארים של מדינה.

<פלורנס בן שמחון: זאת אומרת שבמדינת צרפת, לרוב, על כישלון שלנו.

<פלורנס בן שמחון: יש לנו 4,700 שעות לימודים, וזה יותר מפה.

<פלורנס בן שמחון: יש לנו אפשרויות לעשות את התכנית שאני עשיתי כהתמחות, כהרדמה.

<פלורנס בן שמחון: זה לוקח שנתיים להתמחות.

<פלורנס בן שמחון: למרות זאת יש לנו הרבה הרבה קשיים פה בארץ כדי לעבור את המבחן בהצלחה.

סופה לנדבר: מה קרה ספציפית איתך?

סופה לנדבר: את סיימת את אולפן א'?

<פלורנס בן שמחון: לא, אני בתהליך.

<פלורנס בן שמחון: אני סיימתי את האולפן א', אולפן רפואי ואני באמצע התהליך כדי להיבחן באפריל ולמשל באפריל - - -

סופה לנדבר: את מכינה את עצמך לבד או שאת הלכת לקורס של המשרד?

<פלורנס בן שמחון: לא, לבד, כי אני לא ידעתי שיש קורסים ואף אחד באולפן רפואי לא יודע את זה.

<פלורנס בן שמחון: יש חוגים גם וקורסים פרטיים וזה עולה 1,800 שקלים ואין לי כסף, אני מצטערת.

אברהם נגוסה: אבל עכשיו נציגת משרד הבריאות סיפרה לנו שיש קורסים בשפות, כולל צרפתית.

<פלורנס בן שמחון: אין קורסים בצרפתית.

<פלורנס בן שמחון: אין מבחן - - -

אברהם נגוסה: לא, פה, פה, בארץ.

<פלורנס בן שמחון: אין מבחנים.

<פלורנס בן שמחון: אין.

<פלורנס בן שמחון: אין מבחנים בצרפתית.

<פלורנס בן שמחון: יש רק פעם אחת בשנה בספטמבר.

אברהם נגוסה: את לא שמעת אותה?

<פלורנס בן שמחון: כן, יש פעם אחת בשנה.

<פלורנס בן שמחון: ואם אנחנו לא 10 אנשים – זה לא בצרפתית.

<קריאה: אתם לא תהיו 20 אף פעם, כי יש רק 20 בכל - - -

אברהם נגוסה: אוקיי, בבקשה, תמשיכי.

<פלורנס בן שמחון: כן, אז בהתחלה, הדרך שאנחנו צריכים לדעת לפני העלייה לארץ, למשל אתר האינטרנט לא ברור.

<פלורנס בן שמחון: יש מידע בדף אחד ומידע אחר בדף שני.

<פלורנס בן שמחון: אז אי אפשר לדעת איזה דף צריך להמשיך.

<פלורנס בן שמחון: המסמכים לתרגום, זה עולה בשבילי 6,000 שקלים בלי ניסיון.

<פלורנס בן שמחון: עם ניסיון – 12,000 שקלים.

<פלורנס בן שמחון: זה הרבה כסף.

<פלורנס בן שמחון: אני מצטערת.

<פלורנס בן שמחון: וזה לא רק בשבילי.

<קלאודיה כץ: יש החזר.

סופה לנדבר: למה משרד הקליטה לא ביקר באולפן?

סופה לנדבר: באיזה אולפן את למדת?

אברהם נגוסה: רגע, רגע, אני מבקש.

אברהם נגוסה: סליחה, אני מבקש שתתנו לה לסיים.

אברהם נגוסה: תקצרי, תסיימי ולאחר מכן נפנה את השאלות למי שרלבנטי.

<פלורנס בן שמחון: כן, כי זה קצת קשה גם בשבילי.

<פלורנס בן שמחון: כמה זמן צריך לחכות בלי לעבוד?

<פלורנס בן שמחון: אחד שנה וחצי עד שנתיים.

<פלורנס בן שמחון: מי יכול להמשיך כך בלי כסף?

<פלורנס בן שמחון: או מי יכול לעבוד שלא בתחום שלו?

<פלורנס בן שמחון: למשל כמלצרית, בכל סנטר.

<פלורנס בן שמחון: יש לנו כישרון.

<פלורנס בן שמחון: באמת.

<פלורנס בן שמחון: יש לנו יכולת.

<פלורנס בן שמחון: למה צריך הרבה קשיים כאלה?

<פלורנס בן שמחון: יש לנו 7 נקודות במבחנים קודמים, במבחן ממשלתי 7 נקודות עם חשבונות.

<פלורנס בן שמחון: אתם חושבים שבצרפת אנחנו לא עושים חשבונות?

<פלורנס בן שמחון: אי אפשר.

<פלורנס בן שמחון: אי אפשר להיות אחיות מוסמכות בלי חשבונות.

<פלורנס בן שמחון: וחוקים גם.

<קריאה: חשבונאות.

<פלורנס בן שמחון: כן, חשבונאות, סליחה.

<פלורנס בן שמחון: ומבחן ממשלתי, צריכים לדעת שהתוצאות של צרפתים שעברו את המבחן בהצלחה או בלי הצלחה, שלקחו את המבחן בלי הצלחה באנגלית, הן יותר גבוהות מהתוצאות בצרפתית.

<פלורנס בן שמחון: בשבילי אני מכירה אפס אחוז.

<פלורנס בן שמחון: אף אחד שעבר במבחן בצרפתית.

סופה לנדבר: תגידי בבקשה, בקורס שאת עוברת עכשיו, כמה אנשים לומדים יחד איתך?

<פלורנס בן שמחון: אני לא משתתפת בקורס הזה.

<פלורנס בן שמחון: אני רק עשיתי אולפן רפואי.

סופה לנדבר: בסדר, אולפן רפואי.

סופה לנדבר: כמה אנשים לומדים יחד איתך,עולים חדשים?

<פלורנס בן שמחון: חמש אחיות.

סופה לנדבר: וסך הכל בקבוצה?

<פלורנס בן שמחון: אולי 23.

סופה לנדבר: למה משרד העלייה והקליטה לא היה בקורס הזה ולמה לא הסברתם לאנשים?

<קלאודיה כץ: ה - - - , זה קורס שאנחנו ארגנו.

<קלאודיה כץ: הזמנו אותם, הפנינו אותם, מממנו אותו - - -

סופה לנדבר: אז איך הם לא יודעים?

<קלאודיה כץ: אז דקה, עוד מעט אנחנו נתייחס בצורה מסודרת.

אברהם נגוסה: תני לי לנהל את העניין.

סופה לנדבר: תנהל את העניין.

אברהם נגוסה: את נכנסת בכל משפט, זה לא יפה.

סופה לנדבר: בסדר, אני נכנסת מפני שאני דואגת לעולים.

אברהם נגוסה: רגע, רגע, אז תרשמי.

אברהם נגוסה: מה שצריך לעשות, אני מבקש שתסיימי ואז אנחנו נפנה למשרד הקליטה ואז בצורה מסודרת משרד הקליטה צריך להגיב.

<פלורנס בן שמחון: אוקיי.

<פלורנס בן שמחון: אחרי לקחת את המבחן שלוש פעמים או ארבע פעמים, אנחנו מאוכזבות.

<פלורנס בן שמחון: זה הגיוני.

<פלורנס בן שמחון: ובסוף בלי הצלחה במבחן.

<פלורנס בן שמחון: סליחה, עם הצלחה במבחן יש לנו אישור זמני.

<פלורנס בן שמחון: זה אותו מבחן כמו כל האחיות המוסמכות פה, הישראליות, וזה אישור זמני.

<פלורנס בן שמחון: למה בשבילנו זה אישור זמני?

<פלורנס בן שמחון: זה שנה וחודשיים אישור זמני.

<פלורנס בן שמחון: כן, שנה וחודשיים.

<פלורנס בן שמחון: וגם משרד החינוך לא מקבל את התארים שיש לנו.

<פלורנס בן שמחון: בצרפת זה תואר ראשון ופה זה כלום.

<פלורנס בן שמחון: אני אחות מרדימה, זה תואר שני ופה זה כלום.

<פלורנס בן שמחון: אז הרמה של הרפואה בצרפת היא גבוהה כמו פה, באמת.

<פלורנס בן שמחון: אתם לא לוקחים אותנו ברצינות.

אברהם נגוסה: נא לסכם בבקשה.

אברהם נגוסה: אנחנו מסיימים בשעה 11.

<פלורנס בן שמחון: אוקיי.

<פלורנס בן שמחון: התהליך לוקח שנה וחצי עד שנתיים ויש לנו פריחה עם קנדה, שלוקחים אותנו בלי מבחנים, בלי קשיים ואנחנו ציונים.

<פלורנס בן שמחון: אנחנו רוצים להישאר פה.

<פלורנס בן שמחון: מה שאני חושבת, שאנחנו מציגים את הכישלון המוחלט של הקליטה בישראל, באמת.

<פלורנס בן שמחון: יש לנו כישלון ואתם לא לוקחים אותנו ברצינות.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: אני חושב שאנחנו נפנה כעת למשרד הקליטה.

אברהם נגוסה: לפני זה שאלה.

<עודד פויר: יש לי רק שאלות אינפורמטיביות.

<עודד פויר: היום יכולים להגיש בקשות רישוי באופן מקוון, מחו"ל?

<קלאודיה כץ: לאישור עקרוני, בהחלט.

<רות רוטשטיין: הגשת מסמכים?

<עודד פויר: מחו"ל.

<עודד פויר: היום מצרפת לבדיקת מסמכים אפשר.

<עודד פויר: ובקשת רישוי?

<קלאודיה כץ: אישור עקרוני.

<עודד פויר: לא, בקשת רישוי.

<קלאודיה כץ: רגילה?

<קלאודיה כץ: מהארץ?

<קלאודיה כץ: יש חובה, אבל הרבה עולים אוהבים גם - - -

<עודד פויר: לא, מחו"ל.

<קלאודיה כץ: אה, מחו"ל, לא, להביא אישור עקרוני.

<קלאודיה כץ: מה שעשינו בעניין החסמים.

אברהם נגוסה: טוב, אני מבקש, בואו נשמע, כי חברי הכנסת הולכים גם לוועדות שונות ולכן צריך לקבל תמונה על נושאים שעלו ממשרד הקליטה.

<עודד פויר: עוד שאלה אחרונה למשרד הקליטה בהתייחסות שלך קלאודיה.

<עודד פויר: כמה פעמים הצוות להסרת חסמים התכנס מאז כינון הממשלה הזו?

<קלאודיה כץ: ארבע.

<קלאודיה כץ: אבל עשינו גם ועדות משנה.

<קלאודיה כץ: יש התקדמות מאד יפה גם מול כלכלה ומול חינוך, בעיקר לגבי עולי צרפת, כי אלה הבעיות שנדונו.

<קלאודיה כץ: אני רק מבקשת לראות את הניואנסים של שבע נקודות וכן אישור זמני.

<קלאודיה כץ: תעני בבקשה.

<רות רוטשטיין: הנושא שקודם כל ציינת שלא עוברים, רוב העולים מאירופה, מארצות הברית וקנדה כן עוברים את הבחינה.

<רות רוטשטיין: עוברים בפעם הראשונה, פעם שנייה.

<רות רוטשטיין: גם מצרפת הבחינה שנקבעה לספטמבר האחרון - - -

סופה לנדבר: כמה אחוזים עוברים בפעם הראשונה?

<רות רוטשטיין: אין לי כרגע את הנתון, אני לא הבאתי את זה.

<פלורנס בן שמחון: כי אני מכירה רק אחד.

<רות רוטשטיין: את מכירה, אבל יש לי פה את כל הנתונים לגבי עולי צרפת.

<רות רוטשטיין: אם את רוצה אני אוכל להראות לך, אבל זה לא כרגע.

אברהם נגוסה: גברת, משרד הבריאות.

אברהם נגוסה: רגע, את באה לוועדה, את מגיעה לפה בלי נתונים.

אברהם נגוסה: כל שאלה ששואלים אותך – אני לא יכולה לתת.

אברהם נגוסה: מה זה?

אברהם נגוסה: אז למה באת?

<רות רוטשטיין: אני לא נתבקשתי להביא נתונים על כלל העולים שהגיעו למדינת ישראל.

אברהם נגוסה: את צריכה להיות מוכנה.

אברהם נגוסה: כשאנחנו הזמנו אותך - - -

<רות רוטשטיין: הדיון היה מיועד לגבי עולי צרפת בלבד, אבל עולי צרפת אמרתי קודם בדברי הקודמים שהגיעו שבעה, השנה הגישו בקשה שבעה, מתוכם אחת שתוך תשעה חודשים סיימה את התהליך ועברה את הבחינה.

<רות רוטשטיין: חמש בתהליך וצריכות לעבור את התכנית של השלמת הידע לחוקים במדינת ישראל ולגשת לבחינה, ואחת צריכה להגיש עוד את המסמכים שהיו חסרים לה.

<רות רוטשטיין: היא לא הגישה בעצם כמעט כלום מבחינת המסמכים.

<רות רוטשטיין: זה מבחינת הנתונים על עולי צרפת.

<רות רוטשטיין: זה מה שהתבקשנו, בהחלט זה מה שהבאתי.

<רות רוטשטיין: לגבי מי שעובר את הבחינה, הרישוי.

<רות רוטשטיין: אנחנו נותנים לשנה אחת היתר זמני לכל בוגרי חו"ל.

<רות רוטשטיין: ההיתר הזמני הוא זהה מבחינת השכר ומבחינת הקבלה לעבודה ומבחינת תנאי ההעסקה לכלל האחיות במדינת ישראל, זה - - - אחת.

<רות רוטשטיין: ואנחנו בתום השנה אכן מבקשים הארכה, כי אין לנו אפשרות להאריך את היכולת המקצועית, המעשית.

<רות רוטשטיין: הבחינה עוסקת אך ורק כבחינה של ידע תיאורטי.

<רות רוטשטיין: ואכן כך אנחנו עושים.

<רות רוטשטיין: לא ידוע לי על בעיה בהעסקה עם ההיתר הזמני.

אברהם נגוסה: בבקשה, משרד הקליטה.

<קלאודיה כץ: אז קודם כל אני באמת רוצה לדווח על מה שעשינו בעקבות החלטת הממשלה 2225, הסרת החסמים.

<קלאודיה כץ: יש לנו כאן התקדמות מאד גדולה מאז שנעשה מה שהוחלט בהחלטה הקודמת.

<קלאודיה כץ: אני רוצה להגיד מילה וחצי מתוך ההחלטה שבוצעה ושמן הסתם השרה לשעבר והמנכ"ל לשעבר היו היוזמים שלה.

<קלאודיה כץ: מבחינת תרגום המסמכים, המשרד בעצמו - - - את 4,000 שקלים מתוך הקבלות.

<קלאודיה כץ: הייתה בעיה שנה שעברה שהיה כתוב בהחלטות.

<קלאודיה כץ: העתקנו את נוסח החוק וכתבנו קבלות נוטריוניות, תיקנו את עצמנו.

<קלאודיה כץ: כתבנו קבלות של תרגום בנוטריוניות, מכאן אפשר להגיש ואת יכולה להגיש את זה גם אם תרגמת שנה שעברה.

<קלאודיה כץ: כתבנו הוראות מעבר, העברנו את המידע הזה לארגוני העולים.

<קלאודיה כץ: אני צריכה באמת להודות לארגוני העולים העוסקים בתחום, גם עולי צרפת ולא.

<קלאודיה כץ: הם שותפים מלאים שלנו.

<קלאודיה כץ: מעבר לפורום שולחן עגול תעסוקה שאני מקיימת פעם בשלושה חודשים עם כל ארגוני העולים אנחנו גם עושים פורומים צדדיים, בין היתר מאד חשובים המתמקדים בנושאים, בין היתר הנושא של החסמים.

<קלאודיה כץ: אז קודם כל אני אעבור על השולחן של משרד החינוך בזריזות, והנושאים הם לא לפי הסדר, לפי סדר שדנו בהם.

<קלאודיה כץ: ריכזנו את הנושאים גם מהשטח שלנו, גם עם ארגוני העולים, גם עם פניות הציבור שקיבלנו.

<קלאודיה כץ: יש שתי תעודות מצרפת לתעודות הוראה.

<קלאודיה כץ: אחת גרסיסון, וסליחה על הצרפתית שלי, והשנייה קאפס, לא משנה, שיהיה.

<קלאודיה כץ: סיכמנו, ישבנו בפורום הכנה וגם אחרי זה עם משרד החינוך, האחראי על שקילת תארים.

<קלאודיה כץ: נאמר לנו חד משמעית שגם קאפס וגם הגרסיסיון, מוכרים כתעודת הוכרה.

<קלאודיה כץ: ביקשנו לקבל את ההנחיות המדויקות.

<קלאודיה כץ: אנחנו נתרגם את זה לכל השפות.

<קלאודיה כץ: גרסיסיון זה צרפתית ונכתוב את זה בעברית, שאנשים יידעו מה בדיוק צריך, כי כפי שהוסבר לי אחת מהן זה באמת תעודת לימודים והשנייה זה המבחן היוקרתי המצטיין שאנשים עושים ולא בהכרח יש להם את הסילבוס הלימודי.

<קלאודיה כץ: בנוסף לשלושת התארים שקיימים בצרפת, עוד פעם, סליחה, ליסנס, מסטר ודוקטור, הם אמורים להיות תואמים לשלושת התארים שיש בארץ – ראשון, שני ושלישי.

<קלאודיה כץ: ושוב, נאמר לנו שזה אכן מוכר, אבל אנחנו ביקשנו ממש חוברת מסודרת ממשרד החינוך וזה בהכנה ממש בימים האלה.

<קלאודיה כץ: שוב נתרגם את זה.

<קלאודיה כץ: גראנד דה-קול מוכר, ברוך השם אחרי תהליך.

<קלאודיה כץ: זה בעצם בפגישה הראשונה שלי שהייתה עם מיכאל, שהוא בא וסיפר שיש בעיה עם הגראנד דה-קול לפני מיליון שנה בערך.

<קלאודיה כץ: מוכר כתואר אקדמי לתואר שני, הכל מסודר.

<קלאודיה כץ: עכשיו עוד פעם, סליחה על הצרפתית הבלתי רגילה שלי, יש תארים בשני בתי ספר צרפתיים להשכלה גבוהה שאחד הוא גרנאד דה-קול והשני רפרטואר קלאס.

<קלאודיה כץ: גם פה יצוין ויוסבר לנו איזה מסמכים צריכים, מה בגיליון הציונים ומה צריך.

<קלאודיה כץ: נדאג להעביר את זה לעולים בצרפת דרך הסוכנות כי זה מאד חשוב.

<קלאודיה כץ: נושא של דוקטורים פרה-רפואיים מארצות הברית, נושא שלא מוכר כלל בארץ, אנחנו ביקשנו שיכירו את זה בתואר שני.

<קלאודיה כץ: נעשית כרגע עבודה במשרד החינוך.

<קלאודיה כץ: משרד הבריאות מתייחס אל זה כתואר ראשון.

<קלאודיה כץ: אנחנו כרגע עובדים על הנקודה הזאת.

<קלאודיה כץ: עכשיו עולי חמ"ע, יש לנו בעיה בעולי חמ"ע שמוסדות לימוד רבים שינו את השמות של האוניברסיטה בשביל היופי.

<קלאודיה כץ: המדינות התפרקו מברית המועצות וסיימו.

<קלאודיה כץ: האוניברסיטה שאני לימדתי בה שינתה את השם.

<קלאודיה כץ: יש לנו שני בוגרים, זה במקרה נפל בפתח של משרד הכלכלה כי הם היו מהנדסים.

<קלאודיה כץ: סיימו באותה אוניברסיטה, למדו אצל אותו פרופסור שנה אחרי שנה.

<קלאודיה כץ: שנה אחת שינה את השם, בעיה.

<קלאודיה כץ: עכשיו, גם המוסדות האלה לא נוהגים להסדיר את מעמדם ביונסק"ו.

<קלאודיה כץ: זה גם עולה כסף וגם פחות חשוב.

<קלאודיה כץ: ואז מתברר שיש רשימה שנקראת ניקנאריק שהיא יותר מסודרת.

<קלאודיה כץ: היא לוקחת את כל המוסדות שמעניקים את המעמד האקדמי במדינתם ומשרד החינוך בעצם מלפני כחודש עובד על הרשימה הזאת.

<קלאודיה כץ: אנחנו שוב סיכמנו שהלינק לרשימה זאת יהיה גם אצלנו באתר וגם בארגוני העולים וגם בסוכנות וכל אחד יוכל להיכנס ולוודא מה קורה עם זה.

<קלאודיה כץ: זה בעצם נשיונל קוליפיקשיין פריימבו.

<קלאודיה כץ: בנוסף יש ספציאליסט בתחומי הוראה, כלכלה ומשפטים, שאנחנו לדעתנו זה תואר שני, אבל עוד פעם, כאן כרגע עובדת ועדה חיצונית במשרד החינוך לשקילת תארים והובטח לנו שתוך שלושה חודשים הם עושים כרגע מחקר ויעשה מה שנעשה.

<קלאודיה כץ: יש כאן שתי בעיות שאנחנו לא הצלחנו להגיע לפיתרון שלהן.

<קלאודיה כץ: הן יותר נופלות פחות בתעסוקה, אבל דנו בהן.

<קלאודיה כץ: אנחנו נעביר את זה הלאה.

<קלאודיה כץ: אחת זה המשך לימודים בחו"ל.

<קלאודיה כץ: הסטודנטים שלמדו בארץ שנה נסעו לחו"ל, השלימו שם תואר שני או שלישי.

<קלאודיה כץ: כשמגיעים ארצה, בהכרת תארים, דווקא מה שהם למדו פה חורג ויש אופציה שנייה שגם היא מאד חשובה בעינינו, אבל עוד פעם, זה פחות תעסוקה, זה עולים שלמדו בחו"ל רפואה שנים.

<קלאודיה כץ: למשל המנכ"ל שהיה לפני עודד במשרד שלנו, הגיע ארצה כעולה חדש אחרי שלוש שנות לימודים באוניברסיטה ברפואה.

<קלאודיה כץ: אבל כאן הלך ולמד להיות מורה כי הוא לא הוכר ויש מלא כאלה ואנחנו חושבים שמי שהתחיל ללמוד משהו והתקבל באוניברסיטה טובה בחו"ל, בצרפת, ברוסיה, בארצות הברית, אין סיבה שלא יוכל להמשיך את הלימודים כאן.

<קלאודיה כץ: מדובר באוניברסיטאות עצמן וכאן זה תהליך יותר גדול.

סתיו שפיר: מה הסיכום בעניין הזה?

<קלאודיה כץ: אין כאן סיכום, זה בכלל לא תעסוקה, זה משהו שאני מעלה כבעיה ואני אעביר את זה בתוך המשרד ל - - -, אבל עדיין הם לא קוסמים וכאן יכול להיות שבאמת יצטרך גם הגיוס שלכם, כי - - -

נורית קורן: אבל צריך לקצר את התהליכים.

נורית קורן: כל אחד הקים ועדה, ועדה, ועדה.

<קלאודיה כץ: לא, לא, זה ועדה אחת.

נורית קורן: אבל בינתיים העולים סובלים.

<קלאודיה כץ: לא, לא, זו ועדה אחת.

<קלאודיה כץ: התהליכים כאן במקרה הזה זה פשוט, את יודעת, ההתערבות ה - - -

נורית קורן: מתי הצפי שכל הדברים האלה ייפתרו ולכולם יהיו - - -

<קלאודיה כץ: אז חלק מהדברים כבר קיימים ונפתרו, ורק אנחנו תוך שבוע אמורים לקבל את החומרים וגם נעביר לכם מסודר.

נורית קורן: אז אני אשמח גם לקבל כיושבת ראש השדולה.

<קלאודיה כץ: בסדר גמור.

<קלאודיה כץ: יש עוד משהו שחסר.

<קלאודיה כץ: בשקילת תארים לא קיימת ועדת ערר.

<קלאודיה כץ: יש סמי ועדה חריגים שהיא בעצם ועדה שאם אתה נבחן, הרי מדובר על יועצים חיצוניים ואז באו למשל שלושה יועצים בתחום, הם מקצוענים, והחליטו שמישהו לא אקדמאי לצורך העניין.

<קלאודיה כץ: מה שמאפשרים בשקילת תארים, הם מאפשרים לאותו בן אדם לבוא לשלושה יועצים אחרים, אבל כאשר הם החליטו שלא – אין.

<קלאודיה כץ: אז אנחנו ביקשו ממשרד החינוך והם שוקלים ובודקים את זה, זה תהליך שיכול להיות שהוא צריך להיות מוסדר בחוק.

סופה לנדבר: כמה וואוצ'רים נתתם בשנה שעברה?

<קלאודיה כץ: 3,267.

סופה לנדבר: וכמה כבר השנה התחילו לקבל?

<קלאודיה כץ: מה שפחות מחודש אני לא הסתכלתי, אבל זה 970,000 שקלים הלך על זה, אז צריך לחלק ל-7 ולא כולם 7.

סופה לנדבר: כמה קורסים מיוחדים לרפואה ולפרה-רפואה עשיתם במשרד העלייה והקליטה במשך השנה הזאת?

<קלאודיה כץ: אני רוצה להגיד שיש כאן גם הזדמנות מאד יפה - - -

סתיו שפיר: בואי תסכמי.

סתיו שפיר: תקצרי כי אין לנו זמן.

סופה לנדבר: לא, זה חשוב מאד.

<קלאודיה כץ: יש התקדמות מאד יפה עם משרד הכלכלה.

<קלאודיה כץ: יש כאן את מיכל, שבכל הנושא של BTS היא עשתה ממש מחקר וכל ה-BTS שנוגע לרישוי יוכר כהנדסאים.

<קלאודיה כץ: כרגע משרד הכלכלה עושה מחקר באוקראינה, מולדובה ורוסיה, כי זה המדינות שבהן רוב העולים באים בתחום ההנדסה כדי לעשות את זה אותו דבר בטכניקום.

סופה לנדבר: בחודשים האלה כמה קורסים יש, איזה קורסים יש וכמה אנשים לומדים?

<קלאודיה כץ: קודם כל אנחנו כבר באופן מיידי מממנים עם הסוכנות פעילות בחו"ל עם אחיות עולות פוטנציאליות, אחיות בצרפת, על מנת באמת להכין אותן שם.

סופה לנדבר: ומה לעשות עם האחריות האלה?

<קלאודיה כץ: רגע, עוד דקה.

<קלאודיה כץ: בנוסף אנחנו פנינו למשרד הבריאות בבקשה לחזור לקורסים.

<קלאודיה כץ: אנחנו בעבר עשינו קורסי הכנה לאחיות, קבוצות מכל העולם.

<קלאודיה כץ: עם הזמן באמת מספר העולים לא אפשר אז החליטו לעבור על ההכנות האישיות.

<קלאודיה כץ: הכל ממומן על ידינו, שיהיה ברור.

<קלאודיה כץ: 7 נקודות וכל הלומדה וכל העניין הזה ואנחנו נחזור ונדון ביחד.

<קלאודיה כץ: אני חושבת שצריך לחזור לקורסים.

<קלאודיה כץ: לגבי תרגום מבחן בארץ, ידוע שזה עניין של תקציב, אם אין 8, 10 איש דוברי אותה שפה ולכן לא מעט עולים מצרפת ניגשו באנגלית.

<קלאודיה כץ: אנחנו מתרגמים את זה פעם בשנה, אבל אני חושבת שדווקא - - -

<רות רוטשטיין: משנה שעברה מתרגמים פעמיים בשנה.

נורית קורן: כן, אבל זה לא בסדר שאתם עומדים במספר 10.

נורית קורן: אם יש כבר 8 תלמידים צריך להפעיל את זה.

<קלאודיה כץ: זה מה שאמרתי, אם יש שמונה אנחנו מפעילים.

נורית קורן: סליחה, תראו, אי אפשר להתאים אנשים אחד לשני.

נורית קורן: אי אפשר לתת לאנשים לחכות שנה שלמה עד שיהיה מבחן.

נורית קורן: צריך לראות וכמה שיותר לזרז.

<רות רוטשטיין: אנחנו עד היום הפעלנו מבחן.

<רות רוטשטיין: תראו, התרגום הוא תהליך.

<רות רוטשטיין: אנחנו לא יכולים לחכות חודש לפני הבחינה ואז להתחיל את התרגום.

<רות רוטשטיין: בגלל זה אנחנו מכינים את הבחינה בכל השפות ועד היום עשינו, הכנו וגם כשלא היו נבחנים הייתה לנו שפה.

<רות רוטשטיין: משרד הקליטה שילם גם - - -

נורית קורן: בסדר, אבל אין מה לעשות.

<רות רוטשטיין: וגם בסיעוד אנחנו עושים את זה כל הזמן.

אברהם נגוסה: טוב, בואי תסכמי בבקשה.

נורית קורן: זה רק בסיעוד, אבל יש עוד - - -

<קלאודיה כץ: צריך להגיד שאנחנו מתרגמים בכל השפות.

נורית קורן: אני לא מדברת על השפות, אני מדברת על המקצועות.

<קלאודיה כץ: בכל המקצועות ובכל השפות.

סופה לנדבר: לא, אבל שפות, הם צריכים את המבחן בשפת אם.

נורית קורן: כן, בצרפתית.

נורית קורן: תראו, אנחנו לא רוצים, סליחה - - -

אברהם נגוסה: סליחה, היא תסיים ואז את תדברי.

<קלאודיה כץ: עוד משהו.

<קלאודיה כץ: דיברתם על עורכי דין.

<קלאודיה כץ: השנה העולים עורכי הדין שניגשו במבחנים בעבר, הייתה עובדת בלשכת עורכי הדין דוברת אנגלית ואז כן גבו או לא גבו כסף אל התרגום.

<קלאודיה כץ: לאחרונה התחילו לגבות את עלות התרגום האמיתית ואז יצא מצב שנגבתה איזו שהיא אגרה ומה שמתורגם עולים גם עונים בשפת האם שלהם.

<קלאודיה כץ: כדי להביע את הידע הבלתי רגיל בנושא החוקים, אז באמת צריך להשתמש בשפת אם, וזאת ככל שהעברית שלך עילגת ולא מספיק טובה להיבחן וזה רישיון.

<קלאודיה כץ: ואז יצא מצב שמישהו אחד עונה על יותר מסמכים, מישהו פחות.

<קלאודיה כץ: עברית, רוסית, ולכן אנחנו עשינו עכשיו - - -

סופה לנדבר: לכמה אנשים הצעתם כסף על תרגום מסמכים?

<קלאודיה כץ: בשנה שעברה, בשלושת השבועות שהספקנו, עזרנו ל-170 איש.

<קלאודיה כץ: אבל בגלל שזה היה מעבר ושנה בלי תקציב, אפשרנו לכל מי שעשה את זה מיום הכניסה החוקי מ-1 בינואר - - -

<עודד פויר: איך את מסבירה את זה שבין שנת 2014 לשנת 2015 יש ירידה במספר המשתתפים בקורסי רישוי רפואיים ולא רפואיים ובמספר העולים שנרשמו במרשם המהנדסים והאדריכלים?

<קלאודיה כץ: מאד ברור לי.

<עודד פויר: ומספר העולים שנרשמו במרשם ההנדסאים.

<קלאודיה כץ: קודם כל צריך להבין שמי ש - - -

<עודד פויר: זו ירידה משמעותית, זו לא ירידה של שניים-שלושה.

<קלאודיה כץ: אני יודעת.

<קלאודיה כץ: העניין הוא כזה, ברגע שאתה עולה ארצה אתה לא מיד נרשם למבחן.

<קלאודיה כץ: יש דיליי.

<קלאודיה כץ: את הגידול בעלייה הגדול, גם בתקציבים, כשביקשתי ביקשתי להזיז את זה לשנת 2017, הסתכלו - - -

<עודד פויר: הגידול הגדול בעלייה היה בין שנת 2013 לשנת 2014.

<קלאודיה כץ: כן.

<קלאודיה כץ: אבל אלף זה לא אומר שמספר המהנדסים עלה ומספר האחיות עלה.

<עודד פויר: כן, אבל תראי, לא יכול להיות שבין שנת 2012 לשנת 2013 זה לא גדל כמעט, גדל מספר העולים באופן קטן יחסית, ובין שנת 2013 לשנת 2014 הוא גדל בלמעלה מ-35% ורואים גם גידול בנרשמים.

<עודד פויר: בין שנת 2013 לשנת 2014 את רואה גידול ובין שנת 2014 לשנת 2015 את רואה קיטון.

<קלאודיה כץ: אז תסתכל על המורים למשל, שזה גדל פי שלושה.

<קלאודיה כץ: אנחנו מסתכלים על סך כל העולים.

<קלאודיה כץ: אנחנו לא יודעים תמהיל בתוך המקצוע.

<קלאודיה כץ: כשהסתכלתי דריל-דאון, הסתכלתי על הנתון הזה, כי זה באמת עושה.

<קלאודיה כץ: אז הסתכלתי וא' באמת יש תהליך הכנה וחלק נמצאים בתהליך הכנה.

<קלאודיה כץ: למשל מה שרות אמרה או שמישהו כאן אמר, חמש קיבלו כבר מוסמכות וחמש מעשיות.

<קלאודיה כץ: הרי זה עניין של זמן הגעה לתהליך.

<עודד פויר: במספרים לגבי מהנדסים לא יכול להיות שהמספר בשנת 2015 הוא הכי נמוך ב-5 השנים האחרונות.

<קלאודיה כץ: כי מי שניגש בשנת 2015 וסיים את הסטאז'-.

<קלאודיה כץ: רגע, סליחה, במהנדסים אל תשכח שכדי ללכת למבחן אתה צריך לסיים סטאז' של שנה או שנתיים, לעשות את מבחן ההכנה.

<קלאודיה כץ: בעצם בשנת 2015 אתה מתחיל לטפל באלה של שנת 2012.

<קלאודיה כץ: אתה תראה את שנת 2017 בגידול, במיוחד שעכשיו גם יש הרבה מאד הקלות ומאד הורחב מספר - - -

אברהם נגוסה: כן, בואי תסכמי בבקשה, כי יש אנשים שרוצים.

אברהם נגוסה: סיימת?

<קלאודיה כץ: אני לא אפריע לאנשים.

<קלאודיה כץ: אם יהיה משהו אני אגיב.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: חברת הכנסת נורית קורן, בבקשה, בקיצור.

נורית קורן: כן, אז אדוני יושב הראש, אנחנו כבר דנים ודנים בנושא הזה וכבר עברה שנה ודברים לא התיישרו.

נורית קורן: אני גם חושבת שמאד חשוב שהעולים יידעו בטרם הם עולים, מה בדיוק נדרש מהם להוכיח מקצועית וזה דבר שצריך לקדם קודם כל.

נורית קורן: כי אנחנו רואים שאנשים מגיעים לפה, נשארים פה שנה, לא מוצאים תעסוקה, רק מחפשים רישיונות וצריכים להצדיק את זה שהם למדו וזה לא בסדר.

נורית קורן: אנחנו לא רוצים שאנשים יחזרו חזרה לצרפת, בשום פנים ואופן.

נורית קורן: צריך לראות איך פותרים את זה בחודשיים הקרובים.

נורית קורן: לא להשאיר את זה עוד ועוד וזה מאד חשוב.

נורית קורן: אנחנו מצדנו נעשה כל מה שרק אפשר, נדבר עם כל השרים הרלבנטיים.

נורית קורן: השרים הרלבנטיים כולם פתוחים, כולם רוצים לסייע.

נורית קורן: לפעמים נראה לי שהמחלקות בתוך המשרדים, הפקידים, זה מה שקורה ששם מעכבים את הדברים.

נורית קורן: לפחות במשרד הבריאות אני יודעת שזה אחד מסוים שהוא כל הזמן עמד על השיבר והוא זה שעשה בעיות ואנחנו צריכים לראות איפה הבעיה הקריטית ביותר ולפעול, ורק מתוך המשרדים אנחנו נוכל לדעת את הדברים האלה.

נורית קורן: אני מקווה שאנחנו נצליח תוך חודשיים שלושה.

נורית קורן: די, זה מספיק.

נורית קורן: אני לא רוצה שאנשים יסבלו.

נורית קורן: מספיק כבר.

אברהם נגוסה: תודה.

<קלאודיה כץ: סליחה אדוני יושב הראש, בדיוק בנקודה הזאת שכחתי להבהיר ונעשה פה המון.

<קלאודיה כץ: אנחנו מימנו לסוכנות רכזת תעסוקה נוספת, עשינו הדרכה ו - - -

נורית קורן: אבל מסתבר שיש פה אנשים שלא יודעים.

אברהם נגוסה: אם הייתם עושים המון, כמו שאת אומרת, לא היינו דנים בזה.

<קלאודיה כץ: אנחנו בעקבות ההחלטה הזאת השנה, מנובמבר הצטרפה רכזת תעסוקה נוספת לצרפת בסוכנות.

<קלאודיה כץ: אנחנו עשינו הדרכה לכל העובדים.

<קלאודיה כץ: אני כאגף תעסוקה, כל שבועיים שלושה משגרת איש מקצוע לשם.

<קלאודיה כץ: הקורס שיהיה בקיץ, והיום בצרפת מתקיימים ארבעה קורסי הכשרה שזה גננות, שזה אחיות, שזה קורסים נדרשים בארץ.

<קלאודיה כץ: אנחנו נראה את הפירות בהמשך, אבל מבחינה זו שיודעים מה צריך, עם הפעלת - --

נורית קורן: אבל את יודעת מי יכולים לענות לנו על זה?

נורית קורן: הארגונים.

אברהם נגוסה: אני רוצה לשמוע את מיכאל, בבקשה.

<מיכאל בן סעדון: תודה רבה.

<מיכאל בן סעדון: אז אני רוצה להחזיר אותנו לפני שנה, בדיוק לפני שנה וחודש היה פיגוע בהיפר כשר בפריז.

<מיכאל בן סעדון: ראש הממשלה נשא נאום חשוב, קרא לכל יהודי צרפת לעלות לארץ, אנחנו נעזור לכם, נקל עליכם, תקבלו תעודות.

<מיכאל בן סעדון: יותר משנה עברה, בואו נודה על האמת, לא קרה הרבה.

<מיכאל בן סעדון: למה לא קרה הרבה?

נורית קורן: כן, אבל מיכאל, אני רק רוצה לומר לך ואני לא אפריע, אבל אי אפשר להגיד ראש הממשלה.

<מיכאל בן סעדון: לא, אני רוצה לסיים.

נורית קורן: אני אתן לך לדבר.

נורית קורן: אי אפשר להגיד ראש הממשלה, כי בתוך המשרדים יושבים פקידים.

נורית קורן: ראש הממשלה נותן - - -

<מיכאל בן סעדון: אבל אם ראש הממשלה ינהל את - - - זה תפקידו - - -

סופה לנדבר: אני אזכיר לך - - - אני רוצה להגיד שאסור להגיד הפקידים של משרדי הממשלה.

סופה לנדבר: בכל משרד יש שר והוא אחראי על מה שקורה במשרדו ואני מבקשת מחברת הכנסת לבקש סליחה מאותם עובדים ומאותם פקידים - - -

נורית קורן: אני לא אמרתי עליהם.

נורית קורן: אני אומרת יש אנשים אחרים.

נורית קורן: אני לא אמרתי עליהם.

נורית קורן: אני מברכת אותם על הפעילות, אבל לא עליהם - - -

<מיכאל בן סעדון: סליחה, אני חושב שהשרים הנבחרים אחראים - - -

סופה לנדבר: הם עושים עבודה נאמנה, אבל בכל משרד יש שר שהוא אחראי למשרד ובממשלה יש את ראש הממשלה שהוא אחראי על כל ה - - -

נורית קורן: גם בתקופה שלך הדברים לא זזו.

סופה לנדבר: זה לא נכון מה שאת אומרת.

אברהם נגוסה: רגע, רגע.

<מיכאל בן סעדון: מה נעשה בשנה האחרונה?

סופה לנדבר: השנה הזאת לא נעשה שום דבר.

אברהם נגוסה: סליחה, סליחה.

אברהם נגוסה: את היית שרת הקליטה, אתה היית מנכ"ל משרד הקליטה.

אברהם נגוסה: כל מה שאנחנו מדברים זה בתקופתכם, כי למעשה - - -

סופה לנדבר: ו - - -

<עודד פויר: תשאל אותם מה נעשה בשנה אחת, לא אותנו.

<עודד פויר: אותם.

<עודד פויר: אתה יודע, אדוני יושב הראש, זה ממש מזכיר לי את הבדיחה על אותו מנהל שנבחר לתפקיד, מגיע לישיבת הדירקטוריון, אז אומר לו המנכ"ל שהוא מחליף אותו, הוא אומר לו תשמע, הכנתי לך שתי מעטפות.

<עודד פויר: הוא אומר לו מה יש בשתי המעטפות?

<עודד פויר: הוא אומר תראה, אחרי כמה חודשים שיגידו שאתה לא מבצע את תפקידך טוב, תפתח את המעטפה הראשונה ושם תראה מה לעשות.

<עודד פויר: אז באמת אחרי כמה חודשים הוא לא מבצע את תפקידו, הוא פותח את המעטפה הוא אומר לו תאשים את המנכ"ל הקודם.

<עודד פויר: אומר לו יופי.

<עודד פויר: עוברים עוד כמה חודשים, הוא שוב פעם לא מבצע את תפקידו.

<עודד פויר: הדירקטוריון בא אליו בטענות, הוא הולך פותח את המעטפה השנייה, אז כתוב לו שם – תכין שתי מעטפות.

<עודד פויר: אז הגיע הזמן שראש הממשלה אולי יכין את המעטפות.

נורית קורן: כן, אבל אתם יודעים שהעלייה מצרפת זה לא רק עכשיו.

אברהם נגוסה: דבר שהתקלקל קשה לשנות אותו.

<מיכאל בן סעדון: אפשר להמשיך?

אברהם נגוסה: כן, בבקשה מיכאל.

סופה לנדבר: שנה אתם בממשלה, אתם צריכים להגיד מה עשיתם, ריבונו של עולם.

סופה לנדבר: במשך שנה - - -

נורית קורן: כשאני אהיה שרת הקליטה אני - -

אברהם נגוסה: בבקשה, בבקשה, אני מצטער.

אברהם נגוסה: רשות הדיבור למיכאל, בבקשה.

<מיכאל בן סעדון: אז אחרי שנה אני משוכנע שאין אסטרטגיה היום ואין מדיניות לקליטת עולים מצרפת.

<מיכאל בן סעדון: פעם ראשונה בארץ יש עלייה המונית ממדינה מערבית וצריך להגדיר אסטרטגיה ומדיניות.

<מיכאל בן סעדון: הממשלה לא עושה את זה.

<מיכאל בן סעדון: אני קראתי את תכניות העבודה של שר הקליטה, הוא לא עושה את זה.

<מיכאל בן סעדון: אז אני רוצה להציע לממשלה אסטרטגיה ומדיניות.

<מיכאל בן סעדון: בנושא הרישוי, מאד פשוט.

<מיכאל בן סעדון: אני חושב שצריך לנתח כל מקצוע ומקצוע.

<מיכאל בן סעדון: כשהרמה בצרפת היא זהה לישראל או יותר גבוהה, צריך ללכת על פטורים.

<מיכאל בן סעדון: מאד פשוט.

<מיכאל בן סעדון: כמו שעשינו לרופאי השיניים אנחנו צריכים לעשות לאחיות, לרוקחים, לכל המקצועות, אבל להשוות סילבוסים.

<מיכאל בן סעדון: לא למהר ולהגיד חייבים פטור.

<מיכאל בן סעדון: אז אנחנו עושים את זה באופן שיטתי.

<מיכאל בן סעדון: עשינו את זה עם עורך דין לסרי שהצטרף לצוות קליטה.

<מיכאל בן סעדון: השווינו את הסילבוס של צרפת וישראל.

<מיכאל בן סעדון: המסקנה ברורה – הרמה היא לפחות זהה.

<מיכאל בן סעדון: אני לא רוצה להגיד גבוהה יותר.

<מיכאל בן סעדון: ולכן צריך לשנות את התקנה של משרד הבריאות ולתת פטור לכל האחיות מצרפת.

<מיכאל בן סעדון: זה יחסוך לנו הרבה כסף.

<מיכאל בן סעדון: אני שומע המון דיבורים כבר שנה על קורסי הכנה וקורסי הכנה בצרפת, כל מיני דברים שעולים המון כסף.

<מיכאל בן סעדון: בואו נחסוך כסף, בואו נשתמש בכישרונות האלה, שהם מוחות שמגיעים לישראל, פשוט נשנה דיסקט.

<עודד פויר: ככה עשו פעם.

<מיכאל בן סעדון: בתכלס אנחנו עובדים עם ועדת הבריאות ואני מקווה עם שר הקליטה, עם - - -

נורית קורן: יש עבודה.

נורית קורן: יש עבודה.

<מיכאל בן סעדון: כדי להציע שינוי חקיקה.

נורית קורן: אי אפשר להגיד שאין עבודה.

נורית קורן: יש עבודה.

<מיכאל בן סעדון: יש עבודה, כולם עובדים, העיקר - - -

<עודד פויר: עכשיו העבירו את החקיקה על רופאי השיניים ואז לא מחילים את זה רטרואקטיבית.

נורית קורן: לגבי רופא שיניים - - - אבל התקנות צריכות להגיע.

<מיכאל בן סעדון: לגבי עורכי דין, אני רוצה להגיד שהלשכה מקשה - - -

סופה לנדבר: בטח שיש בעיה.

סופה לנדבר: הם רק מדברים.

סופה לנדבר: הממשלה הזאת והקואליציה הזאת רק סתם מדברים.

אברהם נגוסה: חברת הכנסת סופה לנדבר, קודם אמרת דבר יפה מאד - - -

סופה לנדבר: בסדר, אבל תשמע, אני רוצה - - -

אברהם נגוסה: רגע, רגע.

סופה לנדבר: אני לא אסכים.

סופה לנדבר: בשעה תשע וחצי אנחנו מסיימים את הישיבה ולא שמעתי מה נעשה.

אברהם נגוסה: עניין העלייה והקליטה זה לא אופוזיציה ולא קואליציה.

סופה לנדבר: אז אתה תדרוש.

סופה לנדבר: אתה חייב לדרוש.

אברהם נגוסה: כולם מחויבים.

אברהם נגוסה: את יודעת שאנחנו עושים את העבודה, אבל אל תעשי כל דבר פוליטיקה.

סופה לנדבר: זה לא פוליטיקה.

<עודד פויר: אבל חברת הכנסת קורן היא מהמפלגה שלך והיא אמרה ששנה לא קרה כלום.

אברהם נגוסה: אני אומר לך שאני לא אומר שהכל טוב, הכל יפה.

אברהם נגוסה: אם הכל היה טוב לא היינו מדברים.

אברהם נגוסה: עובדה שאנחנו מדברים.

אברהם נגוסה: יש בעיות, אז אנחנו פה כדי לפתור את הבעיות.

<מיכאל בן סעדון: יש לי עוד שני נושאים.

<מיכאל בן סעדון: אני רוצה להמשיך.

אברהם נגוסה: תסכם.

<מיכאל בן סעדון: שני נושאים קצרים.

<מיכאל בן סעדון: עורכי דין – הלשכה מקשה את המדיניות לגבי כל עורכי הדין ולא מתייחסת בכלל לעולים כשכרגע התהליך לוקח שנתיים והוא עלול לקחת ארבע שנים.

<מיכאל בן סעדון: אני לא אכנס לפרטים, אבל צריך לשים לב לזה ולמנוע שהתהליך יהיה עוד יותר ארוך.

<מיכאל בן סעדון: נושא רופאים – יש רופאים מצרפת שסיימו את לימודי הרפואה שלהם בצרפת, רוצים להתמחות בארץ.

<מיכאל בן סעדון: יש אחד חולים להיות מרדים.

<מיכאל בן סעדון: אתם שומעים?

<מיכאל בן סעדון: מרדים.

<מיכאל בן סעדון: אין מרדימים במדינה, אומרים לא, אתה לא יכול להתמחות בארץ נפני שאתה לא רופא, וזה לא נכון.

<מיכאל בן סעדון: היום יש דירקטיבה אירופאית.

<מיכאל בן סעדון: אני מצטער להגיד, אבל יש אנשים בבירוקרטיה לפעמים קצת הזויים ולכן ההצעה הקונקרטית והמשוגעת שלי, זה לפרק את הכל, את כל המערכת שלדעתי, ואני שוקל את המילים שלי, היא טיפה מושחתת.

<מיכאל בן סעדון: כי אני חושב שהגילדות והבירוקרטיה הרבה פעמים הם משלבים ידיים ואני מציע לראש הממשלה להקים רשות עצמאית להכרה בתארים ובמקצועות מחו"ל.

<מיכאל בן סעדון: לפרק את המערכת, לנתק את כל התהליכים מהגילדות, כי יש ניגוד אינטרס.

<מיכאל בן סעדון: הרי הרופאים הישראלים לא רוצים רופאים מחו"ל, האחיות לא רוצות.

<מיכאל בן סעדון: אז צריך מישהו, רשות, שתהיה עניינית – של עורכי דין, של מומחים, ולנתק את זה לחלוטין מהגילדות.

<מיכאל בן סעדון: זה החלום שלי.

אברהם נגוסה: אנחנו נשמח לקבל את כל ההצעות שלך בכתב לוועדה, ואנחנו נבדוק את האפשרויות.

<מיכאל בן סעדון: אוקיי.

אברהם נגוסה: אני מבקש לשמוע את דניאל וייס, בבקשה.

<דניאל וייס: תודה רבה.

<דניאל וייס: אני רק רציתי להגיד שני דברים.

<דניאל וייס: אני ממשיך את דבריו של מיכאל.

<דניאל וייס: עם כל הכבוד, יש חברי כנסת וגם שרים שעשו עבודה נהדרת וגם פקידים שעושים עבודה מצוינת.

<דניאל וייס: לצערי הרב מאד, ואני מדבר היום כנשיא העמותה הישראלית לפודיאטריה וכן גם משמש כיושב ראש הוועדה המייעצת לשר בנושא של פודיאטריה.

<דניאל וייס: אבל זה דומה בכל שאר המקומות.

<דניאל וייס: לצערי הרב מאד ישנם אנשי מקצוע, או איש מקצוע ספציפי אחד שיושב בתוך משרד הבריאות, לא בודק סילבוסים, לא בודק שעות לימודים, אינו משווה שום דבר אחד לשני ואחר כך יוצא, כמו שאמר מיכאל בצדק נכון, ויוצר גילדות בין רופאים שונים שמייצרים ועדה כביכול מאחורי הקלעים, באים עם מסמכים מוכנים לוועדה, תחתמו על זה, כי זה מה שאנחנו רוצים שיהיה בחוק.

<דניאל וייס: וזה בכלל לא תואם שום דבר.

<דניאל וייס: לא תואם את רמת הלימודים מחוץ לארץ.

<דניאל וייס: ואני אומר יותר מזה, אדוני היקר, אני 18 שנה עובד במדינת ישראל בלי רישיון, בגלל שאני ישראלי שלמדתי מקצוע שלא קיים בארץ.

<דניאל וייס: נסעתי ללמוד בחו"ל על סמך זה שיש לי מכתב ממשרד הבריאות שיאשרו את לימודי פה בארץ.

<דניאל וייס: הגעתי חזרה, ביגצ"תי את משרד הבריאות.

<דניאל וייס: 7 שנים הייתי בבג"ץ.

<דניאל וייס: זה נגמר בבג"ץ כי השופט חשין פרש לגמלאות והוא אמר – אני יודע שיטפלו בחוק.

<דניאל וייס: 7 שנים לקח.

<דניאל וייס: אני 18 שנה ועדיין.

<דניאל וייס: אותו בן אדם יושב במשרד הבריאות ומנהל את הדברים ואתם יודעים, אתם מדברים על ראש הממשלה, מדברים על חברי כנסת, מדברים על פקידים.

<דניאל וייס: יש פה פקיד אחד.

<דניאל וייס: איך יתכן שאף אחד לא בעט בו החוצה כבר וגמר איתנו את כל הסיפור.

<דניאל וייס: תראו כמה שעות אתם מבזבזים על דיונים ודיונים ודיונים, ויושב בן אדם אחד, פקיד אחד והוא מנהל את כל המערכת הזאת.

<דניאל וייס: כמה בג"צים הוגשו בגלל הסיפור שלו?

<דניאל וייס: כמה ישיבות אתם מנהלים פה בכנסת?

<דניאל וייס: לא חבל על הזמן של כולם?

<דניאל וייס: לא חבל על הכספים שזורקים פה כל הזמן?

<דניאל וייס: אני בשוק, סליחה שאני מתרגש כל כך מהדבר הזה, אבל כמה עוד אפשר?

<דניאל וייס: ואני אומר לכם, אני יושב בתור יושב ראש ועדה שמייעצת לשר.

<דניאל וייס: מינו לי חברים מלכתחילה שהם עוינים למקצוע, אז אני צריך להתעמת איתם על הדבר הזה.

<דניאל וייס: אף אחד מהם לא קרה סילבוס.

<דניאל וייס: הם יושבים בוועדה, מניפים את האצבע ככה - זה נראה לי, זה לא נראה לי.

<דניאל וייס: זה נראה לי, זה לא נראה לי.

<דניאל וייס: ככה זה מתנהל.

<דניאל וייס: אז אתם יכולים לדון פה ולהגיע לכל מיני החלטות במקומות האלה ובסופו של יום יושב פקיד, לא מערכת שלמה, פקיד אחד והוא זה שמחליט על מדינת ישראל.

<דניאל וייס: הממשלה יכולה להגיד מה שהיא רוצה.

<דניאל וייס: חברי הכנסת יכולים להגיד מה שהם רוצים, אתם יכולים לחוקק מפה עד הודעה חדשה, והוא יושב ועושה מה שבראש שלו.

אברהם נגוסה: ידוע לי כל העניין.

<עודד פויר: אתה יודע, בהחלטת הממשלה דובר על הקמה של ועדת ערר.

<עודד פויר: החלטת הממשלה נתנה למשרד הבריאות עד האחד בינואר 2015 להקים ועדת ערר על אותו פקיד.

<עודד פויר: קמה ועדת הערר?

<קלאודיה כץ: קמה, קמה.

<עודד פויר: כמה אנשים הגישו לוועדת ערר?

<קלאודיה כץ: בן אדם וחצי, כי הם הקימו את זה, היה מותר מנובמבר להגיש אחורה - - -

<עודד פויר: ועדת ערר על כל אלה ש - - -

<קלאודיה כץ: עודד, אבל זה ברפואה ועדת ערר.

<קלאודיה כץ: זה לא נוגע, בפודיאטריה צריך להשלים את ה - - -

<דניאל וייס: זה לא משנה מה התחום.

<דניאל וייס: יושב בן אדם ופוגע באחיות.

<דניאל וייס: מישהו בדק את הסילבוסים?

<דניאל וייס: מישהו השווה?

<דניאל וייס: אני חותם לך שלא.

<רות רוטשטיין: אחיות לא נמצאות אצל ד"ר שנון.

<רות רוטשטיין: אנחנו מערכת נפרדת ואנחנו בודקים כל סילבסוד, כל אחד לגופו של עניין.

<מיכאל בן סעדון: לא, לא, הם מבקשים מהעולים לבדוק.

<מיכאל בן סעדון: זאת השיטה.

<מיכאל בן סעדון: העולים צריכים לבדוק.

אברהם נגוסה: רגע, רגע, סליחה.

אברהם נגוסה: יש סדר.

אברהם נגוסה: בבקשה.

אברהם נגוסה: נציג הסוכנות בבקשה, אבל אני מבקש בקיצור, כי אתם שומעים את הצלצול.

אברהם נגוסה: בבקשה.

<מאיר לופטינסקי: תודה רבה כבוד יושב הראש.

<מאיר לופטינסקי: אני פשוט מבקש להתחיל את דברי ולהביא את הדברים לתיקונם, כי נאמרו פה כל מיני דברים גם בשם הסוכנות, שלא כל הדברים האלה נאמרו בצורה מסודרת ונכונה.

<מאיר לופטינסקי: קודם כל אני אתחיל לגבי תכניות, לגבי אחיות למשל.

<מאיר לופטינסקי: אין תכניות היום לקורס לאחיות בגלל ההתעקשות של מחלקת סיעוד של משרד הבריאות, שהם אל מוכנים בשום פנים ואופן לעשות את התכנית בצרפת.

<קלאודיה כץ: מה פתאום?

<קלאודיה כץ: מה פתאום?

<רות רוטשטיין: זה לא נכון.

<רות רוטשטיין: הייתה לנו ישיבה.

<רות רוטשטיין: אתה לא היית - - -

אברהם נגוסה: רגע, גברת.

<רות רוטשטיין: ישב איתנו בישיבה נציג - - - יש החלטה - - -

אברהם נגוסה: רגע, רגע, סליחה.

<מאיר לופטינסקי: יש החלטה, סליחה.

<רות רוטשטיין: זה לא נכון.

אברהם נגוסה: סליחה, כשאת דיברת אף אחד לא הפריע לך.

אברהם נגוסה: אני מבקש, אם את צריכה להגיב - - -

<מאיר לופטינסקי: אריאל קנדל עדכן אותי כי אני איתו.

<מאיר לופטינסקי: להיפך.

<מאיר לופטינסקי: הפוך, כן.

<רות רוטשטיין: אז הוא שלח לי מסמך - - -

אברהם נגוסה: רגע, מה קרה?

<רות רוטשטיין: אבל זה לא נכון.

אברהם נגוסה: אז תגיבי אחר כך.

אברהם נגוסה: תני לו לסיים את המשפט.

<מאיר לופטינסקי: יש החלטה לקיים את הקורס, כפי שיש החלטה - - -

אברהם נגוסה: איפה, בצרפת?

<מאיר לופטינסקי: לקיים את הקורסים של רואי חשבון ואנחנו מקיימים אותם.

אברהם נגוסה: בצרפת?

אברהם נגוסה: יש החלטה?

<מאיר לופטינסקי: בצרפת.

<מאיר לופטינסקי: יש החלטה, אבל היא עדיין לא בביצוע.

<מאיר לופטינסקי: למה?

<קלאודיה כץ: כי זה קשור לסוכנות.

<קלאודיה כץ: צריך להבין - - -

אברהם נגוסה: מי צריך לבצע ולמה לא מבצעים?

<מאיר לופטינסקי: בגלל שמחלקת הסיעוד של משרד הבריאות מתעקשת - - -

<רות רוטשטיין: ממש לא נכון.

<רות רוטשטיין: סליחה.

אברהם נגוסה: בבקשה.

<מאיר לופטינסקי: זה כן נכון.

אברהם נגוסה: בבקשה, תתני לו לסיים משפט.

<מאיר לופטינסקי: זה כן נכון.

<מאיר לופטינסקי: אתם מבקשים שלגבי שבע הנקודות יעשו את זה אך ורק פה.

<מאיר לופטינסקי: סליחה, את אמרת דברים שאני אומר לך, תבדקי קודם כל עם שושי ריבה ואם אני טועה, אז תגידי טעית.

<מאיר לופטינסקי: אבל קודם כל תבדקי עם שושי ריבה אם היא אמרה לנו את זה או לא.

<מאיר לופטינסקי: אגב, יש כן קורס, למשל רואי חשבון.

<מאיר לופטינסקי: אני חייב לומר שדווקא עם לשכת רואי החשבון ולשכת יועצי ההשקעות כן יש התקדמות, התקדמות טובה מאד לגבי יוצאי צרפת.

<רות רוטשטיין: עם - - - משרד הקליטה.

<מאיר לופטינסקי: זה עם משרד הקליטה ביחד, להיפך.

אברהם נגוסה: רגע, מה קרה לכם?

<מאיר לופטינסקי: המימון של זה זה ממשרד הקליטה והקורסים האלה כן קיימים, אבל להגיד שיש קורס של אחיות?

<מאיר לופטינסקי: אגב, - - - לגבי יוצאי צרפת, יש להבדיל בין המנטאליות, בין המדיניות ובין דפוסי התנהגות של יוצאי מערב לאלה של יוצאי ברית המועצות לשעבר או אפילו אמריקה הלטינית.

<מאיר לופטינסקי: זה מנטאליות שונה לחלוטין, הם לא מוכנים לחכות, כפי שנאמר פה, שנה שנתיים, כי שנה שנתיים זה תהום, זה פשוט להגיד להם תחזרו הביתה, או הם יגידו – אנחנו חוזרים הביתה, אין לנו מה לעשות פה.

<מאיר לופטינסקי: אז אתם צריכים להתאים את הדברים על פי אוכלוסיית היעד ולא על פי המערכת.

<מאיר לופטינסקי: ואם לא עושים את זה, אז אנחנו חוזרים תמיד על אותם דברים ונשאר שם.

אברהם נגוסה: תודה.

<מאיר לופטינסקי: נקודה אחרונה.

<מאיר לופטינסקי: יועצי השקעות, רואי חשבון, הקורס כן מתקיים וכן יש כבר - - - וגם יש מועמדות, אמרו שיש פה רק 6 מועמדות.

<מאיר לופטינסקי: המועמדות לא קיימות בגלל סיבה אחת, הן מפחדות פחד מוות ואין קורס.

<מאיר לופטינסקי: יש מועמדות.

<מאיר לופטינסקי: יש לנו גם רשימה של אחיות שמוכנות להשתתף.

<מאיר לופטינסקי: עדיין הקורס לא מתקיים.

אברהם נגוסה: בבקשה, אני יודע שהרבה רוצים לדבר אבל הזמן שלנו קצר.

אברהם נגוסה: זכות תגובה במשפט אחד.

<רות רוטשטיין: משפט אחד.

<רות רוטשטיין: צר לי על מה שאתה אומר.

<רות רוטשטיין: אתה נפגשת עם שושי ריבה ואיתי לפני הרבה מאד זמן.

<רות רוטשטיין: מאז גם נעשו שינויים, נעשו מהלכים במסגרת הסרת חסמים.

<רות רוטשטיין: אנחנו נפגשנו לפני כאר

<רות רוטשטיין: בעה חודשים עם מר קנדל ועם אדוני שיושב לידי.

<מאיר לופטינסקי: אני יודע, אבל - - -

<רות רוטשטיין: יכול להיות שאתה יודע, אבל משתמע פה שיש אי הבנה ביניכם.

אברהם נגוסה: אבל גברת רות, מבחן התוצאה - - -

<רות רוטשטיין: ההחלטה הייתה שאנחנו, סליחה - - -

אברהם נגוסה: את מבחן התוצאה אתם לא מקיימים לעולי צרפת.

אברהם נגוסה: נקודה.

<רות רוטשטיין: אני לא יכולה לקיים תכנית כשאין לי את המועמדים.

<רות רוטשטיין: הסוכנות התחייבה להודיע לנו שיש מועמדים ושיש עבור מי לעשות ואנחנו נגיע.

<רות רוטשטיין: הנה, קלאודיה יושבת לידי.

<רות רוטשטיין: זאת החלטה חד משמעית וזה יבוצע מיידית ברגע שיהיה לנו את הקהל, אנחנו מיד שם.

<רות רוטשטיין: האווירון נוסע כל יום.

<רות רוטשטיין: אין בעיה.

אברהם נגוסה: אני אומר לך, תראי, מבחן התוצאה הוא הקובע.

אברהם נגוסה: יש החלטה.

<רות רוטשטיין: אני לא יכולה להביא מועמדים.

אברהם נגוסה: רגע, אבל הוא אמר שיש החלטה אבל משרד הבריאות לא מקיים אותה.

<רות רוטשטיין: לא, לא, זה לא משרד הבריאות והנה, יושב לידי נציג הסוכנות.

<רות רוטשטיין: הסוכנות צריכה לגייס את האנשים.

אברהם נגוסה: בסדר, אבל מי שדיבר זה נציג הסוכנות.

<רות רוטשטיין: אדון קנדל ישב איתנו לפני שלושה חודשים ולא חזר אלינו מאז.

<רות רוטשטיין: זה ביניהם.

אברהם נגוסה: רגע, רגע .

<מאיר לופטינסקי: אריאל קנדל שלח לנו עכשיו.

<מאיר לופטינסקי: - - -

<קלאודיה כץ: יש כאן דברים לא נכונים.

<מאיר לופטינסקי: גם באחיות, גם ביועצי השקעות, גם ב - - -

אברהם נגוסה: גברת ליזה רחמני, בבקשה, בקיצור.

<מאיר לופטינסקי: הוא כתב לנו את זה.

<קלאודיה כץ: תקשיב, אני מצטערת.

סופה לנדבר: תיתן לקלאודיה להגיד משפט.

<קלאודיה כץ: אני חושבת שזה ממש לא בסדר.

<קלאודיה כץ: אני רוצה להגיד שזה פשוט מאד לא בסדר וצריך שהסוכנות בתוך האגפים שלה תתעדכן אחד עם השני.

<קלאודיה כץ: ההחלטה על קיום קורסים התקיימה ב-11 בנובמבר, ביום ההולדת שלי ואנחנו מימנו אותה ויצאנו במיידית לדרך.

<קלאודיה כץ: אז - - - הסוכנות גם לחלק ההסברתי וגם לחלק הגיוס מועמדים, וגם אנחנו מממנים.

אברהם נגוסה: את משרד הקליטה.

<קלאודיה כץ: רגע, דקה.

<קלאודיה כץ: יועצי ההשקעות, באמצעות הסוכנות זה חוזה.

<קלאודיה כץ: אם אנחנו פועלים פה, הם פועלים שם.

<קלאודיה כץ: את יועצי ההשקעות והיתר עשינו מנובמבר.

אברהם נגוסה: בסדר, אבל זה - - -

<קלאודיה כץ: לא, לא - - -

אברהם נגוסה: הוא לא אמר לא נעשה בהשקעות.

<קלאודיה כץ: אבל הוא פשוט מסלף את העובדות.

<קלאודיה כץ: סליחה, הוא צריך להעביר לנו.

<קלאודיה כץ: קודם כל היה באמת - - -

סופה לנדבר: קלאודיה, אנחנו נמליץ שתשבו יחד איתם להבהיר את הדברים ולהביא אותם לוועדת הקליטה.

אברהם נגוסה: הוא התייחס רק לגבי אחיות.

<קלאודיה כץ: הוא צריך להבין, זה עכשיו עבודה של הסוכנות.

<קלאודיה כץ: אנחנו מחכים להם.

<קלאודיה כץ: לא יכול להיות שהוא בא ואומר אין קורס כי הם לא עשו.

<קלאודיה כץ: לא יתכן.

<קלאודיה כץ: דבר כזה עוד לא ראיתי.

אברהם נגוסה: עובדה לא.

<קלאודיה כץ: זה כנסת ישראל.

אברהם נגוסה: רגע, נתתי את זכות הדיבור לגברת ליזה רחמני, בבקשה, בקיצור.

<ליזה רחמני: רק כמה נקודות.

<ליזה רחמני: קודם כל לגבי עורכי הדין, מרכז המחקר והמידע של הכנסת ציין את מספר עורכי הדין שניגשים למבחן של הלשכה, אבל לא ציינתם את אחוז ההצלחה.

<ליזה רחמני: זה מידע מאד חשוב.

<צח בן יהודה: אין כאלה נתונים.

<ליזה רחמני: הנתונים - - -

<קלאודיה כץ: אנחנו נעשה מחקר מעקב קדימה.

<ליזה רחמני: בסדר.

<ליזה רחמני: אני רוצה גם להודות למשרד הקליטה לגבי עורכי הדין והבעיה של התרגום ותודה רבה שטיפלתם בזה.

<ליזה רחמני: אני חושבת שעכשיו צריך באמת לחשוב על תהליך הרישוי בכלל ואיך להקל על התהליך.

<ליזה רחמני: אני עברתי את זה בעצמי.

<ליזה רחמני: זה לקח לי שנתיים וחצי.

<ליזה רחמני: אני חושבת שלא כולם יכולים לעשות את זה והתהליך באמת יכול להיות מאד מייאש במקרה של עלייה בגילאים מסוימים או יחד עם משפחה.

<ליזה רחמני: אחרי כמה שנים ניסיון זה לא הגיוני לדרוש מהעולה לעשות סטאז' של שנה ועכשיו עוד יותר ארוך של שנה וחצי אחרי הרפורמה.

<ליזה רחמני: אחרי גם כמה שנים של ניסיון זה לא הגיוני לעשות מבחן לשכה.

<ליזה רחמני: צריך היום באמת לפתוח את הדלתות וגם לעודד עלייה של עורכי דין יותר צעירים.

<ליזה רחמני: לגבי רואי חשבון, אני שמחה לדעת שיש קורס עכשיו שמתקיים בחו"ל, אבל יש בעיה רצינית לרואי חשבון שהם בארץ.

<ליזה רחמני: משרד הקליטה מארגן קורס, אבל זה נושא אחד בשנה בערך ויש ארבעה או חמישה מבחנים לעבור, אז זה לוקח להם לפחות 4 או 5 שנים רק לעבור את המבחנים ואז צריך לעשות את הסטאז'.

<קלאודיה כץ: אנחנו מוכנים בו זמנית, זה עניין של מבחנים.

אברהם נגוסה: סליחה, סליחה, אין לנו זמן.

אברהם נגוסה: בבקשה לסכם.

<ליזה רחמני: פשוט התהליך בסוף לוקח בין ארבע לשבע שנים וזה לא משהו הגיוני.

<ליזה רחמני: אני מכירה פשוט אנשים שעשו את זה, אז צריך גם לטפל בזה.

<ליזה רחמני: את דיברת על הכרת תארים.

<ליזה רחמני: אני רוצה רק לחזור על הנקודה של הרופאים.

<ליזה רחמני: יש באמת בעיה רצינית לרופאים שיש להם שש שנים לימודים והם רוצים לבוא לארץ.

<ליזה רחמני: אני יודעת שיש תכנית של משרד הקליטה ביחד עם משרד הבריאות בשביל לטפל בזה, אבל אני לא חושבת שהתכנית טוב.

<ליזה רחמני: כי בסוף אתם מציעים להחזיר את האנשים האלה ללימודים ושהם יעברו את המבחן.

<ליזה רחמני: זה לא הגיוני, בגלל שהיום הם כבר מקבלים פטור של המבחן ופשוט צריך להרשות לקבל אותם ושהם יוכלו לעשות את ההתמחות פה.

<ליזה רחמני: אז אני באמת אשמח לשיתוף.

<קלאודיה כץ: זה עניין של חקיקה.

<ליזה רחמני: אז באמת צריך.

<ליזה רחמני: אני אשמח אם אתם יכולים לעזור עם זה.

<ליזה רחמני: תודה רבה.

אברהם נגוסה: טוב, בסדר.

אברהם נגוסה: תודה רבה.

אברהם נגוסה: אני רוצה שנשמע את רואי החשבון ואחר כך משרד הכלכלה.

אברהם נגוסה: בבקשה.

<יוסף בנסיה: תודה רבה.

<יוסף בנסיה: חשוב לי מאד לדבר.

<יוסף בנסיה: אני לא רוצה לדבר על כל המקצועות הסקסיים שהעלו פה, כי שמענו שבע אחיות, ארבעה רופאים, 50 רואי חשבון ונדמה לי מהנתונים בוועדת הקליטה הקודמת שהייתי, אז החציון הוא גיל 50 ומבחינת השכלה זה 13 שנות לימוד.

<יוסף בנסיה: זאת אומרת שאנחנו מדברים פה על אוכלוסייה שהיא לא אקדמאית.

<יוסף בנסיה: יש המון חסמים לאנשים שהם לא אקדמאים, כמו שיפוצניקים.

<יוסף בנסיה: אני פה בתכתובת - אני לוקח יוזמות אישיות ופרטיות - בתכתובת עם רשם הקבלנים.

<יוסף בנסיה: כבר ארבעה מכתבים עד שהעמדתי אותו בפינה, הוא כבר לא עונה לי.

<יוסף בנסיה: הוא לא מוכן להכיר בניסיון מחו"ל כדי לרשום אפילו שיפוצניק בסיווג 190.

<יוסף בנסיה: שיפוצניק שרוצה לעבוד בארץ, אם הוא רוצה לעשות פרויקט מעל 44,000 שקלים, הוא צריך להיות רשום.

<יוסף בנסיה: לא מוכנים להכיר בניסיון מחו"ל, למרות שהוא רשום בלשכת המסחר ויש לו ביטוחים, צרפתי את כל המסמכים.

<יוסף בנסיה: מה זה אומר?

<יוסף בנסיה: או שהוא יעלים הכנסה, או שישראבלוף – הוא ייקח פרויקט של 200,000 שקלים, יפצל אותו, או שמישהו פעם יתקשר אלי מחו"ל ויגיד לי מה, נראה לך שאני אפתח תיק במס הכנסה?

<יוסף בנסיה: כי כמו שמאיר אמר, הם באים גם עם דפוסי התנהגות שונים, אבל אני לא רוצה להרחיב פה.

<יוסף בנסיה: אני נוגע בהמון עולים, ביזמות העסקית ובכנסים של הסוכנות.

<יוסף בנסיה: זה אחד החסמים.

<יוסף בנסיה: למשל משרד התחבורה דווקא כן הסכימו להכיר בניסיון מחו"ל.

<יוסף בנסיה: עוד משהו שנורא חורה לי כשאני לעזור ביזמות, זה הנגישות למידע.

<יוסף בנסיה: יש המון ארגונים שמטפלים בעלייה והם מקבלים מידע סותר מכל ארגון.

<יוסף בנסיה: כולם עושים את זה וולונטרית וכולם עושים את זה בנחמדות ובהתנדבות, אבל אין נגישות למידע אמין וזמין במשרדי הממשלה.

<יוסף בנסיה: זה דבר שני.

<יוסף בנסיה: זה עוד חסם לדעתי, כי בתור רואה חשבון - - -

סופה לנדבר: תזמין לכאן את מחלקת היזמות במשרד העלייה והקליטה.

<יוסף בנסיה: אני אומר דבר אחרון, עוד חסם שקיים, זה גם בתחום המיסוי.

<יוסף בנסיה: למשל להקל עליהם ולהרחיב לעולים את הרשימה של העוסקים הפטורים.

<יוסף בנסיה: לפחות כבר להכניס אותם לרשת המס.

<יוסף בנסיה: כל עולה שבא אני קודם כל פותח לו תיק במע"מ.

<יוסף בנסיה: זה כמו החינוך עם פרחי הבר, שפעם - - -

<קלאודיה כץ: ואחר כך שבע שנים לא לסגור?

<יוסף בנסיה: סליחה?

<יוסף בנסיה: לא הבנתי.

<יוסף בנסיה: לא שמעתי.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: תסיים בבקשה.

<יוסף בנסיה: אוקיי, אז אני אומר, יש כמה דברים שאפשר להתקדם כדי להוריד חסמים ושהם יוכלו להיכנס לתעסוקה.

<יוסף בנסיה: לא הבנתי את העניין עם השבע שנים.

אברהם נגוסה: רגע, רגע, אתה תתמקד בדבריך.

<יוסף בנסיה: אוקיי.

<יוסף בנסיה: זהו, אז אני אומר נגישות, חסמים ויש המון.

<יוסף בנסיה: זאת אומרת שיפוצניקים ובעלי מקצועות כאלה ולאו דווקא אקדמאיים שגם להם צריך לדאוג.

<יוסף בנסיה: נגישות לאתרי הממשלה ואולי עוד הקלות במס או הרחבה של כל מיני תקנות.

<יוסף בנסיה: תודה רבה.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: גברת מיכל אבגנים.

<מיכל אבגנים: משרד הכלכלה.

<מיכל אבגנים: אני רוצה פשוט שיירשם בפרוטוקול שהנתונים שמוצגים פה על מהנדסים הם לא שלמים.

<מיכל אבגנים: זאת אומרת יש פה התייחסות רק לרישיון, אין התייחסות לרישום.

<מיכל אבגנים: מה גם שמרבית תחומי ההנדסה לא נדרשים לרגולציה.

<מיכל אבגנים: לא צריך להירשם כדי לעסוק בתחום, אז כך שחסר פה נתון כמה הגישו, כמה לרישוי, כמה לרישיון.

<מיכל אבגנים: זה מאד חשוב לי שזה יירשם בפרוטוקול.

<יוסף בנסיה: אבל סליחה, הערה פה, ואז הם צריכים להירשם בפנקס הקבלנים ושם יש בעיה עם ותק, אז יופי.

<יוסף בנסיה: אז הם רשומים בפנקס המהנדסים, שגם, זה נורא קל, כי מהנדס אזרחי - - -

<מיכל אבגנים: כן, אבל זה לא חופף בין החוקים.

<מיכל אבגנים: זאת אומרת זה לא תלוי אחד בשני.

<יוסף בנסיה: יפה, ואז הוא אומר לאותו מהנדס, אבל גם במשרד החינוך מכירים לי בתואר.

<יוסף בנסיה: בקיצור, יש פה יותר מדי - - -

אברהם נגוסה: בואו נשמע ממשרד הכלכלה.

<מיכל אבגנים: רק היה לי חשוב לומר שפשוט הנתונים הם נכונים, רק הם נישתיים והם לא מקיפים את כל הנתונים הנכונים.

<מיכל אבגנים: אני רוצה להוסיף ולומר שאנחנו בקשר הדוק עם משרד הקליטה, בקשר הדוק עם הארגונים.

<מיכל אבגנים: אנחנו בודקים פרטנית.

<מיכל אבגנים: יש לנו ליווי אישי לכל עולה בכל תחומי ההנדסה, אדריכלות וחשמל.

<מיכל אבגנים: אנחנו מלווים אותו מהרגע שהוא הגיש את הבקשה ועוד, גם אם זה הגשה מחו"ל ועד הרגע שהוא קיבל את הרישיון או את הרישום שלו.

<מיכל אבגנים: השלב הראשון זה הרישום.

<מיכל אבגנים: אנחנו מבצעים מחקרים באופן יזום בכל אותן הארצות שמשם יש עולים בתחומי ההנדסה והאדריכלות, כדי למנוע מצב שנדרוש מהם סילבוס ולמנוע מצב שאנחנו נדרוש מהם להגיע לוועדות.

<מיכל אבגנים: כמה שאפשר לעשות את העבודה לפני.

<מיכל אבגנים: אנחנו מתרגמים מסמכים עבור אותם עולים שלא יכולים לתרגם מסמכים.

<מיכל אבגנים: אנחנו לא גובים על זה תשלום.

<מיכל אבגנים: משרד הכלכלה סופג את זה במלואו.

<מיכל אבגנים: אנחנו אפילו לא ידענו על האופציה של משרד הקליטה להחזיר.

<מיכל אבגנים: זאת אומרת אנחנו עובדים בעניין הזה.

<מיכל אבגנים: אנחנו בוחנים אפשרות לפטור את האדריכלים הוותיקים מחובת בחינה מעשית ו - - -

סופה לנדבר: והעולים יודעים את זה?

<מיכל אבגנים: כל מה שדיברתי עד עכשיו – העולים יודעים מזה.

<מיכל אבגנים: יש לנו חוברות - - -

<קלאודיה כץ: זה תוצאה של אותו חוק.

<מיכל אבגנים: אני חושבת שהעבודה שאתם עושים היא עבודה נהדרת.

<מיכל אבגנים: אני חושבת שזה צריך להיות בדפי ההסברה של משרד העלייה והקליטה.

<מיכל אבגנים: זה מופיע.

סופה לנדבר: לא לבלבל את העולים שירוצו למשרד זה ולמשרד אחר.

סופה לנדבר: שידעו בדיוק לאן לגשת, לאיזה טלפונים, מתי שעות הקבלה ומה הם צריכים.

<מיכל אבגנים: חד משמעית.

<מיכל אבגנים: אז הוכנו חוברות ייעודיות לעולים בשפות שונות.

<מיכל אבגנים: עשינו גם הדרכות.

סופה לנדבר: תוכלי לשלוח לנו את החוברות האלה?

<מיכל אבגנים: בוודאי.

<מיכל אבגנים: חשוב לנו שתבינו שאנחנו עושים את הבקרה שלנו.

<מיכל אבגנים: אנחנו עושים סטטיסטיקה כמה מתוך העולים שהגישו לא קיבלו ואנחנו ניגשים אליהם שיגישו ערעור.

סופה לנדבר: יפה מאד.

<מיכל אבגנים: מעבר לזה, גם כל מי שניגש לוועדה באדריכלות, הנדסה ושאר התחומים של הנדסה, נדרש להעביר פרויקט גמר.

<מיכל אבגנים: אנחנו מבינים שלעולים יש קושי להעביר פרויקט גמר, אז אנחנו מאפשרים להם להביא את הפרויקטים אם הם עובדים.

<מיכל אבגנים: אם הם לא עובדים הם יכולים לבצע סקיצה במהלך הריאיון עצמו.

<מיכל אבגנים: זאת אומרת אנחנו ממש מלווים.

אברהם נגוסה: תודה, תודה.

סופה לנדבר: את נשמעת מאד מקצועית ומאד סימפטית כלפי העולים.

<ליזה רחמני: ואכן הם עשו עבודה מצוינת.

<ליזה רחמני: יש לציין שהם עשו עבודה מצוינת במשרד הכלכלה.

אברהם נגוסה: צחי, בבקשה.

אברהם נגוסה: יש לו תגובה למשרד הכלכלה.

<אריאל פיקאר: אני רוצה להעיר בכיוון שהיא אומרת.

אברהם נגוסה: קודם הוא רוצה להגיב ואחר כך ניתן לך.

<צח בן יהודה: אנחנו פנינו למשרד הכלכלה בבקשת נתונים מכאן קיבלנו.

<צח בן יהודה: חבל שלא העברתם לנו את הנתונים המלאים שציינת, שחסרים.

<צח בן יהודה: התבססנו רק על נתונים שכן העברתם לנו.

<מיכל אבגנים: אוקיי.

<מיכל אבגנים: רשמתי לי.

אברהם נגוסה: תשימו לב לפעם הבאה.

<אריאל פיקאר: רק רציתי להעיר.

<אריאל פיקאר: שמי אריאל פיקאר, אני מטפל בעלייה מצרפת מטעם משרד העלייה והקליטה.

<אריאל פיקאר: אחד מהדברים שהיו בהחלטת של מרס 2015 וקלאודיה הזכירה את זה, אבל אני רוצה למרות הכל להדגיש, כי אני חושב שזה צעד גדול.

<אריאל פיקאר: אחת מהבעיות האקוטיות שהייתה בעלייה מצרפת היה הנושא של ה-BTS, ובעצם אותו תואר שמשום מה לא רצו להכיר בו פה, במסגרת שיתוף פעולה של האגף של קלאודיה, משרד הכלכלה וגם חלק מהסוכנות ואנחנו, היום, וזו אחת מהבשורות הטובות, כי זו הייתה אחת הבעיות הקשות שהיו לנו – כל מי שיש לו BTS בתחום אלקטרוניקה, מהנדסים, הנדסאות וכל המקצועות שדורשים רישוי, אחרי הגשת תיק, משרד הכלכלה רואה בחיוב ורוב הסיכויים שהוא יקבל הכרה כהנדסאי ולא כטכנאי, שלזה יש השפעה מבחינת שכר.

<אריאל פיקאר: זה היה כתוב בהחלטה שחברת הכנסת סופה לנדבר העבירה ואני חושב שאת זה עשינו וביצענו במלואו.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: בבקשה, עודד פויר, בקיצור בבקשה.

<עודד פויר: כן, מההסתדרות הציונית העולמית.

<עודד פויר: אני אציין בדקה אחת, דבר ראשון דיון חשוב.

<עודד פויר: היו הרבה דיונים חשובים, אני חושב שכדאי שהפרוטוקול של הדיון הזה יהפוך להיות איזה שהוא דו"ח מעקב שלפי זה נעבוד.

<עודד פויר: נאמרו פה הרבה דברים וזה יהפוך להיות דו"ח מעקב גם בישיבה הבאה מה נאמר, מה נעשה, שתמיד נהיה קונקרטיים, כי כולנו בעד, כולנו רוצים, בל צריך להתכוון לכיוון של עבודה וביצוע.

<עודד פויר: אני רוצה להמשיך מכיוון אחר לחלוטין, שכולם מדברים על הנושא הזה כנושא חשוב, וכמובן ההסתדרות הציונית הלאומית מחויבת, שזה כמובן שולחן עגול של הרבה נציגים, הרבה מפלגות, אין קואליציה, אין אופוזיציה.

<עודד פויר: בנושא הזה כולם מקדמים ואני רוצה להביא פה איזה שהוא מחקר מאד מעניין שעשינו.

<עודד פויר: עשינו מחקר עומק, מחקר עמדות בחברה הישראלית, דרך מכון מדגם, מאד מכובד.

<עודד פויר: נשאלה שם שאלה – בהנחה שחסמים בתעסוקה זה משהו שמעכב עולים או מצד שני יכול לעודד עלייה – מה אתה חושב שצריך לעשות או האם צריך לעשות.

<עודד פויר: 83% מהציבור הישראלי, לא אנשים שמתעסקים בעלייה, סברו בצורה חותכת שיש לעשות דברים אקטיביים לעידוד העלייה.

<עודד פויר: חלק אמרו חייבים לחייב גופים לעשות דברים ממש בצורה של חובה.

<עודד פויר: חלק אמרו לתמרץ, אבל כולם אמרו שחייבים לעשות.

<עודד פויר: אז אם היינו צריכים גם להבין שגם הציבור מאחורינו, זה לא רק עניין של השולחן הזה, זה כל המדינה, אז יש פה באמת פרויקט לאומי.

<עודד פויר: אני מתחבר למה שאמרה השרה לשעבר לנדבר, יש פה פרויקט לאומי עם כותרת או בלי כותרת, זה פרויקט לאומי וחייבים לרוץ עם זה קדימה.

<עודד פויר: אז שיהיה בהצלחה לכולם.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: גברת אסתר בלום, בבקשה.

<אסתר בלום: תודה רבה.

<אסתר בלום: אני אנסה לקצר.

<אסתר בלום: יש הרבה דברים.

<אסתר בלום: קודם כל שמענו הרבה כאן את הנושא של הרצף בעלייה והקליטה.

<אסתר בלום: זו בעיה שהיא לא רק לצרפתים, אבל היא כן אצל הצרפתים מאד מאד אקוטית.

<אסתר בלום: צריך לחשוב איך אנחנו מעתיקים תכניות שקיימות, כמו התכניות של הרופאים של ברית המועצות, שישר מכניסים אותם למרכז קליטה ובתוך מרכז הקליטה יש להם את המעטפת לקליטה שהיא גם לימוד השפה העברית.

<אסתר בלום: אנשים פנויים בראש, הם לא צריכים להוציא יותר מדי כסף כדי לחיות בשנה הראשונה.

<אסתר בלום: הם יכולים אחר כך לעשות אולפן ב', את ההכנה למבחן, מה שלא יהיה.

<אסתר בלום: המשרד חייב לשים את זה גם על סדר היום, להכניס גם את הצרפתים לתוך התכניות האלה.

<אסתר בלום: דבר שני, הפלטפורמה של טרום עלייה.

<אסתר בלום: אנחנו ביקשנו כמה פעמים, חייבים לחשוף את זה יותר ויותר לציבור בחוץ לארץ.

<אסתר בלום: נעשתה פה עבודה מצוינת של משרד העלייה עם משרדי ממשלה אחרים וחבל.

<אסתר בלום: יש לנו הרגשה שלא משתמשים בזה.

<אסתר בלום: זה חייב להיות מלווה בשיווק.

<אסתר בלום: בלי שיווק הדבר הזה פשוט ייפול לנו וזה יהיה מאד חבל.

<אריאל פיקאר: בעיתונות הצרפתית שיווקנו את זה הרבה.

<אסתר בלום: בסדר, אבל עוד יותר.

<אסתר בלום: אם אין מענה, כנראה שזה לא הדרך או שזה לא נעשה מספיק.

<אסתר בלום: עוד נקודה מאד חשובה, אין במשרד מי שבעצם מלווה את העולה שצריך לעשות תהליך של רישוי מקצוע.

<אסתר בלום: כל העבודה היום נופלת על ארגוני העולים ולכן אנחנו כל כך מתמחים בעניין הזה.

<אסתר בלום: כי אנחנו לוקחים העולים ומלווים אותם אחד אחד.

<אסתר בלום: זה לא יתכן שהמשרד מטפל בכל הדברים האחרים – אם זה בוואוצ'רים והליווי של העולים בכל מיני – אבל דווקא אלא שצריכים רישוי, אין ליווי.

<אסתר בלום: זאת אומרת אין להם כתובת להיכנס לשם.

<אסתר בלום: יש את הפקידה הבסיסית שיכולה להגיד אתה צריך לעשות את זה ואתה צריך לעשות את זה, אבל לעשות את זה זה בערך 200-300 עמודים.

<אסתר בלום: זו עבודה שהיא מאד מאד קשה לעולה.

<אסתר בלום: חייב להיות - - -

סופה לנדבר: כמה פרויקטורים אישרתם בצרפתית השנה?

<אריאל פיקאר: לפחות, זה תפקיד ש - - -, אני חושב שבערך תוספת של 10 פרויקטורים.

סופה לנדבר: כן, אבל זו עבודה של אותם פרויקטורים נוסף לארגוני העולים.

<קלאודיה כץ: 30 מתוך 20.

<קלאודיה כץ: זה תפקידם.

<אסתר בלום: אם אפשר לתת פה הגדרה.

<אסתר בלום: אנחנו נשמח לדעת את זה ואנחנו נשמח לראות את המומחיות שלהם בנושא.

<אסתר בלום: אנחנו נשמח לשתף פעולה.

אברהם נגוסה: אנחנו חורגים מהזמן.

<אסתר בלום: דבר אחרון, אני מאד מאד מבקשת.

<אסתר בלום: דבר אחרון מאד חשוב.

<אסתר בלום: כידוע הממשלה הקודמת אישרה תקציב מאד יפה ומאד משמעותי לעולים מצרפת, בלגיה ואוקראינה.

<אסתר בלום: לצערנו הרב כל התכניות שכרגע מאשרות, הן רק עבור עולים שהגיעו מה-1 למרס עד 31 בדצמבר.

<אסתר בלום: חברים, כמה אנחנו יכולים לעשות תכניות עבור מספר עולים על כך כך הרבה כסף.

<אסתר בלום: תרחיבו את הזכאות לעולים האחרים שהגיעו לפני, לעולים שהגיעו אחרי.

<אסתר בלום: אי אפשר לתת לאותה משפחה, לאותו תא משפחתי 20 סדנאות בכל מיני נושאים, והם גם עסוקים בכל מיני.

<אסתר בלום: אי אפשר להקדים סדנה אם אין לך מספר משתתפים מינימאלי.

<אסתר בלום: יש פה הרבה מאד כסף שיתבז

<אסתר בלום: בז ברשויות המקומיות - - -

סופה לנדבר: את צודקת מאד.

<אסתר בלום: ובכל מיני מקומות אחרים, אם אנחנו לא נשנה את הפרט הזה.

<אסתר בלום: אני מאד מבקשת ואומרת את זה, כי בסופו של דבר זאת החלטה שלכם.

סופה לנדבר: צריך לעשות תיקון לדבר הזה.

<אסתר בלום: אתם חייבים להרחיב את זה לעולים וגם בבקשה להכניס בדבר הזה סעיף תקציבי, כי היה, לארגוני העולים.

<אסתר בלום: לא יתכן שמכל המיליונים, עשרות המיליונים שחולקו בין כל משרדי הממשלה, לא 20,000 שקלים, לא מיליון, לא חצי מיליון שקלים הועברו דרך התמיכות כתוספת לארגוני העולים שעושים כאן עבודה מאד מאד חשובה.

<אסתר בלום: תודה רבה לכם.

אברהם נגוסה: תודה רבה.

אברהם נגוסה: תודה לכולם.

אברהם נגוסה: אני רוצה לסכם את הדיון.

אברהם נגוסה: כמובן אנחנו נפנה לכל המשרדים הרלבנטיים לבצע את הפרויקט שהממשלה החליטה בעניין העולים מאוקראינה, מצרפת, מבלגיה ולבצע את זה לכל התקופות, כמו שאת אמרת - - -

סופה לנדבר: להרחיב את הזכאות.

אברהם נגוסה: להרחיב את הזכאות.

אברהם נגוסה: אנחנו נקיים המשך דיון, כי אני רואה שהזמן הקצר לא נתן לנו להגיע לעומק העניין.

אברהם נגוסה: אנחנו נמשיך בקרוב בעוד דיון.

סופה לנדבר: יש לי רק משפט אחד.

אברהם נגוסה: אני בסיכום.

סופה לנדבר: לא, בקשה לסיכום.

אברהם נגוסה: עכשיו המספר הראשון זה עלייה מרוסיה.

אברהם נגוסה: אז יכול להיות שאם אתה כבר מבקש להרחיב את הזכאות ויש המון קורסים שאני לא יודעת, אין שם מספר דרוש של עולים, אז יכול להיות שהבקשה של ועדת העלייה והקליטה יכולה להיות לשר, להרחיב את זה גם לעולים שמגיעים מרוסיה.

אברהם נגוסה: לפחות לפני שכל הפרויקט הזה יהיה פרויקט לאומי לכל העולים שמגיעים למדינת ישראל.

אברהם נגוסה: בסדר, זו תהיה הפנייה שלנו.

אברהם נגוסה: אני פונה לכל משרדי הממשלה להסיר את החסמים.

אברהם נגוסה: אני אמרתי בדיון הקודם ואני חוזר ואני אומר את זה – תנו לעולים לחזור הביתה ותנו לעולים שירגישו שהם בבית.

אברהם נגוסה: זה לא מספיק שהם מגיעים, הם גם צריכים להרגיש כמו בבית.

אברהם נגוסה: זה הבית שלהם וזה תלוי בנו.

אברהם נגוסה: אם אנחנו מתייחסים אליהם, אם אנחנו מורידים ומסירים את כל החסמים הבירוקרטים, אז הם ירגישו בבית ומי שמרגיש בבית – לא יעזוב את הבית.

אברהם נגוסה: ולכן אני מבקש ממשרדי הממשלה לעשות הכל בצורה של תום לב, ללא שום בירוקרטיה, כדי לעזור לעולים שלנו.

אברהם נגוסה: תודה שהגעתם.

אברהם נגוסה: תודה רבה לכם.