ועדת הכספים, כנסת 20, פרוטוקול מספר 413, 2016-07-12 10:30

משה גפני: אנחנו עוברים לסעיף הבא בסדר היום והוא החלטות שכר וגמלאות לנושאי משרה שיפוטית ולשרים.

משה גפני: אני מבקש להגיד לוועדה ולאורחים שאנחנו עדיין לא מיצינו את הדיון עם אגף התקציבים על הנושא הזה של השופטים שזה כמובן חל גם על הדיינים וגם על הקאדים, והמציאות הזו היא מציאות שאני כל הזמן דוחה את הדיונים בנושאים האזוטריים יותר, ואני חושב שאנחנו כוועדת שירות שלכם, של נושאי משרה, עושים עוול בעניין הזה שאני כל הזמן מחכה ומחכה, ועוד הפעם יושב ועוד הפעם.

משה גפני: אני מבקש לקיים דיון על הנושאים השוטפים שאתם מבקשים, גם השופטים, גם הדיינים, גם הקאדים.

משה גפני: לאחר מכן גם לגבי הנושא של השרים על מה יקרה ברגע ששר מתפטר באמצע החודש.

משה גפני: על השרים נשמע ממך, ולאחר מכן נראה מה אנחנו עושים.

משה גפני: השופט שפיצר, בבקשה.

<מיכאל שפיצר: בוקר טוב לכולם.

<מיכאל שפיצר: הפנייה שלנו עסקה במספר נושאים: אל"ף, הגדלת ההפרשות לפנסיה ללא קשר לדיון הפנסיוני בהתאמה אל השירות הציבורי.

<מיכאל שפיצר: כמובן מה שאני אומר מתייחס גם לחברנו הדיינים וגם לחברנו הקאדים.

משה גפני: תסביר במה מדובר.

<מיכאל שפיצר: בעקבות המעבר לפנסיה צוברת ועל מנת לאפשר בהגעה לגיל פרישה פנסיה קצת יותר משמעותית ממה שצפוי בהגיעו של אדם לגיל פרישה, הגדילו ב-2011, אם אני לא טועה, את ההפרשות בשירות הציבורי בעוד אחוז.

משה גפני: אנחנו עשינו את זה פה יחד עם נשיא התאחדות התעשיינים ויושב-ראש ההסתדרות.

<מיכאל שפיצר: כן.

<מיכאל שפיצר: בקשתנו היא לעשות התאמה גם למגזר השיפוטי.

משה גפני: למה זה לא חל עליכם גם?

<מיכאל שפירא: מיכאל שפירא, ואני מהנהלת בתי המשפט - תקציבים.

<מיכאל שפירא: זה לא נעשה, כמו שאמר אדוני, אתם ועדת השירות של השופטים.

<מיכאל שפירא: לכן, הממונה על השכר לא היה יכול להוציא הודעה על הגדלת ההפרשה בדומה למה שהוא עשה בשירות המדינה או במשק כולו.

<מיכאל שפירא: אגב, אגף התקציבים והממונה על השכר בפעם הקודמת שזה נעשה, פנו אליך וביקשו להשוות את התנאים, להשוות את ההפרשה של השופטים למה שנהוג בשאר המשק, וזו בעצם הבקשה – לעשות איזושהי השוואה של התנאים בדומה למה שנעשה במדינה.

<מיכאל שפירא: הסמכות מסורה לוועדת הכספים ולכן הפנייה היא אליכם.

<מיכאל שפיצר: מה שקרה - בשירות הציבורי זה נעשה בשתי פעימות:

<מיכאל שפיצר: האחת בראשון לנובמבר שאז ההגדלה היתה חצי אחוז מעסיק, חצי אחוז השופט, ובראשון לינואר 13' עלה עוד חצי אחוז – 13% המעסיק ו-6.5% העובד.

<מיכאל שפיצר: אנחנו פשוט מבקשים כבר, מאחר ואנחנו כבר ב-2016, ללכת ישר לפעימה השנייה.

<מיכאל שפיצר: אין טעם עכשיו לעשות תחנות ביניים, אלא להגדיל באחוז מכל צד את ההפרשות.

<מיכאל שפירא: רק לתקן, ברשותך, אדוני.

<מיכאל שפירא: לפעימה השלישית אנחנו מבקשים.

<מיכאל שפיצר: לפעימה השלישית.

<שלומית ארליך: איך נעשו ההפרשות בפועל?

<שלומית ארליך: בהתאם לאותן פעימות?

<מיכאל שפיצר: לא, לא.

<מיכאל שפיצר: אנחנו נשארנו על 6, 6, 5 וחצי.

משה גפני: לא נעשה בכלל, הוא אומר.

<מיכאל שפיצר: ביקשנו דבר נוסף.

משה גפני: תעצור פה.

משה גפני: הרב יעקבי, יש לך מה להוסיף?

<שמעון יעקבי: אני מסכים לבקשה.

משה גפני: אוקי.

משה גפני: משרד האוצר.

<דורון סמיש: אנחנו מסכימים לבקשתם.

משה גפני: כשאתה בא לוועדת הכספים ואתה אומר:

משה גפני: אנחנו מסכימים, זה היסטוריה.

<דורון סמיש: דורון סמיש, אגף תקציבים.

<דורון סמיש: אנחנו הוצאנו אישור בכתב לזה כבר לפני אי-אלו שנים, - - - התאמה.

<דורון סמיש: הסיבה היחידה, כפי שאמר מיכאל, שהם לא מקבלים את זה, זה רק מלקונה משפטית שהממונה על השכר לא יכול לתת להם מסיבה שלו.

משה גפני: משרד האוצר מסכים לזה.

משה גפני: תחזרו על הבקשה.

משה גפני: אתם מבקשים את הפעימה הקודמת שנעשתה - - -

<מיכאל שפיצר: כבר לדלג עליה, ולעבור ישר לשבעה.

משה גפני: מה זה "לדלג עליה"?

<מיכאל שפיצר: להגיע ישר להפרשה המרבית, למצב של היום.

משה גפני: זאת אומרת, לקחת אותה ולצרף אותה להפרשה של - - -

<מיכאל שפיצר: להגדיל באחוז מעסיק, באחוז עובד.

<מיכאל שפיצר: אחוז וחצי, סליחה.

<מיכאל שפיצר: 7.5% המעסיק - - -

<מורן פרוינד: עו"ד מורן פרוינד, הלשכה המשפטית בהנהלת בתי משפט.

<מורן פרוינד: המצב היום לגבי עובדי מדינה, הפרשה של 7.5% של המעסיק, ו-7% של העובד.

משה גפני: ואתם מבקשים את זה עכשיו: 7.5% של המעסיק ו-6.5% של העובד.

<מורן פרוינד: 7% של העובד.

משה גפני: בסדר, בקשה טובה.

<מיכאל שפיצר: הבקשה השנייה שלנו שגם היא מתחברת לשירות הציבורי היא הפרשה לגמל על החזר הוצאות רכב – 5, 5 , כפי שנהוג ב - - -

משה גפני: איך זה עובדי המדינה?

<מיכאל שפיצר: זה המצב אצל עובדי המדינה.

משה גפני: ואתם לא.

<מיכאל שפיצר: לא.

משה גפני: למה?

<מיכאל שפירא: אני אסביר.

<מיכאל שפירא: זה בדיוק מאותה סיבה.

<מיכאל שפירא: עד לפני מספר שנים לא הופרשו על החזר הוצאות כספים לפנסיה, מה שכמובן פגע בחסכון הפנסיוני של העובדים.

<מיכאל שפירא: הוחלט בכנסת להגדיל את זה.

<מיכאל שפירא: זה חל לגבי עובדי מדינה.

<מיכאל שפירא: ממונה על השכר לא יכול להגדיל את זה לשופטים כיוון שהסמכות לא מסורה לו, היא מסורה לוועדת הכספים.

משה גפני: כן, את זה הבנו.

משה גפני: אני יודע.

משה גפני: לכן, אני מביא את זה ומקיים את הדיון הזה.

משה גפני: אני חוזר בפעם השנייה, אני חיכיתי עם הדיון הזה.

משה גפני: אני יודע את הבקשות שלכם, דיברנו עליהן כמה פעמים.

משה גפני: יש גם בקשות ספציפיות של הנהלת בתי הדין.

משה גפני: אבל חשבתי שנגיע להסכמה בנושא הגדול, וגם להגיע לנושא של ההצמדה.

<מיכאל שפיצר: גם אנחנו בתקופה מסוימת חשבנו - - -

משה גפני: בסדר.

משה גפני: אני ראיתי שזה מתמשך.

משה גפני: שרת המשפטים ביקשה ממני לקיים דיון מידי על הנושא הכללי.

משה גפני: אני לא הסכמתי לקיים את הפגישה הזו, אני לא רוצה שוב לבוא לפגישה שאנחנו נשב ככה ואגף התקציבים יאמר דבר אחד ונציגי השופטים יגידו דבר אחר, ובסופו של דבר לא יצא מזה כלום.

משה גפני: צריך להגיע להסכמה.

משה גפני: השופט שפיצר, אמר לי פעם אריק שרון כשהוא היה ראש ממשלה, וכשנאמתי פה נאומים קשים הוא שלח לקרוא לי, כי: "אל תנתק מגע עם האויב" – כך הוא אמר למזכיר הממשלה.

משה גפני: הייתי מגיע אליו תמיד.

משה גפני: יש לי על זה הרבה סיפורים, לא משנה.

משה גפני: אני מבקש, אל תנתקו מגע עם האויב.

<מיכאל שפיצר: לא, להיפך.

<מיכאל שפיצר: אל"ף, אנחנו לא יודעים מי זה האויב פה.

משה גפני: חיכיתי לראות מתי תגיד את זה.

<מיכאל שפיצר: זה היה הרמה להנחתה, אדוני.

<מיכאל שפיצר: אין מה לעשות.

משה גפני: גם הוא לא התכוון לאויב, חס וחלילה.

<מיכאל שפיצר: לא, ברוך השם.

<מיכאל שפיצר: אנחנו לא חושבים שיש לנו אויבים.

משה גפני: לא, לא.

משה גפני: זה בסדר.

משה גפני: אבל אם לא תלחצו על המשך הדיון הזה עם אגף התקציבים לא יקרה שום דבר, וזה בניגוד לדעתי.

<מיכאל שפיצר: לא, אנחנו לא מרפים.

<מיכאל שפיצר: יש לנו איתם ישיבות.

<דורון סמיש: הם לא מרפים.

<מיכאל שפיצר: הוא יאשר לך שאנחנו לא מרפים.

משה גפני: מה שיכול לקרות בסוף – אם לא תהיה הסכמה אני אביא את זה לכאן לדיון ואנחנו נכריע.

משה גפני: שרת המשפטים מבקשת את זה.

משה גפני: צריך שיהיה היגיון במשא-ומתן הזה.

משה גפני: אני אומר את זה גם לכם, אני לא אומר את זה רק להם.

משה גפני: צריך להגיע להסכמה.

משה גפני: זה לא דבר שהוא מובן מאליו.

משה גפני: אז זה הדבר האחד, אני מבקש שזה ירשם.

<מורן פרוינד: סליחה, אם אפשר להעיר הערה לגבי נוסח הסעיפים האלה.

<מורן פרוינד: היום למעשה הנושא של הפרשות לפנסיה צוברת לא מוסדר בכלל בהחלטה של ועדת הכספים, ולכן יש צורך להוסיף את הנושא הזה במפורש, כנראה בסעיף נפרד, ובאמת לקבוע את העיקרון.

משה גפני: לגבי מה?

<אייל לב ארי: נושא ההפרשות.

<אייל לב ארי: לא כתוב במפורש שהמדינה נגיד תפריש למי שבפנסיה צוברת כך וכך אחוזים, והשופט יפריש ממשכורתו כך וכך אחוזים.

<אייל לב ארי: צריך לבוא ולקבוע את ההסדר הזה במפורש.

<אייל לב ארי: עד עכשיו היה נהוג ההסדר הבסיסי, נקרא לו ההסדר ההיסטורי.

<אייל לב ארי: ההחלטה צריכה לקבל עכשיו ביטוי בתוך החלטת שכר או החלטת גמלאות של נושאי משרה שיפוטית לעניין הזה.

משה גפני: אם לא נוכל לאשר את זה מיד, נצטרך לקיים דיון ממש.

<אייל לב ארי: כן.

משה גפני: לא "כן", זה לא.

משה גפני: כי אם מקבלים החלטה עקרונית בתוך העניין הזה אז צריך דיון דיון.

משה גפני: אני רוצה שתהיה החלטה שהיא קודם כל תתבצע, זה מה שאני רוצה שתהיה.

<מיכאל שפיצר: את זה בחוברת של שנה הבאה אפשר כבר להכניס.

<שלומית ארליך: - - -

משה גפני: בסדר, זה הכול.

משה גפני: אבל לא לעשות מזה דיון גדול על שינוי החקיקה או מה שקשור בכך.

<מיכאל שפיצר: לא, לא, לא.

<מיכאל שפיצר: זה לא שינוי חקיקה.

<אייל לב ארי: זה שינוי, זה קביעה בהחלטה.

<מיכאל שפיצר: החלטה היא החלטה, ובחוברת של שנה הבאה תכניסו את זה.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: מי אדוני?

<ברק לייזר: ברק לייזר, היועץ המשפטי של הנהלת בתי המשפט.

<ברק לייזר: אני מציע שאנחנו נהיה בקשר עם הייעוץ המשפטי של הוועדה.

<ברק לייזר: נכין נוסח.

משה גפני: כן, אבל אני רוצה נוסח שיהיה לשבוע הבא כדי להצביע עליו.

<ברק לייזר: בסדר גמור.

<אייל לב ארי: רגע, גם הנושא של - - -

<מיכאל שפיצר: רגע, גם הנושא של הרכב.

<אייל לב ארי: זהו.

<אייל לב ארי: החזר ההוצאות - - -

<מיכאל שפיצר: לא, אתה מדבר על החזר ההוצאות.

<מיכאל שפיצר: אני מדבר על עוד נושא.

משה גפני: רגע, רגע.

משה גפני: אנחנו דיברנו על הנושא של הפרשות פנסיה.

משה גפני: כמו שקיבלנו החלטה לגבי עובדי מדינה, או לגבי כל המשק, זה צריך לחול גם על נושאי משרה שיפוטית, נקודה.

משה גפני: יצטרכו לנסח את ההחלטה ונצביע עליה ברגע שיהיה הנוסח – בסדר.

משה גפני: הדבר השני?

<שלומית ארליך: על הפרשה לגמל על החזר הוצאות.

<מיכאל שפיצר: הפרשה לגמל על החזר - - -

משה גפני: וזה קיים גם אצל - - -

<אייל לב ארי: זה לא קיים אצל כל עובדי המדינה.

<אייל לב ארי: בניגוד לקביעה של ההפרשות הפנסיות הרגילות, זה קבוע רק לגבי עובדים שמועסקים בהסכם אישי.

<אייל לב ארי: זה לא כל עובדי המדינה או רוב מוחלט של עובדי המדינה שמועסקים מכוח הסכם שהתנאים שלהם קבועים בהסכם הקיבוצי – רק כדי לחדד בפני הוועדה.

משה גפני: משרד האוצר.

<דורון סמיש: אין לנו התנגדות מהותית בנוגע לשופטים, אבל יכול להיות שיש ממש במה שהוא אמר.

<דורון סמיש: אנחנו צריכים לבדוק את זה.

משה גפני: לגבי נושאי משרה שיפוטית, אתם בעד?

משה גפני: אנחנו יכולים לנסח את זה?

<דורון סמיש: כן.

משה גפני: טוב, הלאה.

<שלומית ארליך: - - -

משה גפני: לגבי נושאי משרה שיפוטית - הוא מסכים.

משה גפני: זה יהיה דבר חדש בהיסטוריה שמשרד האוצר אומר: אני מסכים, ואני אגיד: רגע, אני אבדוק.

משה גפני: זה עלול להיות דבר חדש.

<מיכאל שפיצר: אדוני, אתה רואה רק את הסוף.

<מיכאל שפיצר: אבל עברנו דרך.

<מיכאל שפיצר: זה לא הולך ככה.

משה גפני: בסדר, אין לי טענות.

משה גפני: את לא סומכת על משרד האוצר שהם שומרים על הכסף של המדינה?

משה גפני: יש בעיה בניסוח, אבל אנחנו נתגבר על זה.

<מיכאל שפיצר: הדבר האחרון שרצינו לבקש הוא הצמדת רכב לשופטי בית הדין הארצי לעבודה ובית הדין השרעי הגדול, וחבר בית הדין הדרוזי לערעורים, כי זה הקבלה שמתחייבת.

<מיכאל שפיצר: היתה שם פשוט השמטה.

<מיכאל שפיצר: הם זכאים לרכב בהקשר הזה.

<מיכאל שפיצר: הם לא נופלים מנשיא - - -

משה גפני: למה זה קרה?

משה גפני: אמרתם לי את זה.

<מיכאל שפירא: לדעתי, מדובר פה באיזושהי לקונה מכיוון שזו ערכאת ערעור.

<מיכאל שפירא: לדוגמה, בבית הדין הרבני הגדול שזו ערכאת ערעור יש לדיינים רכב צמוד, ולהם אין והם בערכאת ערעור.

<מיכאל שפירא: יש פה איזושהי לקונה שאנחנו לא יודעים להסביר למה היא קרתה.

משה גפני: בית הדין הרבני הגדול הוא לא ערכאת ערעור, הוא בית המשפט העליון של בתי הדין הרבניים.

<מיכאל שפיצר: עדיין יש בג"צ מעליו.

משה גפני: בג"צ לא מעליו, בג"צ יכול להתערב.

<מיכאל שפיצר: אותו דבר בית הדין הארצי לעבודה.

<מיכאל שפיצר: ההליך הערעורי על בית הדין הארצי הוא בבג"צ.

משה גפני: תעזוב את ההגדרות, אנחנו חלוקים בהגדרות.

משה גפני: בהגדרות חלוקים.

<מיכאל שפיצר: לא בהגדרות.

<מיכאל שפיצר: הפרוצדורה ה - - -

משה גפני: בית המשפט העליון לא יכול להתערב בהחלטות בית הדין הרבני הגדול.

<מיכאל שפיצר: היו דברים מעולם.

משה גפני: בטח שהיו, אני יודע שהיו.

משה גפני: על זה אני בוכה.

<מיכאל שפיצר: אני יכול להגיד לך שגם פה לפעמים בוכים על התערבויות של בג"צ.

<מיכאל שפיצר: אבל ערכאת הערעור על בית הדין הארצי הוא בג"צ.

<מיכאל שפיצר: זה לא ערעור.

<מיכאל שפיצר: אין מסלול ערעורי לבית המשפט העליון על בית הדין הארצי, אלא אתה חייב להגיש עתירה לבג"צ.

משה גפני: מה שאתה אומר זה נכון, זה בסדר.

משה גפני: למה אתה אומר את זה?

משה גפני: מה זה קשור לנושא של הרכבים?

<מיכאל שפיצר: כי אני אומר באותה הקבלה לבית הדין הרבני הגדול, בלי להיכנס למהויות.

<מיכאל שפיצר: אני מדבר על הפרוצדורה.

<מיכאל שפיצר: הפרוצדורה – אם רוצים לתקוף החלטה של בית הדין הרבני הגדול או רוצים לתקוף החלטה של בית הדין הארצי לעבודה, הדרך היחידה לעשות את זה בעתירה לבג"צ.

<מיכאל שפיצר: התפיסה האם צריך להתערב או לא צריך להתערב – לזה אני לא נכנס בכלל.

<מיכאל שפיצר: אני מדבר כרגע על הפרוצדורה, היא זהה.

משה גפני: מה היתה ההחלטה ברגע שהחליטו או שלא החליטו בכלל שלא מאשרים להם את הרכב?

<מיכאל שפיצר: לא, זה לא היה, לא מאשרים.

<מיכאל שפיצר: לדעתנו, זה היה פספוס.

<מיכאל שפירא: זה לא עלה, זה מעולם לא עלה.

<מיכאל שפירא: לדוגמה, הנשיאים של בתי הדין האזוריים לעבודה כן זכאים לרכב, ואילו שופטי בית הדין הארצי שמעמדם מעל לא זכאים.

<מיכאל שפירא: יש פה איזושהי לקונה.

משה גפני: למה זה קרה?

משה גפני: איך נתנו לנשיאי בית הדין לעבודה האזורי רכב או אחזקת רכב, ואיך לחברי בית הדין הארצי לא נתנו?

<מיכאל שפירא: אני לא כזה ותיק אז אני לא יודע למה זה קרה לפני עשר שנים שהחליטו אז להצמיד את הרכבים למה זה נשמט.

<מיכאל שפירא: אבל יש פה איזושהי לקונה.

מיקי לוי: בכמה מדובר?

<מיכאל שפירא: שבעה שופטים.

<מיכאל שפיצר: לא כולם לוקחים.

<מיכאל שפיצר: הירושלמים לא לוקחים.

משה גפני: למה הירושלמים לא לוקחים?

<מיכאל שפיצר: כי עלות הזקיפה היא יותר גבוהה מלהחזיק את הרכב הפרטי שלו.

משה גפני: כמה אתם מעריכים שישתמשו בזה אם נאשר, כמו ששאל חבר הכנסת מיקי לוי?

<מיכאל שפיצר: לדעתי, חמישה.

<מיכאל שפיצר: אבל זה לא משנה.

<מיכאל שפיצר: מחר יכולים להתמנות שופטים אחרים, לפרוש.

משה גפני: משרד האוצר.

<דורון סמיש: אין לנו התנגדות.

<מיכאל שפיצר: יש לנו כבר טיוטת ניסוח.

משה גפני: מה את אומרת?

משה גפני: יש בעיה עם הניסוח בעניין הזה?

משה גפני: טוב.

מיקי לוי: המעמד של השופטים האלה שביקשו את הרכבים מקביל לשרים?

משה גפני: בית הדין לעבודה.

משה גפני: למה מקביל לשרים?

מיקי לוי: לא יודע, אני שואל.

מיקי לוי: המעמד שלהם מקביל הוא למה בהיררכיה?

<מיכאל שפיצר: הוא בערך בין המחוזי לעליון, אם אני צריך להגיד לך.

<מיכאל שפיצר: הסכמה לא לגמרי נכונה, אבל זה איפשהו בין לבין.

משה גפני: נכון.

משה גפני: הרב יעקבי מנהל בתי הדין הרבניים.

<שמעון יעקבי: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, קיימתם דיון כאן ביום תשעה בדצמבר 2015 בבקשתי לתיקון החלטת משכורת נושאי משרה שיפוטית בעניין הוותק השיפוטי של הרבנים הראשיים, וכן בעניין גמול ניהול לנשיא בית הדין הרבני הגדול, וותק שיפוטי בשל תפקיד היועץ המשפטי לשיפוט הרבני.

<שמעון יעקבי: המכתב המנומק נמצא לפניכם.

<שמעון יעקבי: אני רק אזכיר בראשי פרקים.

משה גפני: לא, תגיד.

משה גפני: לא בראשי פרקים, תגיד.

<שמעון יעקבי: אוקי.

<שמעון יעקבי: נושא משרה שיפוטית זכאי לתוספת ותק בשכרו.

<שמעון יעקבי: הוותק נחשב גם בגין כהונה בתפקיד שיפוטי לפני המינוי לשופט או דיין.

<שמעון יעקבי: תפקיד בשירות המדינה שנושאו מקבל שכר כמשכורתו של נושא משרה שיפוטית או תפקיד של דיין מחוץ לישראל במקום אשר בשל דיניו אי-אפשר לקבל גמלה בגין התפקיד, מזכה ותק שיפוטי.

<שמעון יעקבי: הקביעה הזאת נעשה בזמנו עבור הרב משאש שהיה בכהונת ראש אבות בתי דין במרוקו.

<שמעון יעקבי: וכן, בהתאם לכך, גם כן מנהלי מחלקות ארציות ופרקליטים בשירות המדינה כשהם מתמנים לשופטים, הוותק שלהם בתפקידי הניהול הללו נחשב כוותק שיפוטי.

משה גפני: זאת אומרת, אם רב ראשי היה רב עיר לפני כן, אם הוא נשיא בית הדין הרבני הגדול והוא היה אב בית דין לפני כן או משהו כזה.

<שמעון יעקבי: נשיא בית הדין הרבני הגדול דהיום הרב יצחק יוסף היה ראש כולל, ראש ישיבה, שמכשירה אנשים לתפקיד דיינות.

<שמעון יעקבי: הרב דוד לאו היה רב העיר שוהם ורב העיר מודיעין.

<שמעון יעקבי: צריך לזכור שהם נבחרו מכוח כשירותם ההלכתית רבת השנים וניסיונם.

<שמעון יעקבי: הדבר הזה לא בא לידי ביטוי בוותק השיפוטי שלהם.

<שמעון יעקבי: כתוצאה מכך, נוצר איזשהו מין פער מאוד לא ראוי.

<שמעון יעקבי: הם יושבים בערעור על אבות בתי דין, למשל, בעלי 15 שנה של ותק שיפוטי, אז לאב בית דין בעל ותק שיפוטי שכזה יש 11,200 שקל בחודש, והעניין הזה לא בא לידי ביטוי אצל הרבנים הראשיים בכלל.

<שמעון יעקבי: אב"ד כזה מקבל תוספת שהיה של 1,700 שקל - זה לא קיים בבית הדין הגדול.

<שמעון יעקבי: אב"ד מקבל תוספת ניהול של 2,600 שקל – זה לא קיים אצל נשיא בית הדין הרבני הגדול.

משה גפני: אבל אתה אומר שני דברים.

<שלומית ארליך: הוא אומר שלושה דברים.

<שלומית ארליך: למעשה, אתה מתייחס לשלושה היבטים שונים.

<שלומית ארליך: הראשון לעניין ותק שיפוטי לרבנים הראשיים, וזה אתם רוצים לכלול את הניסיון המקצועי, נכון?

<שמעון יעקבי: נכון.

<שלומית ארליך: הדבר השני זה לעניין ותק שיפוטי בשל תפקיד יועץ משפטי לשיפוט רבני.

<שמעון יעקבי: נכון.

<שלומית ארליך: הדבר השלישי שאתה מתייחס אליו זה גמול ניהול לנשיא בית הדין הרבני, נכון?

<שמעון יעקבי: נכון, נכון מאוד.

<שמעון יעקבי: אני מזכיר שנשיא בית הדין הארצי לעבודה, למשל, אם קודם הזכירו את הערכאה הזו, מקבל גמול ניהול, בה בשעה שהנשיא שלנו לא מקבל.

משה גפני: למה?

<שמעון יעקבי: אני חושב שזו השמטה.

מיקי לוי: דנים בנושאים האלה כאן ולא הממונה על השכר באוצר?

משה גפני: בגלל שאנחנו ועדת שירות, הוא לא מוסמך לקבל החלטה.

מיקי לוי: הבנתי, תודה.

משה גפני: רציתי לאחד את הכול יחד, אבל אין בעיה.

משה גפני: אין ברירה במקרה הזה.

משה גפני: אני לא יכול לסחוב עד אין סוף.

<שמעון יעקבי: דיבר אתי מנהל בתי הדין השרעיים, הקאדי זחאלקה שנמצא פה, והסב את תשומת ליבי שמנהל בתי הדין הרבניים ומנהל בתי הדין השרעיים לא מקבלים גמול ניהול, בה בשעה שמנהל בתי המשפט מקבל גמול ניהול.

<שמעון יעקבי: מדובר פה בהשמטות מקריות שבמשך השנים לא שמו לב אליהן.

<שמעון יעקבי: ראוי לתקן אותן ולהשוות את הדברים הללו.

<שלומית ארליך: השאלה היא האם פה באמת מדובר בהשמטה או שהכוונה היתה שבאמת כשמדובר בוותק שיפוטי, הכוונה יהיה לתפקיד של שפיטה ולא תפקידים נוספים שיש להם משמעות מבחינת הניסיון המקצועי אבל הם לא באמת ניסיון שיפוטי.

מיקי לוי: שם אני יכול להבין, אני מדבר על היקפים.

מיקי לוי: האם היקפי המשרה שלו והיקפי המשרה האחרים מבחינת ההיקף לוותק או כתוספת ניהול חד הם, מכיוון שיש לו הרבה מחלקות, הרבה גדודים, בשפה שלי.

מיקי לוי: מה בדיוק קורה כאן?

<שמעון יעקבי: ברשותכם, אשיב קודם לשאלת חבר הכנסת.

<שמעון יעקבי: בית הדין הארצי לעבודה ממונה על כ-60 שופטי בית הדין לעבודה.

<שמעון יעקבי: בבית הדין הרבני יש 99 תקנים כאלה.

<שמעון יעקבי: אז אם אתה מדבר מבחינה מספרית אז בוודאי שיש הצדקה לכך.

<שמעון יעקבי: אבל זה לא רק ההצדקה המספרית.

<שמעון יעקבי: יש לזכור שגם מדובר פה בערכאות שיפוט מקבילות, ולא תמיד הולכים פה בצד המספרי.

<שמעון יעקבי: יש פה גם עניין של כבוד הדדי וגם כן של מעמד.

<שמעון יעקבי: אני לא מבטל חלילה את ההערה של אדוני, אבל צריך לקחת אותה בפרופורציות.

משה גפני: על כמה אנשים מדובר אם אנחנו מדברים על נגזרת לגבי תקציב?

<שמעון יעקבי: זה שני רבנים ראשיים, על זה אנחנו מדברים.

<שמעון יעקבי: גמולי ניהול זה נשיא בית הדין הרבני ומנהל בתי הדין השרעיים, מנהל בתי הדין הרבניים.

<שמעון יעקבי: כשאנחנו מדברים על ותק שיפוטי ליועץ המשפטי לשיפוט הרבני, מדובר פה על שניים כי יש יועץ משפטי - - -

משה גפני: ותק שיפוטי – יש חלק שיש להם בשירות המדינה וחלק שאין להם.

משה גפני: עובדי משרד המשפטים ועובדי הייעוץ המשפטי, ודומים להם, יש להם ותק שיפוטי.

משה גפני: אם הם הולכים לשפיטה אז זה נחשב להם.

<שמעון יעקבי: זה נחשב להם.

משה גפני: אבל יועצים משפטיים של משרדי הממשלה אין להם ותק שיפוט.

משה גפני: לחלקם אין ולחלקם - - -

<שמעון יעקבי: נכון, ליועצים משפטים רגילים לא.

<שמעון יעקבי: כרגע הבקשה שלנו מצומצמת בדיוק לאותם מאפיינים של היועצים המשפטיים שעוסקים בתפקידי שיפוט או דמוי שיפוט או קרוב לשיפוט.

משה גפני: כן, ברור.

משה גפני: שלומית, את רוצה להעיר על זה משהו?

<שלומית ארליך: לא.

<שמעון יעקבי: יש לי עוד בקשה.

<שמעון יעקבי: ביקשנו בקשה לאישור החזר הוצאות נסיעה.

<שלומית ארליך: רגע, לא ענית על השאלה שלי לגבי העניין השיפוטי.

<שלומית ארליך: האם הכוונה לא היתה באמת להתייחס לוותק שיפוט כ- - -?

<שמעון יעקבי: ההיסטוריה החקיקתית של החלטות משכורת נושאי משרה שיפוטית מלמדת שאף פעם לא היתה משנה סדורה בעניין הזה.

<שמעון יעקבי: תמיד ההחלטות התקבלו טלאי על גבי טלאי על גבי טלאי.

<שמעון יעקבי: כל הזמן היו תיקונים.

<שמעון יעקבי: אז קשה לבוא ולומר שהיתה מחשבה סדורה שאלה מקבלים ואלה לא מקבלים, אלא כל פעם הגיעה איזושהי בקשה קונקרטית או של מנהל בתי המשפט, או מנהל בתי הדין, או של שר, והדבר הזה נעשה כך.

<שמעון יעקבי: כשהעירו את תשומת הלב של המבקש זה היה תמיד נקודתי, אף פעם לא היה מערכתי.

<שמעון יעקבי: אבל זה לא מונע את השקילה העניינית של הצדק, של אי-אפליה.

<שמעון יעקבי: צריכים לעשות צדק שזה יהיה ראוי לכולם.

<שמעון יעקבי: אנחנו כבר חודשים רבים מבקשים את זה.

משה גפני: נכון.

משה גפני: אני מתנצל, אני פשוט לא הבאתי את זה לדיון.

<שמעון יעקבי: אנחנו מבקשים שזה יהיה רטרואקטיבית ביחס לרבנים הראשיים מהתקופה שנכנסו לכהונתם כי חוסר הצדק כלפיהם הוא מאז שהם נכנסו לכהונתם.

משה גפני: אני לא מאמין שנוכל רטרואקטיבי, אבל נשקול את זה.

<שמעון יעקבי: זו הבקשה שלנו.

מיקי לוי: אין חוקים רטרואקטיביים.

מיקי רוזנטל: זה לא מקובל.

מיקי לוי: זה לא מקובל.

מיקי לוי: אתה יודע איזה פריצה ענקית זו?

משה גפני: זו הבקשה.

משה גפני: אני לא מאמין שנוכל לאשר את זה רטרואקטיבית, אבל אתייעץ עם הלשכה המשפטית.

משה גפני: משרד האוצר.

<דורון סמיש: אני לא הצוות הרלוונטי שמטפל בהם ולא היינו מודעים לזה שהנושאים האלה יעלו.

<דורון סמיש: על פניו נשמע לי הגיוני לבטל בכלל את כל נושא הוותק העודף גם בבתי המשפט.

<דורון סמיש: לא לייצר עכשיו תחשיבי ותק היסטוריים ורטרו, אלא מיום מינוי.

<דורון סמיש: לגבי תוספת ניהול – לא יודע, זה משהו שאנחנו צריכים לבחון.

משה גפני: לא הבנתי.

משה גפני: במשרד האוצר נושאי משרה שיפוטית והנושאים האלה הם לא יחד?

משה גפני: אני העיקר נותן למנהל בתי הדין השרעיים.

משה גפני: זה צוות אחר?

<דורון סמיש: כן, זה צוות דתות מטפל בהם.

משה גפני: צוות דתות?

<דורון סמיש: - - - סנכרון, כן?

<דורון סמיש: אבל אנחנו לא ישבנו על זה, אתה יודע.

משה גפני: למה זה לא אותו צוות?

משה גפני: אבל זה אותו הדבר?

<דורון סמיש: זה במשרד לשירותי דת וזה במשרד המשפטים.

משה גפני: לא.

משה גפני: המשרד – אני מבין.

משה גפני: אבל משרד האוצר, אגף התקציבים, זה לא אותו הדבר?

מיקי רוזנטל: זה החדר ליד.

משה גפני: זה הרי אותו דבר.

מיקי רוזנטל: כן, ברור.

<דורון סמיש: אין ספק שכשהנושא יעלה בפני צוות שירותי דת אנחנו נהיה בתמונה כמי ש - - -

משה גפני: בסדר, אז ברגע שיהיו ניסוחים אני מביא את זה להצבעה.

<דורון סמיש: הרב גפני, אני פעם ראשונה שומע על הבקשה הזו.

<דורון סמיש: אנחנו לא הספקנו לבחון אותה אפילו.

משה גפני: אני לא יודע, אני לא מכיר.

משה גפני: אני רוצה שתדעו שבישיבה הבאה, ברגע שיהיו מוכנים עם הנושא הזה, אני אומר לך, לא ידעתי שבאגף התקציבים יש שני חלקים.

משה גפני: אגב, בתי הדין השרעיים זה צוות שלישי?

<דורון סמיש: דווקא אצלי.

<דורון סמיש: אבל פעם ראשונה שאני שומע על הבקשה הזו.

משה גפני: אני שואל עכשיו טכנית.

משה גפני: אגף התקציבים – אם אנחנו דנים על בתי המשפט, אתם הצוות?

<דורון סמיש: כן.

משה גפני: אם דנים על בתי הדין הרבניים צוות אחר.

<דורון סמיש: כן.

משה גפני: אם בתי הדין השרעיים?

<דורון סמיש: אנחנו.

מיקי רוזנטל: תשאל למה.

משה גפני: אני יודע את התשובה.

משה גפני: אז אני מודיע, מכאן ולהבא כל דיון שמתקיים על נושא משרה שיפוטית, אנחנו מדברים על שלושת הגופים או ארבעת הגופים השיפוטיים.

<קריאה: יש גם את הדרוזים.

<דורון סמיש: לא.

<דורון סמיש: אין בעיה של בקשה בתי משפט תחול על שלושתם – זה בסדר.

משה גפני: ארבעתם, גם הדרוזים.

<דורון סמיש: ארבעתם.

<דורון סמיש: הבקשה שהוצגה עכשיו על-ידי הרב יעקבי – אני פעם ראשונה שומע אותה.

<דורון סמיש: אני מבקש שלפני שמצביעים על הנוסח, תנו לנו כמה ימים לעבור עליו ולוודא.

משה גפני: בסדר גמור.

משה גפני: זה מקובל לחלוטין.

משה גפני: אמרתי גם בתחילת הישיבה.

משה גפני: אני לא הולך להצביע היום על זה.

משה גפני: אני מעלה לדיון את הבקשות.

משה גפני: בימים הקרובים, כשאנחנו נהיה מוכנים – אנחנו, הכוונה הלשכה המשפטית שלנו – עם העניין הזה הם גם יהיו אתכם בקשר, הם גם ירצו לברר מה קורה במקומות אחרים, ואז נביא את זה להצבעה.

משה גפני: אני סתם אעשה מחקר מעניין למה בתי הדין השרעיים ובתי המשפט זה צוות אחד באגף התקציבים, ולמה בתי הדין הרבניים זה בצוות אחר.

<דורון סמיש: יש הסבר פשוט.

<דורון סמיש: השר הממונה עליהם זה שרת המשפטים, והשר הממונה עליהם זה השר לשירותי דת.

משה גפני: ומה היה לפני שנה וחצי?

<דורון סמיש: לפני שנה וחצי כולם היו אצל שרת המשפטים ואני טיפלתי בכולם.

<דורון סמיש: רק מאז הממשלה הנוכחית הנושא פוצל.

מיקי רוזנטל: הממשלה לא טובה, אני מרגיש את זה.

משה גפני: בבקשה, אדוני.

<שמעון יעקבי: אדוני היושב-ראש, יש לי עוד שתי בקשות או בקשה אחת שמפוצלת לשניים.

<דורון סמיש: הרב יעקבי, אתה יכול להעביר את הבקשות בכתב אלינו כדי שנוכל להתייחס?

<דורון סמיש: אנחנו לראשונה שומעים את זה.

<שמעון יעקבי: בסדר.

משה גפני: אני אשם בזה.

משה גפני: הוא הגיש את הבקשה אליי כבר מזמן, כשישבנו גם עם בתי המשפט.

משה גפני: אני חיכיתי עם הדבר כי רציתי לעשות דיון על - - - רציתי גם שאתם תגיעו להסכמה עם הנהלת בתי המשפט לגבי הדברים היותר גדולים – להכניס גם את הנושא של ההצמדה של השכר, מה שדיברנו כמה פעמים בעבר.

<דורון סמיש: הצמדה – אנחנו - - -

משה גפני: כהצמדה - בסדר, אני יודע.

משה גפני: אבל אי-אפשר.

משה גפני: אני לא יכול לכפות על הנהלת בתי המשפט החלטה שהיא לרעתם בשעה שהם לא מקבלים גם שום דבר ממה שהם דורשים בנושא הגדול.

משה גפני: אני לא מדבר על הדברים הפשוטים.

<דורון סמיש: היא לא בהכרח לרעתם.

משה גפני: לא משנה.

<מיכאל שפיצר: בואו נשאיר את זה להזדמנות אחרת.

משה גפני: כן, בדיוק.

משה גפני: מה זה משנה?

משה גפני: לא משנה.

משה גפני: אני אשם בזה כי אני חשבתי שנגיע.

משה גפני: עשינו פה ישיבה גם עם שרת המשפטים, ואמרתי קודם שהיא רוצה להמשיך את הישיבה.

משה גפני: אני לא רוצה עד שהם לא מגיעים לאיזושהי הסכמה, לאיזשהו נוסח.

משה גפני: לכן, הבקשות לא הועברו אליכם כי חשבתי שאנחנו נעשה את הכול יחד.

משה גפני: לפני שאני אצביע אתם תקבלו את הנוסח.

<דורון סמיש: שיהיה מספיק זמן לעיין.

משה גפני: כן.

משה גפני: הרב יעקבי, תעביר לו את הנוסח שלכם ואנחנו נהיה איתם בקשר.

משה גפני: אתה אמרת עוד בקשה, שתיים שהיא אחת.

<שמעון יעקבי: כן.

<שמעון יעקבי: אנחנו מבקשים שהוועדה תאשר לנושאי משרה שיפוטית: דיינים, שופטים, קאדים, החזר הוצאות נסיעה לדיינים ושופטים עמיתים שאין להם רישיונות רכב או רכב.

<שמעון יעקבי: יש אצלנו דיינים - - -

משה גפני: לא חשוב.

משה גפני: מה קיים במערכת בכלל?

<שמעון יעקבי: במערכת נושא משרה שיפוטית, כולל דיין, זכאי להחזר של הוצאות רכב בסדר גודל של כ-3,700 שקל לחודש, ובתנאי שיש לו רישיון נהיגה, ושיש רכב על שמו.

<שמעון יעקבי: יש כמה דיינים שאין להם רישיון נהיגה.

<שמעון יעקבי: הם נוסעים באוטובוס והם לא זכאים אפילו להחזר נסיעות בתחבורה הציבורית.

<שמעון יעקבי: אינני חושב שלתת להם החזר הוצאות בתחבורה הציבורית - - -

משה גפני: יש מגבלה.

מיקי לוי: אני מתנגד.

מיקי לוי: זה יסחף את כל המגזר.

מיקי לוי: אני פשוט מכיר את זה.

משה גפני: רגע, נשמע את הכול.

<שמעון יעקבי: אני בהחלט ער לקושי.

<שמעון יעקבי: אבל עדיין יש פה חוסר צדק בולט כאשר דיין רואה את חברו שנוסע ברכבו הפרטי ומקבל, ולו אין רישיון.

<שמעון יעקבי: כתוצאה מכך - - -

משה גפני: מה קורה במערכת לא אצל דיינים?

משה גפני: מה קורה אצל שופטים?

<שמעון יעקבי: אותו דבר.

<קריאה: אם אדם ללא רישיון, הוא לא מקבל.

מיקי לוי: זה לא חוקי, אתה צריך להבין.

מיקי רוזנטל: מה קורה בין שני דיינים כשאחד - - -?

משה גפני: שניה, אני רוצה לדעת את הנתונים.

<דורון סמיש: החזר הוצאות לא ניתן ללא רישיון שרשום על שמו או תצהיר נוטריון על רכב שאינו על שמו ושהוא משתמש בו מנהג בעלים – זה האופציות.

משה גפני: אין אחזקת רכב או הוצאות נסיעה למי שאין לו?

מיקי לוי: רק נסיעה בתחבורה ציבורית, אדוני.

מיקי לוי: מי שאין לו רישיון נהיגה ויש אפילו ברשות משפחתו אוטו, לא יכול לקבל אחזקת רכב.

משה גפני: לא אחזקת רכב, הוא לא ביקש.

מיקי לוי: לא, על זה הוא מדבר.

מיקי רוזנטל: הוא ביקש הוצאות נסיעה קבועות, והדבר הזה לא מקובל.

מיקי רוזנטל: מקובל להחזיר הוצאות אמיתיות.

מיקי רוזנטל: אם נסעת במונית, באוטובוס, בתחבורה ציבורית, ברכבת, על זה מקבלים הוצאות חזרה.

מיקי לוי: אין ויכוח, על-פי מפתח שהמדינה קבעה.

יצחק וקנין: רגע, לא הבנתי.

יצחק וקנין: בלבלתם לי את הראש לגמרי.

יצחק וקנין: אני מבין קצת את העסק, אבל אני רוצה להבין אותו לאשורו.

יצחק וקנין: האם אותו דיין, אותו שופט, שנוסע באוטובוס מקבל החזר?

<שמעון יעקבי: לא.

יצחק וקנין: חבר'ה, על מה אתם מדברים?

יצחק וקנין: אם הוא נוסע ברכבת הוא מקבל החזר?

<שמעון יעקבי: לא.

יצחק וקנין: נסע במונית הביא קבלה, יקבל החזר?

<שמעון יעקבי: לא.

יצחק וקנין: לא.

יצחק וקנין: אז מה אתם אומרים לי כן?

מיקי רוזנטל: אולי לא הבנת מה אמרנו.

יצחק וקנין: מה זה "לא הבנתי"?

יצחק וקנין: זה מה שהבנתי.

מיקי רוזנטל: אז אני רוצה לחדד מה שאמרתי.

מיקי רוזנטל: מקובל, אין לי שום בעיה שיקבלו הוצאות אמיתיות בגין - - -

יצחק וקנין: אמיתיות.

יצחק וקנין: אני אעזור לך.

יצחק וקנין: נניח והדיין עובד בחיפה והוא גר בנהריה.

יצחק וקנין: הוא נוסע כל יום לבית הדין מנהריה לחיפה.

יצחק וקנין: לא מוכר לו?

<שלומית ארליך: לא, לא.

<שלומית ארליך: זה שתי שאלות שונות.

<שלומית ארליך: יש את השאלה האם הוא מקבל החזר הוצאות רכב - - -

מיקי לוי: זה שתי שאלות:

מיקי לוי: האם הוצאות הרכב או האם החזר בתחבורה ציבורית?

משה גפני: לא, לא, לא.

מיקי רוזנטל: כאן נאמר משהו אחר.

יצחק וקנין: לדעתי, כן מגיע לו החזר הוצאות נסיעה.

יצחק וקנין: אין דבר בזה בעולם, עם כל הכבוד לכם - - - אם אני נותן לו הוצאות רכב שזה פי כמה יותר גדול.

מיקי רוזנטל: נסיעה – גם לדעתנו.

מיקי רוזנטל: אבל לא הוצאות רכב.

יצחק וקנין: הבן אדם אומר:

יצחק וקנין: אני נוסע מהבית שלי לבית הדין, ואני לא מקבל את החזר הנסיעה באוטובוס.

יצחק וקנין: כרטיס עולה 10 שקלים או 20 שקלים.

יצחק וקנין: לא יעלה על הדעת דבר כזה.

מיקי רוזנטל: את זה צריך להחזיר.

מיקי רוזנטל: אבל לא זה מה שהוא ביקש.

יצחק וקנין: זה מה שהוא ביקש.

מיקי רוזנטל: לא נכון.

מיקי רוזנטל: הוא ביקש שיהיה מי שאין לו רישיון יקבל גם - - -

<שלומית ארליך: אולי נבהיר את העניין הזה.

<שלומית ארליך: ממה שאנחנו מבינים, מה שאתם מבקשים זה אם הוא עולה על אוטובוס ונוסע בתחבורה ציבורית, אתם רוצים שהוא יקבל החזר כמו החזר הוצאות רכב.

<שלומית ארליך: לא החזר בעד אותו כרטיס שהוא שילם לאוטובוס?

<שלומית ארליך: זו הבקשה שלכם?

<שמעון יעקבי: לא.

<שמעון יעקבי: אם הוא נוסע בתחבורה ציבורית אין שום סיבה שאני אשלם לו יותר ממה שהוא הוציא בפועל.

<שמעון יעקבי: אבל אני חושב שראוי שנושא משרה שיפוטי ייסע בתחבורה מתאימה.

<שמעון יעקבי: אם יש קושי בצורה שהצגתי אותה בגלל פריצת כל מיני מסגרות, יכול להיות שראוי שהנהלת בתי הדין היא זו שתארגן נסיעה מכובדת לאותם דיינים שאין להם רכב - - -

משה גפני: אני מצטער, אנחנו לא ניכנס לזה.

יצחק וקנין: להצמיד נהג.

משה גפני: לא, לא.

משה גפני: בואו נעשה סדר בעניין הזה.

משה גפני: נושא משרה שיפוטית כלשהו – אם אין לו רכב ואין לו רישיון הוא לא מקבל אחזקת רכב, נקודה.

משה גפני: על זה אין דיון.

משה גפני: יש דיון על נושא משרה שיפוטי שהוא לא מחזיק רכב ואין לו רישיון, אבל הוא נוסע למקום העבודה.

משה גפני: מקום העבודה: בית הדין או בית המשפט או בית הדין השרעי, לא חשוב איפה הוא נמצא.

משה גפני: כמו שחבר הכנסת וקנין, הוא גר בנהריה ונוסע לחיפה.

משה גפני: הוא צריך לקבל את הוצאות הנסיעה.

משה גפני: יכול להיות שצריך לקבל החלטה שאנחנו עושים את זה גלובלי.

משה גפני: אנחנו לוקחים את החשבון כמה יש לו, לא שהוא יביא כרטיס מהאוטובוס בגלל שהוא נושא משרה.

משה גפני: אתם צריכים לעשות חשבון על מה מדובר, על איזה סדר גודל של הוצאות, כמה הממוצע של הנסיעה של אותו אחד שהוא נושא משרה מהבית לעבודה, זה הכול.

<שמעון יעקבי: יכול להיות.

<שמעון יעקבי: אבל אני רוצה להדגיש.

<דורון סמיש: אם יורשה לי להתייחס.

משה גפני: יורשה לך, רק תן לו לסיים.

משה גפני: אני לא עושה שום דבר בלי האוצר, אתה רואה.

משה גפני: אני כבר מפורסם בזה.

<שמעון יעקבי: יש לנו דיין עמית שהוא דיין בגמלאות שמונה כמו שופט עמית כדי לסייע לבית הדין.

משה גפני: נכון, זה חוק שאני העברתי.

<שמעון יעקבי: יש לנו דיין עמית שמתגורר ביישוב מירון.

<שמעון יעקבי: אני צריך אותו לעבודה בבית הדין בחיפה.

<שמעון יעקבי: הוא מקבל את משכורתו לפי שעות עבודה.

<שמעון יעקבי: הוא אומר לי: תשמע, אני מאוד רוצה לעבוד, אני מאוד רוצה לבוא לבית הדין בחיפה.

<שמעון יעקבי: אבל אני לא מתכוון לנסוע באוטובוס.

<שמעון יעקבי: כלומר, אני לא יכול להפעיל צוות של גיטין בבית הדין - - -

משה גפני: אוקי, הבנתי.

משה גפני: רצית להגיד משהו?

<דורון סמיש: רציתי להגיד שעל פניו אנחנו לא מכירים את הנושא, לראשונה שומעים עליו.

<דורון סמיש: נראה לי בעייתי.

משה גפני: זה נשמע כך שזה יכול לצאת משונה.

משה גפני: אני אומר את העיקרון, אני מבקש שתדברו עם משרד האוצר, דברו עם הלשכה המשפטית אצלנו.

משה גפני: אני התרשמתי שהחברים אומרים כך, וזה גם אני מסכים, וזה גם לא ביקשת: מי שאין לו רישיון ואין לו רכב, לא יקבל אחזקת רכב, נקודה.

משה גפני: אין ויכוח, לא ביקשת את זה.

<שמעון יעקבי: לא ביקשתי.

משה גפני: מצוין.

משה גפני: אתה מדבר על שופט או על שופט עמית או על נושא משרה שיפוטי על נושא מוגדר שהוא נוסע והוא צריך להגיע למקום העבודה.

משה גפני: אני מבקש שתבואו בדברים על הנושא הזה.

משה גפני: מה שנשמע בגדר ההיגיון וישר והגון, אני מניח שנאשר.

משה גפני: מה שלא - אל תביאו.

<דורון סמיש: אני מבקש לקבל בכתב את כל רשימת הבקשות שהעלית כדי שנוכל להתייחס כמו שצריך, ולא אגב דיון.

משה גפני: בסדר.

<מיכאל שפיצר: אבל לא צריך לעכב את הנושאים שכבר סוכמו.

משה גפני: לא, לא.

משה גפני: אין ויכוח, זה בסדר.

<דורון סמיש: וגם לגבי מה שסוכם עם הנהלת בתי המשפט – רק לעבור על הנוסח ולוודא שהכול בסדר.

משה גפני: במיוחד שאמרתם שאתם מסכימים.

משה גפני: מה, לא ניתן לכם את הנוסח?

משה גפני: בבקשה.

<איאד זחאלקה: אני הקאדי איאד זחאלקה, מנהל בתי הדין השרעיים.

<איאד זחאלקה: אנחנו ממש בשלבי הכנה של פנייה לוועדת הכספים באותם עניינים שהרב יעקבי פנה בגינם, גם בקשר לגמול ניהול של נשיא בית הדין השרעי לערעורים וגם בקשר לגמול ניהול של מנהל בתי הדין השרעיים.

משה גפני: כן, הוא העלה את זה.

<איאד זחאלקה: כן.

<איאד זחאלקה: אנחנו מצטרפים לבקשה שהגיש הרב יעקבי.

<איאד זחאלקה: אני חושב שזה הגון והגיוני.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: אני מציע שתזדרזו עם העניין הזה.

משה גפני: תכינו גם את נייר שאם הוא מקביל – מקביל, אם הוא שונה – שונה.

משה גפני: אנחנו נבוא בדברים גם עם משרד האוצר.

משה גפני: מה שבגדר ההיגיון, אנחנו נביא את זה.

משה גפני: אני מבקש מהלשכה המשפטית לראות לגבי הניסוח.

משה גפני: בבקשה.

<אדם אבזק: עו"ד אדם, יועץ בתי הדין השרעיים.

<אדם אבזק: אני עושה את התפקיד הזה כבר 14 שנים.

<אדם אבזק: התפקיד שלי הוא ממש כמו שיפוטי.

<אדם אבזק: אני נותן חוות דעת לקאדים, מופיע בבג"צים, מייצג משרדי ממשלה, לפעמים אפילו כל מיני משרדים ממשלתיים שמבקשים חוות דעת.

<אדם אבזק: אני רוצה לבקש שיכירו גם בשירות שלנו כשווה לשירות שיפוטי כמו שביקש כבוד הרב.

משה גפני: אני מבקש בכתב.

משה גפני: ד"ר זחאלקה, אני אבקש מכתב.

משה גפני: אני לא הולך בישיבה הבאה להתפרס על פני כל הדברים, אנחנו רוצים שהכול יהיה מתואם גם עם משרד האוצר, הלשכה המשפטית שלנו, ולהגיע לנוסח.

משה גפני: אני אבקש להביא את הדברים להצבעה.

משה גפני: דברים מהסוג הזה אני לא מתכוון להביא להצבעה, אתם גם לא מבקשים.

משה גפני: נביא להצבעה דברים שעומדים בגדר ההיגיון.

משה גפני: אני מתנצל.

משה גפני: הדיון הזה הוא דיון שהוא לא כל כך מתאים לוועדת הכספים.

מיקי רוזנטל: קשה, אי-נוחות.

משה גפני: כן, אבל אין לנו ברירה.

משה גפני: אני מרגיש שאנחנו עושים עוול כלפי המערכת השיפוטית.

משה גפני: לאנשים יש תביעות, אין מי שיטפל בזה.

משה גפני: הממונה על השכר לא מוסמך מבחינת החוק.

משה גפני: בסופו של דבר, אנחנו צריכים לקבל את ההחלטה.

משה גפני: ניסיתי לעשות ישיבות אצלי בחדר ולנסות להגיע גם, כמו שאמרתי לכם, לישיבה עם שרת המשפטים.

משה גפני: אנחנו צריכים לקבל החלטה ברגע שהנוסח יהיה קיים, אחרי שנקבל את כל הדברים האלה, אחרי שיתאמו אתכם.

משה גפני: אני שמח שמשרד האוצר חיובי בעניין.

<דורון סמיש: נבחן, אנחנו תמיד שמחים לבחון.

מיקי רוזנטל: ואנחנו שמחים לשמוע שאתם שמחים לבחון.

מיקי רוזנטל: זה סוג של חידוש.

מיקי רוזנטל: יש רוח טובה חדשה באוצר, אנחנו מאושרים.

<דורון סמיש: באמת, עשר דקות של בקשות שאנחנו לראשונה שומעים עליהן.

<דורון סמיש: אתם לא מצפים שניתן תשובה מנומקת, מקצועית, אחרי פעם ראשונה שאנחנו שומעים משהו.

<דורון סמיש: על החלק של בתי המשפט ישבנו ובחנו ואישרנו.

<מיכאל שפיצר: אם מותר להגיד מילה טובה, אדוני.

מיקי לוי: תיזהר, השופט שפיצר.

מיקי לוי: לא כדאי לך.

מיקי רוזנטל: תגיד אחרי, לא לפני.

<מיכאל שפיצר: לא.

<מיכאל שפיצר: מאחר ואנחנו באמת עובדים עם האוצר בצמידות ובשיתוף פעולה ואנחנו מקבלים מהם כל עזרה שהיא סבירה.

<מיכאל שפיצר: יש ויכוחים.

<מיכאל שפיצר: אין עם האוצר שלא יהיו ויכוחים.

<מיכאל שפיצר: אבל בסך הכול הם מאפשרים למערכת גם להתפתח וגם לעבוד.

משה גפני: אני שמח על כל אהבת ישראל.

<מיכאל שפיצר: הוא ישלם גם על המשפט הזה – שלא יהיו אי-הבנות.

משה גפני: כן, אני מתאר לעצמי.

משה גפני: תודה רבה, רבותי.

משה גפני: בישיבה הבאה נביא את הנוסח.

משה גפני: לגבי נושא השרים – אני גם רוצה לקבל החלטה.

משה גפני: על חברי הכנסת כיוון שאנחנו לא ממונים עליהם, ועדת הכנסת קיבלה החלטה.

משה גפני: לגבי חבר הכנסת שעוזב באמצע החודש – קובעים לו את השכר לפי האחוז היחסי מהחודש שבו הוא מקבל את השכר.

משה גפני: אצל השרים זה לא נקבע.

משה גפני: נכון, שלומית?

<שלומית ארליך: זה לא נקבע במפורש אצל חברי הכנסת, זה מה שרוצים לקבוע.

<טובי חכימיאן: לא.

<טובי חכימיאן: נקבע אצל חבר הכנסת שהמשכורת שלו היא עד היום האחרון שהוא כיהן כחבר כנסת.

מיקי רוזנטל: כן, אבל יש לו גם עוד חודשיים הסתגלות אחרי זה.

<טובי חכימיאן: לא.

<טובי חכימיאן: זה משהו אחר לגמרי, זה לא קשור.

<טובי חכימיאן: זה גם לשרים.

משה גפני: זה לא קשור.

<טובי חכימיאן: זאת אומרת, אם חבר כנסת מתפטר באמצע החודש, הוא מקבל את המשכורת עד אמצע החודש.

משה גפני: אצל השרים אין את זה.

<טובי חכימיאן: אצל השרים יש החלטה שאומרת שהוא מקבל את המשכורת עד סוף אותו חודש שבו הוא כיהן כשר.

<טובי חכימיאן: כלומר, אם הוא התפטר בראשון לחודש הוא מקבל עד אותו סוף חודש משכורת.

מיקי רוזנטל: כן, הוא מקבל את כל החודש.

מיקי לוי: זה מה שעשה גדעון סער.

מיקי רוזנטל: זה לא בסדר, לא בסדר.

מיקי רוזנטל: צריך להיות לפי היום שהוא עזב.

משה גפני: למה שרים וחברי כנסת שונים?

משה גפני: כי קבלת ההחלטות היא שונה.

יצחק וקנין: חבר'ה, עזבו.

יצחק וקנין: אני חושב שזה לא נכון לקחת, במיוחד ששר אולי צריך לעשות חפיפה.

יצחק וקנין: זה רק אם הוא שונא אותו - - -

מיקי לוי: שר – חודש.

מיקי לוי: אם הוא נכנס יום אחד הוא מקבל חודש.

<טובי חכימיאן: לגבי שר נקבע כך: משכורתו של שר לשעבר תשולם לו עד סוף החודש שבו חדל לכהן.

<טובי חכימיאן: זה בהחלטת שרים.

מיקי לוי: אם תשאל אותי, זה צודק.

מיקי לוי: למה?

מיקי לוי: כי לשר יש לנהל מערכת גדולה.

מיקי רוזנטל: ואני חושב שלא.

משה גפני: יש לו הסתגלות?

<טובי חכימיאן: שר שמכהן כחבר כנסת מקבל את המענק שלנו.

מיקי רוזנטל: כן, יש לו הסתגלות בכל מקרה.

משה גפני: ושר שאיננו חבר כנסת?

<טובי חכימיאן: אין לו, אין לו.

מיקי רוזנטל: בדיוק.

מיקי רוזנטל: זו הנקודה, וזו נקודה קריטית.

מיקי רוזנטל: כי זה נדיר מאוד שיש שרים שהם לא חברי כנסת.

מיקי רוזנטל: יש כזה, אבל הם יוצאים מהכלל.

מיקי רוזנטל: חברי כנסת מקבלים בין שתיים לשלוש משכורות הסתגלות לפי תקופת הוותק, בהתאם לכהונה, כך שכל הטענות שאומרות: יש תקופת חפיפה ותקופת חפיף ותקופת זה, הן לא תקפות כין בין כה הוא מקבל שכר כחבר כנסת.

מיקי רוזנטל: לכן, להוסיף על זה עוד חודש משכורת - - -

יצחק וקנין: זה לא חודש.

יצחק וקנין: זה לפעמים שבוע, לפעמים זה - - -

מיקי רוזנטל: זה עלול להגיע עד חודש.

מיקי רוזנטל: זה כספי ציבור.

מיקי רוזנטל: הוא מקבל שכר בכל מקרה, ואתה מוסיף לו עוד צ'ופר של חודש.

מיקי רוזנטל: זה לא בסדר, כספי ציבור.

יצחק וקנין: אני לא מרע תנאים.

מיקי רוזנטל: זה לא מרע.

יצחק וקנין: אנחנו פראיירים שהרענו לעצמנו.

משה גפני: העולם לא יקום על זה ולא ייפול על זה.

משה גפני: אני שואל שאלה.

משה גפני: אם אנחנו נקבל החלטה ששר שהוא חבר כנסת - ברגע שהוא עוזב, הוא עוזב.

משה גפני: יש לו בלאו הכי את תקופת ההסתגלות.

מיקי רוזנטל: מקבל בין חודשיים לשלושה.

יצחק וקנין: תן לו את אותו מעמד של חבר כנסת – מקובל.

משה גפני: כן.

משה גפני: אבל שר שאיננו חבר כנסת, ההחלטה לא תחול עליו.

מיקי רוזנטל: כן, בסדר - - -

<שלומית ארליך: אבל למה צריכה להיות הבחנה?

משה גפני: כי שר שהוא איננו חבר כנסת, היא אומרת שהוא לא מקבל תקופת הסתגלות.

משה גפני: זאת אומרת, הוא יוצא באמצע החודש והוא נשאר בלי כלום.

מיקי לוי: אדוני, פה אני מבקש לבוא לטובת - - -

מיקי רוזנטל: לא, לא להוסיף לו את ההסתגלות.

מיקי רוזנטל: הוא יקבל שכר עד סוף אותו חודש.

מיקי רוזנטל: לא את ההסתגלות.

מיקי לוי: לא להפסיק לו ביום העזיבה, לעגל את זה לחודש - - -

מיקי רוזנטל: לחודש, רק עד החודש.

מיקי רוזנטל: לא להוסיף לו את כל תקופת ההסתגלות של חברי הכנסת.

משה גפני: אלא אם כן הוא חבר כנסת.

מיקי רוזנטל: אם הוא חבר כנסת הוא מקבל בכל מקרה.

מיקי רוזנטל: אם הוא לא חבר כנסת הוא יקבל שכר עד סוף אותו חודש.

<טובי חכימיאן: יכול להיות מצב שבו שר היה חבר כנסת וכיהן ארבעה חודשים שר.

<טובי חכימיאן: הוא התפטר מהכנסת והשרות, ואז הוא לא יהיה זכאי לכלום – לא למענק הסתגלות ולא למשכורת - - -

מיקי רוזנטל: אחרי ארבעה חודשים – לא, אחרי שנתיים - - -

<טובי חכימיאן: אבל יש כללים גם למענק הסתגלות.

<טובי חכימיאן: זה רק בכהונה השנייה, כל מיני דברים.

מיקי לוי: בעקבות החוק הנורבגי יש עכשיו בעיה.

<טובי חכימיאן: לא, החוק הנורבגי לא משפיע.

יצחק וקנין: אני לא מרע תנאים.

מיקי רוזנטל: אתה לא מרע את התנאים של חברי הכנסת.

יצחק וקנין: יש כבר מספיק פה בהיסטוריה.

יצחק וקנין: 21 שנים, ורק הרענו את התנאים שלנו.

יצחק וקנין: ירדנו עלינו קשות בשביל להתייפייף יותר מדי.

יצחק וקנין: אני לא רוצה להתייפייף בשביל אף אחד.

מיקי רוזנטל: מה זה שייך להתייפייפות?

מיקי רוזנטל: כספי ציבור.

משה גפני: שניה, אנחנו לא מצביעים היום.

משה גפני: אני רוצה שנחשוב על העניין הזה.

משה גפני: שר שהוא התפטר כתוצאה מהחוק הנורבגי - - -

<טובי חכימיאן: יש התאמה, הלוא עשיתם סעיף התאמה.

<טובי חכימיאן: זה לא משנה, את זה אני שמה בצד.

משה גפני: יפה.

<טובי חכימיאן: אבל מענק ההסתגלות הוא החל מהשנה השנייה לכהונה של חבר כנסת.

<טובי חכימיאן: יכול להיות חבר כנסת שנכנס באפריל ובמאי הפך להיות שר, ובאוגוסט התפטר מהכנסת.

<טובי חכימיאן: אתם רוצים שאני אתחיל לעשות את ההבחנה?

משה גפני: ההבחנה, כן - אם תתקבל החלטה כזו.

משה גפני: בינתיים עוד לא התקבלה החלטה.

משה גפני: מה שאני מציע, רבותי - תגידו שלא – אז לא - אני מציע לעשות הבחנה.

משה גפני: ההבחנה אומרת ששר שיש לו תקופת הסתגלות, הוא יפסיק לקבל משכורת - - -

מיקי רוזנטל: בין אם הוא חבר כנסת או בין אם הוא היה חבר כנסת - - -

משה גפני: אם יש לו תקופת הסתגלות, זה לא משנה.

מיקי רוזנטל: אם הוא לא הגיע לתקופה שמאפשרת לו - -

משה גפני: עליו זה לא יחול.

מיקי רוזנטל: - - להם נשלים את השכר באותו חודש.

משה גפני: רבותי, אני חוזר עוד פעם.

משה גפני: שר שיש לו תקופת הסתגלות, באמצע החודש הוא מפסיק את הכהונה, הוא מפסיק לקבל שכר.

משה גפני: אבל הוא מקבל תקופת הסתגלות.

משה גפני: שר שמסיבה כלשהי איננו מקבל תקופת הסתגלות או בגלל שהוא בשנה הראשונה שלו או בגלל שהוא לא חבר כנסת, עליו ההחלטה הזו לא תחול.

משה גפני: הוא יקבל את השכר עד סוף החודש.

משה גפני: לא חותכים את זה בגרזן.

משה גפני: אנחנו לא מרעים את המצב של השרים, אנחנו לא גורמים לכך כי ההחלטה על חברי הכנסת גם היתה החלטה – אני מתאר לעצמי, לא הייתי בהחלטה הזו – כי אמרו:

משה גפני: בלאו הכי יש תקופת הסתגלות.

משה גפני: אז אם יש תקופת הסתגלות אז החלק הזה הוא חלק שלא פוגע בהם.

משה גפני: אני מציע לחשוב עד הישיבה.

משה גפני: אם רוב חברי הוועדה יגידו שלא אז לא נביא את זה להצבעה.

מיקי רוזנטל: זה נראה לך?

יצחק וקנין: זה נשמע יותר טוב.

מיקי רוזנטל: אבל זו היתה ההצעה שלי מראש.

<טובי חכימיאן: שלומית, מה עם אחוזי ההפרשה?

<שלומית ארליך: טובי מעלה עוד נושא וזה בנוגע למה שדיברנו בנושא הראשון בעניין ההפרשות.

<טובי חכימיאן: לשופטים.

<טובי חכימיאן: אותו הדבר השרים נמצאים ברמה הבסיסית ביותר.

<שלומית ארליך: וחברי הכנסת?

<טובי חכימיאן: גם ברמה הבסיסית.

<טובי חכימיאן: אבל חיכינו לראות מה תעשו עם השרים.

משה גפני: לגבי מה?

<טובי חכימיאן: ההפרשות לפנסיה צוברת.

<שלומית ארליך: - - - שאת האחוזים של ההפרשות כמו שיש לעובדים, אז אומרת טובי בצדק שגם לשרים וגם לחברי כנסת.

<שלומית ארליך: גם הם נמצאים בדרגה הנמוכה ביותר.

<שלומית ארליך: לא התאמנו להם.

<טובי חכימיאן: הדרגה הבסיסית ביותר שהיתה – 5%.

<טובי חכימיאן: לא התאמנו, לא את הפעימה השנייה ולא את ה - - -

משה גפני: מה שאנחנו הולכים לאשר עכשיו?

<טובי חכימיאן: מה שאתם הולכים לאשר לשופטים, כן.

<טובי חכימיאן: צריך לעשות את זה לשרים, ואז נעשה את זה לח"כים.

<טובי חכימיאן: צריך להתאים את זה.

משה גפני: טוב, תביאו את הנייר.

מיקי לוי: לא יהיה מנוס מהתאמה.

משה גפני: כן, כן.

משה גפני: אין ויכוח.

משה גפני: טובי, אנחנו נעשה את זה.

משה גפני: אנחנו רוצים שהמערכת תהיה שוויונית – בסדר גמור.

מיקי לוי: טובי, זו הערה נכונה.

<טובי חכימיאן: את זה צריך לעשות.

<טובי חכימיאן: וגם קופת גמל לשרים, שלומית.

<טובי חכימיאן: על החמישה וחמישה - לשרים אין אותה.

<טובי חכימיאן: גם את זה צריך, כמו ח"כים.

<שלומית ארליך: כו, כן – אותו דבר.

משה גפני: אני מבקש להתאים את הכול כך שיהיה שווה.

משה גפני: רבותי, תודה רבה.