ועדת הפנים והגנת הסביבה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 239, 2016-07-18 14:00

דוד אמסלם: רבותי, צהרים טובים.

דוד אמסלם: אני מתנצל על האיחור, פשוט הייתי בוועדה אחרת.

דוד אמסלם: אני מתכבד לפתוח את ועדת הפנים והגנת הסביבה בנושא: הצעת חוק שירותי הדת היהודיים (תיקון מס' 21) (הסדרת השימוש במקווה טהרה), התשע"ו-2016 של חברי הכנסת משה גפני ואחרים.

דוד אמסלם: בקשה לדיון מחודש בהתאם להוראת סעיף 115 לתקנות הכנסת.

דוד אמסלם: מי ביקש את הרביזיה?

עליזה לביא: אני.

יעל כהן-פארן: אני.

דוד אמסלם: בבקשה עליזה.

עליזה לביא: אדוני, החוק הזה הוא חוק קשה.

עליזה לביא: הוא חוק שמעגן אפליה פה, במדינת – אדוני אולי יזמין לשתות ואני אמשיך.

דוד אמסלם: לא, דברי, אני יכול לשמוע.

עליזה לביא: אוקי.

עליזה לביא: לא, אולי אתה רוצה לשתות.

עליזה לביא: - - מעגן אפליה בחוק של מדינת ישראל, שאתה עומד בראש ועדה ואתה עושה פה עבודה נהדרת, ודווקא בחוק הזה, אתה יודע, יש פה פגיעה גם באזרחי ישראל, גם פגיעה ביהדות העולם.

עליזה לביא: הנוסח של החוק, אדוני, הוא עמום, הוא מאד מאד לא ברור.

עליזה לביא: אין בו לא הסברים, לא סייגים, לא תנאים.

עליזה לביא: יש פה אפשרות, מנעד רחב מאד של פגיעה בזכויות, ואני מבקשת ברביזיה הזאת שלנו לבוא ולהניא את הוועדה החשובה הזאת מלחוקק חוק, חוק שלא יעמוד בשום הגנה של בג"ץ.

עליזה לביא: פניתי גם ליועץ המשפטי של הכנסת, נמצא פה גם היועץ המשפטי של הוועדה, שלא היה פה בדיון הקודם, שבו ביקשתי את חוות הדעת, האם באמת אפשר להגן על החוק האומלל הזה.

עליזה לביא: זה חוק אומלל.

עליזה לביא: יש פה מצד אחד חוק שמביא אפליה, מצד שני אמירה ותנאי שתוך תשעה חודשים אמורים לבנות פה מקוואות.

עליזה לביא: נמצא פה מזכיר הסוכנות, שבפעם שעברה לא ניתנה לו אפשרות לדבר.

עליזה לביא: נמצאים פה נציגי הזרמים שלא דיברו ולא פנו אליהם בכלל - -

דוד אמסלם: מי לא דיבר?

משה גפני: שלוש פעמים הייתי צריך לצאת.

משה גפני: ..

עליזה לביא: לא, רגע, לא אמרתי שלא דיברו.

עליזה לביא: אמרתי שלא פנו אליהם עד עכשיו - -

משה גפני: לא צריך לפנות.

משה גפני: - - אני לא מבינה מה הבהילות, מה החיפזון?

משה גפני: למה לא בעצם, אם אני מבינה – החוק הזה אמור באופן מידי.

משה גפני: יש פה בהילות כזאת סביב החיפזון הנוראי הזה לבוא ולקדם את החוק הזה, בה בשעה שאנחנו רואים שאפילו פניה לא היתה פה לנציגי הזרמים.

משה גפני: הגבילו בזמן, תשעה חודשים, אדוני בא מעיריית ירושלים, יש לך ניסיון עתיר בלהוביל פה דברים, אתה יודע מה זה לקבל אישורים, אתה יודע מה זה לקדם כאן, מול הבירוקרטיה, נהלים כאלה ואחרים, אישורים כאלה ואחרים בתשעה חודשים, מה גם שאף אחד כרגע לא פנה.

משה גפני: מה הבהילות של החוק הזה?

משה גפני: למה, למה למהר ולעשות אותו בצורה כזאת חסרת אחריות?

משה גפני: בצורה שתפגע שתניא אנשים בכלל מלחשוב אולי אפילו לעלות לארץ, וזה לא מה שאתה רוצה.

משה גפני: בה בשעה שיש לנו פה גם מערך גיור, שמגייר נשים וגברים, שבחוק האומלל, האכזרי הזה, שחבר הכנסת גפני מוביל ככה במצח נחושה, הוא בא להציל את העולם מתיבת נוח החדשה שאתה בונה לנו כאן, מי כן ומי לא.

משה גפני: אני נורא רוצה להזכיר לך מתי היתה סלקציה בעם ישראל, ואתה ממשיך אותה.

משה גפני: בדרך הזאת של החוק האומלל הזה - -

דוד אמסלם: אני מסתייג ממה שאת אומרת אבל לא חשוב.

עליזה לביא: בסדר, אתה מצר על מה שאני אומרת אבל אדוני, אני רוצה לבוא ולבקש - -

משה גפני: מה עוד יש לך להגיד עלי?

זה מה שנקרא "נח בשבע שגיאות".

משה גפני: היא אפילו לא מחייכת כשהיא אומרת את זה.

דוד אמסלם: משה, אל תפריע לי.

עליזה לביא: למה, אדוני, אם המהירות היא כאן, למה לא גם מהירות לבוא וליישם את מה שבעצם אתה הצעת כאן, במהלך הדיונים.

עליזה לביא: אנחנו לא רואים לא פניה, לא התחלה, אז בא רגע נעכב את הכל.

עליזה לביא: למה למהר ולאשר את החוק הזה במליאת הכנסת?

עליזה לביא: האם בכלל אתה יכול לדבר על איזו שהיא העברה תקציבית לבוא ולעשות את זה?

עליזה לביא: מישהו פנה פה ודיבר שבאמת הדברים הללו נעשו?

עליזה לביא: אני מבקשת שנשמע את נציג הסוכנות בכלל, באופן רשמי, האם היתה פה איזו שהיא הידברות - -

מיכל בירן: מקווים שתשנו את דעתכם.

עליזה לביא: - - או ניהול של דיאלוג, ובראש ובראשונה נבקש להניא מלקדם את החוק הזה.

עליזה לביא: ודבר שני, אדוני, דיברנו על איזון – אז אם אתה מקדם את החוק הזה, בא נראה מה אנחנו עושים עם חלופה ראויה כדי לפחות אולי לנסות להוריד מהפגיעה הקשה שהחוק הזה יביא פה על אזרחים ואזרחיות במדינת ישראל.

דוד אמסלם: תודה רבה.

דוד אמסלם: חברת הכנסת פארן, בבקשה.

יעל כהן-פארן: תודה.

יעל כהן-פארן: אז אני מצטרפת למרבית דבריה של חברתי, חברת הכנסת לביא - -

דוד אמסלם: להכל או למרבית?

יעל כהן-פארן: אני מצטרפת למרבית דבריה, ללא האמירה על הסלקציה, שאני גם מסתייגת ממנה, אני מצטערת לומר - -

משה גפני: בושה.

יעל כהן-פארן: רגע, רגע.

יעל כהן-פארן: אני רוצה לומר שאני דווקא רוצה לדבר על אחדות ישראל, אוקי?

יעל כהן-פארן: אנחנו כאן הקמנו מדינה לעם היהודי, אנחנו רוצים שכל יהודי בעולם ירגיש בה בנוח.

יעל כהן-פארן: ומה עושה החוק הזה?

יעל כהן-פארן: הוא בא ומפנה אצבע לכשלושת רבעי מיהדות התפוצות, בעיקר ארה"ב ואנגליה, ואומר להם: אתם כאן לא תרגישו יהודים.

יעל כהן-פארן: אנחנו כאן מגבילים את גבולות היהדות בצורה שמשאירה אתכם מחוץ לגבולות האלה.

יעל כהן-פארן: מה אנחנו עושים בחוק הזה?

יעל כהן-פארן: עכשיו, עם כל הפשרות שיש בחוק, שלא ייכנס לתוקף עד שיש מקוואות - -

משה גפני: לא, אין דבר כזה בחוק.

יעל כהן-פארן: יפה.

יעל כהן-פארן: - - עד שתשעה חודשים יעברו ואז יבנו מקוואות, ואנחנו שומעים מנציגי הסוכנות שכנראה אף אחד לא דיבר אתם שהם בכלל הולכים לבנות את המקוואות האלה, וכולם יודעים איך הליכי התכנון בארץ עובדים.

יעל כהן-פארן: תשעה חודשים זה כאילו אם אתמול כבר אישרנו אותם, אז מתחילים לבנות מחר.

יעל כהן-פארן: נציגי התנועות הרפורמיות והקונסרבטיביות אומרים שבכלל גם לא דיברו אתם בנושאים האלה.

יעל כהן-פארן: בסופו של דבר, היה כאן נציג משרד המשפטים שאמר שהחוק יעמוד במבחן בג"ץ כי הוא ייכנס לתוקף כשיהיו מקוואות אבל אנחנו יודעים שזה לא יקרה.

יעל כהן-פארן: אז בואו נשים את הדברים על השולחן.

יעל כהן-פארן: אם אנחנו רוצים שמדינת ישראל לא תגיד לשלושת רבעי מיהדות העולם שהם לא חלק מהיהדות שהיא מגדירה כאן, אז בואו נשים את החוק הזה בצד או נקבל את ההסתייגויות שהוצגו גם על ידי חברי כנסת מהאופוזיציה ואפילו מהקואליציה, חבר הכנסת גליק, שאמרנו: בואו נגדיר שהחוק ייכנס לתוקפו כאשר יעמדו מקוואות לרשות הזרמים שאינם אורתודוכסים, ואז מה שנקרא, בא לציון גואל.

יעל כהן-פארן: כולם יהיו מרוצים ובעצם החוק הזה די התייתר אבל בואו נכניס רק את ההסתייגות הזאת בחוק.

יעל כהן-פארן: תודה.

דוד אמסלם: תודה רבה.

דוד אמסלם: רבותי, זה לא דיון.

דוד אמסלם: אנחנו רק מצביעים עכשיו על הרביזיה.

דוד אמסלם: נתתי להם להגיד את מה שהן אומרות בגלל שהן הגישו את הרביזיה.

דוד אמסלם: - -

משה גפני: אני רק מבקש - -

דוד אמסלם: לא, אל תבקש.

<קריאה: אבל גם נציג הסוכנות לא דיבר.

דוד אמסלם: חבר'ה, זה לא דיון.

דוד אמסלם: זה דיון על הרביזיה.

מיכל בירן: אבל רביזיה זה לחשוב מחדש על העניין.

דוד אמסלם: לא, לא.

דוד אמסלם: חבר'ה, דקה.

דוד אמסלם: לא ללמד אותי את הכללים.

דוד אמסלם: אתם אורחים אז מספיק, שמענו אתכם בפעם הקודמת.

דוד אמסלם: ההצבעה כאן היא על הרביזיה בלבד.

דוד אמסלם: אז אני עכשיו רוצה להביא את הרביזיה להצבעה.

דוד אמסלם: מי בעד הרביזיה ירים את ידו?

דוד אמסלם: מי נגד הרביזיה שירים את ידו?

דוד אמסלם: מישהו נמנע?

דוד אמסלם: בעד – 4

דוד אמסלם: נמנעים – אין

דוד אמסלם: גליק נמנע.

<לאה קריכלי: הוא לא יכול להצביע.

דוד אמסלם: אתה לא יכול להצביע יהודה.

יהודה גליק: למה לא?

יהודה גליק: אני ממלא מקום דוד ביטן.

יהודה גליק: דוד ביטן הוא חבר, לא?

דוד אמסלם: לא, לא.

דוד אמסלם: אם כולם פה אז אתה ממלא מקום.

אולי אפשר בכל זאת לתת לו להימנע?

משה גפני: אני מבקש להסיר את ההסתייגות.

דוד אמסלם: ההסתייגות שלך הוסרה כבר.

דוד אמסלם: לא צריך, זה לא בנוסח שהוגש.

דוד אמסלם: תודה רבה רבותי.

דוד אמסלם: הרביזיה נדחתה, הדיון ננעל.

דוד אמסלם: תודה רבה.