ועדת הכספים, כנסת 20, פרוטוקול מספר 412, 2016-07-12 10:00

משה גפני: בוקר טוב, אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הכספים.

משה גפני: אנחנו מתחילים בדיון מהיר בנושא מכירת חברות ביטוח לגופים זרים מעמידה בסכנה את הפנסיות של הציבור בישראל של חברת הכנסת זהבה גלאון, חבר הכנסת מיקי לוי וחבר הכנסת מיקי רוזנטל.

משה גפני: אנחנו מתחילים בזהבה גלאון, היא הראשונה.

משה גפני: בבקשה, זהבה.

זהבה גלאון: תודה רבה, אדוני, ותודה לחבריי מיקי רוזנטל ומיקי לוי.

זהבה גלאון: זה לא הפעם הראשונה שאנחנו דנים ביחד עם חבריי בנושא הזה של מכירת חברת ביטוח לגורמים סינים.

זהבה גלאון: באופן ספציפי, אנחנו מדברים על חברת "הפניקס" שאמורה להימכר לחברת "יאנגו פוג'יאן" – אני לא יודעת אם אני מבטאת נכון.

זהבה גלאון: המכירה הזו תיצור מצב שבעיניי הוא מצב אבסורדי שבעד תשלום של כ-1.8 מיליארד שקלים החברה הסינית תשלוט בכספי ציבור ישראלים שנאמדים – אני אומרת בהערכה זהירה – במעל ל-160 מיליארד שקלים.

זהבה גלאון: זה דבר שאני לא יודעת איך - - -

מיקי רוזנטל: איך קונים כל כך בזול?

מיקי רוזנטל: את גם רוצה עסקה כזו.

זהבה גלאון: האמת, כן.

זהבה גלאון: אנחנו בוועדה דיברנו הרבה מאוד פעמים על הסכנה בריכוזיות בשליטה כל כך משמעויות של כספי ציבור.

זהבה גלאון: באים עם השקעה מאוד מאוד נמוכה של הון פרטי והדבר הזה הוא מדאיג.

זהבה גלאון: איך יכולות להיעשות כאן, ואני אומרת את זה בזהירות, עסקאות שהן עסקאות בעייתיות?

זהבה גלאון: אנחנו דיברנו כאן לא אחת, אדוני, על איך גרעיני שליטה מנציחים מצב מעוות שמקבע כשלים בענף הפיננסי.

זהבה גלאון: אני רוצה להגיד במאמר מוסגר לגבי "הפניקס", ותיכף אני אמשיך בסכנות שבמכירת השליטה של "הפניקס".

זהבה גלאון: אני רוצה להזכיר לך, אדוני, שבזמנו היו לנו הרבה דיונים על כל הנושא הזה של ביזור גרעיני שליטה.

זהבה גלאון: הגשנו הצעת חוק שלצערי מיקי לוי לא חתום עליה, אפשר עוד להחתים אותו, אבל שאתה חתום עליה ומיקי רוזנטל, לפירוק גרעיני שליטה במוסדות הפיננסיים.

זהבה גלאון: אני חושבת שאם תגידו, ואולי אפילו אתה תריץ את ההצעה הזו, אדוני.

זהבה גלאון: אני חושבת שזה מתבקש.

זהבה גלאון: אנחנו כל פעם עדים לבעייתיות של מה שקורה שיש בעל שליטה שמחזיק יותר ממספר אחוזים ספורים ממניות החברה, ואתה יודע איך הדברים קורים.

זהבה גלאון: לכן, אני רוצה להזהיר מהסכנה, הייתי אומרת סכנה כפולה, מהמכירה של "פניקס" לתאגיד הסיני.

זהבה גלאון: קודם כל, אתה יודע, זה תמיד הדילמה.

זהבה גלאון: כי מצד אחד, הסחר עם סין הוא מאוד מאוד חשוב.

זהבה גלאון: אנחנו לא מזלזלים בו.

זהבה גלאון: אבל צריך להזכיר שהנורמות שנהוגות בסין בכל מה שקשור, הן נורמות עסקיות שונות ממה שנהוג במערב.

זהבה גלאון: יש רגולציה מאוד מחמירה של ממשלת סין.

זהבה גלאון: אני ככה חושבת על כספי החוסכים.

זהבה גלאון: אני לא יודעת כמה הם ידאגו לאינטרסים של כספי החוסכים הישראלים.

זהבה גלאון: אני מזכירה שרק לפני כמה חודשים נעצר יו"ר חברת "פוסון" הסינית שרצתה לרכוש את "הפניקס".

זהבה גלאון: אדוני היה היושב-ראש.

זהבה גלאון: הרי הוא נעלם לכמה ימים ואז מצאו אותו, היה סיפור.

זהבה גלאון: מתברר שהוא נעצר בחשד לשחיתות.

זהבה גלאון: הם לא נמצאים כאן היום, אבל אני ראיתי את המסמך ששלחו חברי התנועה לאיכות השלטון.

זהבה גלאון: הם פנו לוועדה והם נתנו כאן כמה נתונים שהם מאוד מאוד מדאיגים.

זהבה גלאון: הם אומרים שתאגידים בסין נמצאים בתחתית הדירוג העולמי בכל הנוגע להגנה על בעלי מניות המיעוט, שקיפות, ממשל תאגידי.

זהבה גלאון: סין, לדברי התנועה לאיכות השלטון, מדורגת במקום ה-100 בעולם במדד השחיתות העולמי, ונתפסת כאחת המדינות המושחתות והבלתי שקופות בעולם, וכו' וכו'.

זהבה גלאון: אני מקצרת.

זהבה גלאון: הנתונים הם מדאיגים.

משה גפני: מה את מבקשת שנעשה?

זהבה גלאון: אני מבקשת שהוועדה תקרא למפקחת להתנגד למכירת השליטה ב"הפניקס".

מיקי רוזנטל: זה בסמכותה.

זהבה גלאון: כן, להתנגד.

זהבה גלאון: אני הייתי גם רוצה שאנחנו נחליט שאולי שווה לשקול לקדם את הצעת החוק לביזור גרעיני השליטה.

משה גפני: מה זה "בסמכותה"?

מיקי רוזנטל: אני אסביר.

משה גפני: תיכף אאפשר לך.

משה גפני: זהבה, עוד משהו בעניין?

זהבה גלאון: לא.

משה גפני: תיכף נשמע את החברים האחרים.

משה גפני: מה שאת אומרת הוא שהיות והחברות הסיניות נמצאות בתחתית המדרג או באיזשהו מקום נמוך שבעצם אנחנו מסכנים את אלה ששמו את כספם, והם מבוטחים שם, לא לאפשר מכירה של החברות ל -, לא להגיד הסינים, הללו מבלי לבחון - - -

זהבה גלאון: יותר מזה, 1.8 מיליארד שקלים כשכספי החוסכים שעלולים להימצא בסכנה הם מעל 160 מיליארד שקלים, זה פשוט בלתי מתקבל על הדעת.

זהבה גלאון: כמו שאמר חבר הכנסת רוזנטל, קונים בזול.

משה גפני: חבר הכנסת מיקי לוי.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: אשתדל להתכנס, אבל כפי שציינה חברתי חברת הכנסת זהבה גלאון, מכירת "הפניקס" לחברה הסינית תהיה בכיה לדורות, אי-אפשר להגדיר את זה בצורה אחרת, ותעלה לנו בעתיד מחיר כבד מאוד.

מיקי לוי: אסור לנו לתת יד לעניין הזה.

מיקי לוי: זה הפקרה של כספי הפנסיה או חלק מכספי הפנסיה של מעל 160 מיליארד שקל של אזרחי מדינת ישראל.

מיקי לוי: אני אוהב מאוד דורית, עבדתי איתה.

מיקי לוי: אבל דורית לא תהיה פה לאורך שנים, ואין לנו שום שליטה, שום שליטה, על חברת סינית כזו או אחרת.

מיקי לוי: זה יכול להיות לא רק חברה סינית, זה יכול להיות חברה אמריקאית שתעביר את הכספים להשקעות במקומות שהם לא ראויים.

מיקי לוי: ואז מה נעשה?

מיקי לוי: תמורת סכום זעיר יחסית – 1.8 מיליארד – נפקיד 180 מיליארד שקל של כספי החוסכים בפנסיה?

מיקי לוי: אנחנו השתגענו?

מיקי לוי: אנחנו איבדנו את הברקסים, אנחנו איבדנו את הכיוון.

מיקי לוי: לנו כחברי כנסת יש אחריות לכל מה שמסתדר פה.

מיקי לוי: אנחנו שליחי ציבור ומתפקידנו להשגיח על העניין הזה.

מיקי לוי: השליטה על הריכוזיות בכספי הפנסיה של הציבור עשויה להוביל ממש להפקרות ולשימוש בכספי ציבור להלוואות מפוקפקות.

מיקי לוי: הסינים, עם כל הכבוד, והשקיפות שם, אמרה זהבה, היא מהם והלאה.

מיקי לוי: השחיתות במדינה הזו שעדיין חיה, עם כל ההתקדמות הטכנולוגית שלה, עדיין שבויה בקסמי הממשל הקודם שלה - אין שם שקיפות.

מיקי לוי: אני רוצה לדעת מה יקרה עם הרשות כשתקום, אם אנחנו נאפשר לרשות לקום, איך היא תשלוט בכספים האלה, איזה אחריות.

מיקי לוי: האם מדינת ישראל מוכנה לחתום, אוצר המדינה מוכן לחתום, שר האוצר, על ה-160 מיליארד שקלים של האזרחים שלו, שלנו?

מיקי לוי: כמובן שלא כי הנורמות הנהוגות בסין הן אינן נורמות מערביות.

מיקי לוי: אדוני, יש לי תחושה לא טובה בהמשך למה שקרה השבוע, ואתה נזעקת לוועדת הרפורמות.

מיקי לוי: אני לא יודע, אני לא אומר את דעתי אם עכשיו זה טוב או לא טוב להפוך את אגף שוק ההון לרשות כפי שיש רשות נפרדת.

מיקי לוי: אבל אם היא תהיה רשות, איזה שליטה תהיה לנו כחברי כנסת?

משה גפני: לפי ההצעה הממשלתית, כלום.

משה גפני: זה משהו אוטונומי, זה אי בים התיכון.

מיקי לוי: איזה שליטה לך כראש ועדת הכספים?

מיקי לוי: אנחנו סוחבים את השטיח מתחת לרגלי חברי הכנסת בעצם הפיקוח.

מיקי לוי: אז אם התשלום הוא 160 מיליארד שקל, מכירת "הפניקס" והקמת רשות הון – תשכחו מזה.

מיקי לוי: אנחנו - חברי הכנסת - לא ניתן לכם למכור את הדבר הזה.

מיקי לוי: ויותר מכך, אנחנו לא נאפשר בכל הכוח להפוך את אגף שוק ההון לרשות כי אז בכלל לא תהיה לך שליטה, אדוני.

מיקי לוי: אתה אוהב את התפקיד שלך, אני מאחל לך לשבת על הכיסא הזה עוד הרבה שנים.

מיקי רוזנטל: למה?

מיקי רוזנטל: אתה לא רוצה שהוא יהיה מיניסטר.

מיקי לוי: הוא לא רוצה.

מיקי רוזנטל: הוא יהיה בסוף.

מיקי רוזנטל: גם הוא יישבר.

מיקי רוזנטל: ליצמן נשבר, גם הוא יישבר.

מיקי לוי: הפיכת האגף שגם היא צריכה להידון בכובד ראש, ושמעתי מה קרה שם עם חברי כנסת גם מהקואליציה, לא מהאופוזיציה, שמביעים תרעומת ודאגה מהרגע שאגף שוק ההון יהפוך לרשות, על אחת כמה וכמה במקרה הזה.

מיקי לוי: על פי סעיף 32 לדורית, למפקחת על שוק ההון, יש את הסמכות לעצור את המהלך הזה באופן חוקי.

מיקי לוי: אני קורא לה לא לעשות את זה.

מיקי רוזנטל: כן לעשות, לעצור את זה.

מיקי לוי: לעצור את זה, לעצור את המכירה.

מיקי לוי: ואם יש צורך בגלל החוק לבצע את המכירה של זה בגלל חוק הריכוזיות, אין בעיה.

מיקי לוי: תעביר את זה לבורסה.

מיקי לוי: הציבור יהיו הבעלים בבורסה.

מיקי לוי: תמונה הנהלה מקצועית שנוכל לבחון אותה כל שנה מחדש, ואם לא תהיה בסדר נשלח את המנהלים הביתה.

מיקי לוי: אסור להפקיר את כספי הפנסיה של אזרחי מדינת ישראל.

מיקי לוי: זוהי טעות ובכיה לדורות.

מיקי לוי: אתם מסכנים את עתיד חלק מאזרחי מדינת ישראל.

מיקי לוי: אדוני, אני קורא לך להביא הנה את - - -.

מיקי לוי: אני מתפלא שדורית לא באה הנה ואתם יודעים שאני אוהב אותה ואני משתדל לעזור.

מיקי לוי: אבל 160 מיליארד שקל ודורית לא מגיעה הנה?

מיקי לוי: זה לא בסדר, זה לא בסדר.

מיקי רוזנטל: היא לא באה בפחות מ-200 מיליון.

מיקי לוי: אז תמסרו לה את התרעומת האישית שלי על העניין הזה.

מיקי לוי: שוב, אני מאוד מחבב אותה ואוהב אותה ומשתף איתה פעולה.

מיקי לוי: במקרה הזה אני אעשה לכל אשר לאל ידי, יחד עם חבריי, שהמהלך הזה לא ייצא אל הפועל.

מיקי לוי: תודה רבה, אדוני.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: אני לא מתכוון להרפות ממנה.

משה גפני: אתם מאגף שוק ההון, אבל אני לא מתכוון להרפות ממנה בעניין הזה.

משה גפני: אני לא יודע, אני לא מכיר את זה קודם.

משה גפני: אני רק יודע שהיה פה דיון בוועדה.

משה גפני: גם זהבה גלאון העלתה את זה.

משה גפני: זה היה בזמן שניסן היה יושב-ראש הוועדה, מראה לי טמיר עכשיו.

משה גפני: אי-אפשר להשאיר את זה ככה.

מיקי לוי: כספי פנסיה הם לא תנובה, כספי פנסיה הם לא תנובה.

מיקי רוזנטל: נכון, נכון.

זהבה גלאון: הערה מאוד נכונה.

משה גפני: אני מודה לך, חבר הכנסת מיקי לוי.

משה גפני: חבר הכנסת מיקי רוזנטל, בבקשה.

מיקי רוזנטל: כדי להציג את התמונה וכדי לא לחזור על הדברים, חשוב מאוד שחברות בין-לאומית ישקיעו פה.

מיקי רוזנטל: אבל לא היינו מציעים את צה"ל למכירה ולא היינו מציעים עוד כמה דברים למכירה.

מיקי רוזנטל: יש דברים שבכלל עצם המחשבה עליהם היא מקוממת כי כאמור זה לא תנובה.

מיקי רוזנטל: את תנובה מכרו, אבל פה מדובר באמת בכספי הפנסיה של האנשים, וזה נאמר לפניי.

מיקי רוזנטל: אבל יש עוד כמה אלמנטים מאוד מאוד חשובים בעניין הזה.

מיקי רוזנטל: מכירה כזו יכולה להשפיע, למשל, על העובדים.

מיקי רוזנטל: מכירה כזו יכולה להשפיע על התחרות בשוק הביטוח, למכירה כזו יש השפעות מאוד מאוד דרמטיות ומדינת ישראל לא מעניינת את הקונצרן הסיני.

מיקי רוזנטל: מעניינת אותו שורת הרווח.

מיקי רוזנטל: האם בפרלמנט של סין ידונו בהאם העובדים קיבלו את הזכויות שלהם או לא?

מיקי רוזנטל: זה הרי לא מעניין אף אחד וזה לא יעניין אף אחד אם השליטה תהיה ב- - - החטא מתחיל לא מהמפקחת, אלא החטא מתחיל מהמוכרים - "דלק".

מיקי רוזנטל: הרי אפשר למכור את זה בארץ בין באמצעות מכירה בבורסה, ובין באמצעות מכירה בדרכים אחרות.

מיקי רוזנטל: "דלק" מתעקשת למכור את החברה דווקא לסין או לחברה מחוץ לישראל משום שהיא מקבלת פרמיית שליטה בערך של 200 מיליון שקל.

מיקי רוזנטל: זאת אומרת, השווי של החברה, השווי של המכירה, הוא בערך מיליארד ושש מאות מיליון.

מיקי רוזנטל: 200 מיליון שקל נוספים הם פרמיית שליטה.

מיקי רוזנטל: אם הם היו מוכרים את זה בשוק החופשי יכול להיות שהם היו מקבלים פחות או מקבלים יותר.

מיקי רוזנטל: אבל עצם זה שהם מוכרים את השליטה, בגין הדבר הזה הם מקבלים כ-5% תוספת על המחיר.

מיקי רוזנטל: לעניין הזה יש מספר פתרונות.

מיקי רוזנטל: בין היתר, המדינה יכולה לפתור את זה באמצעות אפילו תשלום פרמיית השליטה או מכירה בבורסה או דרכים אחרות.

מיקי רוזנטל: אני לא מתערב בזה.

מיקי רוזנטל: זה פררוגטיבה של המוכר להחליט איך הוא מוכר.

מיקי רוזנטל: המפקחת על שוק ההון צריכה לקחת בחשבון ארבעה אלמנטים כמו שחלקם נאמר פה:

מיקי רוזנטל: הראשון זה הבטחת הפנסיות העתידיות של תושבי מדינת ישראל.

מיקי רוזנטל: במהלך הזה אנחנו מערערים את הפנסיות מעצם הדבר הבא.

מיקי רוזנטל: אני לא מדבר לגופה של החברה שמבקשת לרכוש, שנחתם איתה מזכר הבנות, אלא על מצבן של החברות הפיננסיות, בפרט בסין.

מיקי רוזנטל: מצבן של החברות הפיננסיות בסין הוא מהמסוכנים בעולם.

מיקי רוזנטל: זה מתואר על ידי כל דרוג בין-לאומי כמעט.

מיקי רוזנטל: אין דירוג בין-לאומי שלא מצביע על כך שהחברות הפיננסיות בסין הן בסכנה מאוד גדולה – אחד.

מיקי רוזנטל: הוזכר פה, ובצדק, שסין נמצאת במקום ה-100 במדרג השחיתות הבין-לאומי בתחום העסקים.

מיקי רוזנטל: החברה הזו, או אחרת, שמבקשת לרכוש את הפנסיות שלנו יכולה להסתבך בסין או במקומות אחרים בעולם שיש להם השקעות, ומי שיממן את ההסתבכות הזאת זה כספי החוסכים במדינת ישראל.

מיקי רוזנטל: הדבר הזה הוא לא יעלה על הדעת בכלל.

משה גפני: אתם יודעים איפה זה עומד?

מיקי רוזנטל: זה עומד לפתחה של הממונה, היא צריכה להחליט.

משה גפני: היא לא אישרה עדיין?

מיקי רוזנטל: היא לא אישרה.

מיקי רוזנטל: יש לציין לזכותה שאת העסקה הקודמת מלפני חצי שנה, או משהו כזה, לפני שנה - אני לא זוכר - לפני כמה חודשים היתה עסקה דומה ש"דלק" הביאה גם כן עם גורם סיני.

מיקי רוזנטל: למזלנו, הסתבר ששם האנשים מעלו והיה לה קל להחליט שהיא לא מאשרת את העסקה.

מיקי לוי: הם נעצרו.

מיקי רוזנטל: האנשים שלהם רצו למכור את "הפניקס" נעצרו עלfraud , על הונאה.

מיקי רוזנטל: זאת אומרת' עוד לפני שאמרנו את זה זה כבר קרה.

מיקי רוזנטל: לזכותה של המפקחת זה שהיא מנעה באמת את העסקה הזו.

מיקי רוזנטל: יש למנוע את העסקה הזו בכל מחיר ויש לדאוג גם לתחרות.

מיקי רוזנטל: אני אומר לכם שאם תהיה פה השתלטות של חברות סיניות על שוק הפיננסים, במיוחד בתחום הביטוח, אנחנו צפויים פה לאכול מרורים וכו'.

מיקי רוזנטל: לכן, הוועדה צריכה לקרוא באופן חד-משמעי לדחות את ההצעה הזו ולא לקבל אותה, ולבוא ולדבר על אפשרויות אחרות.

מיקי רוזנטל: ויש אפשרויות אחרות למכור את החברה, אין שום בעיה.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: מי באגף שוק ההון?

<פיני שחר: אני.

משה גפני: למה המפקחת לא הגיעה?

<פיני שחר: לא קראתם לה, קראתם לאגף שוק ההון.

<פיני שחר: אני בתור נציג של אגף שוק ההון, סגן בכיר - - -

משה גפני: מה זה "לא קראנו לה"?

משה גפני: טמיר, הוא אומר שלא קראנו למפקחת?

<טמיר כהן: לא קראנו לה?

<פיני שחר: אישית, לא.

<פיני שחר: קראתם לנו.

<טמיר כהן: פעם הבאה נשלח מישהו ש - - -.

<טמיר כהן: יש כללים לזימונים ו - - -

משה גפני: היא היתה צריכה לבוא.

משה גפני: בבקשה.

<פיני שחר: אני רוצה להתייחס, יש פה כמה נושאים שעלו.

<טמיר כהן: איך אתה הגעת?

<טמיר כהן: גם לך לא קראנו אישית.

<פיני שחר: הזמנתם את אגף שוק ההון.

<פיני שחר: בתור סגן בכיר באגף שוק ההון אני אחראי על כל הנושא של - - -

משה גפני: בפעם הקודמת היא היתה וזה נושא קריטי.

משה גפני: זה דבר שהוא מאוד משמעותי.

משה גפני: שלושה חברי כנסת מכובדים מעלים את העניין הזה בדיון מהיר, הנשיאות מאשרת.

משה גפני: עדיין לא עבר החוק שהמפקחת לא צריכה לבוא לכנסת.

משה גפני: זה עדיין תלוי ועומד בוועדה אצל אלי כהן.

משה גפני: אני לא אצביע בעד החוק הזה אם לא יחזירו את המצב לקדמותו, מבלי להתייחס לשאלה אם צריך רשות או לא רשות - מה שאמרת נכון.

משה גפני: אבל נניח שכן מחליטים לעשות רשות, זה תופעה חדשה.

משה גפני: זה גם משנה את צורת המשטר כאן.

משה גפני: בבקשה, מה השם שאמרת?

<פיני שחר: פיני שחר.

<פיני שחר: אני סגן בכיר לממונה על שוק ההון.

<פיני שחר: אני מטפל בכל מה שקשור, בין היתר, ברישוי והיתרי שליטה.

<פיני שחר: יש פה כמה נושאים שעלו לדיון.

<פיני שחר: הנושא הראשון הוא האם גוף יכול להיות לו או בעל שליטה או יכול להיות מבוזר?

<פיני שחר: בכל דבר יש יתרונות, יש חסרונות.

<פיני שחר: אני לא בטוח שביזור, שליטה של גוף, מקנה לו עמידות בפני משברים או מפני סיכוני יתר.

<פיני שחר: אנחנו יכולים לראות את כל הגופים הפיננסיים בארצות-הברית שאין להם בעלי שליטה, הם כולם מבוזרים, וזה לא היקנה להם תעודת ביטוח במשבר של 2008.

<פיני שחר: יתרה מזאת, אפילו שהם נכנסו לחדלות פירעון הבעיה שם לא נפלה על הכתפיים של בן אדם ספציפי, אלא למעשה על הכתפיים של כל הציבור.

<פיני שחר: כל הציבור בתור מחזיקי בעלי מניות איבדו את ההשקעה שם.

<פיני שחר: לגבי התהליך שלנו במתן היתר שליטה, ואני בכוונה לא רוצה להתייחס לסינים, נורבגים, אירופאים או אמריקאים באופן ספציפי, אני רוצה לציין ממש בקצרה את התהליך שלנו כדי קצת להרגיע את הדיון.

<פיני שחר: השלב הראשון בתהליך הזה זה שיש חברה או בעל שליטה או מבקש פוטנציאלי שפונה אל הגוף שרוצה למכור את החברה וחותם אתו על מזכר הבנות.

<פיני שחר: זה למעשה מה שקרה, זה השלב - - -

מיקי לוי: אתם יודעים כמה אחוזים יש לו לבעל השליטה, ל"דלק"?

<פיני שחר: ל"דלק" ב"הפניקס" יש 52%.

<פיני שחר: השלב הראשון זה חתימה על מזכר הבנות.

<פיני שחר: מזכר ההבנות הזה – עוד לפני שהוא בכלל פונה אלינו ולפני שהוא בא ולבקש מאתנו היתר בקשה, ורק בשלב השני הוא בא אלינו ומבקש מאתנו היתר בקשה, אנחנו עדיין לא נמצאים שם.

מיקי רוזנטל: לא, מזכר ההבנות נחתם.

מיקי רוזנטל: הבקשה לפתחכם כבר.

<פיני שחר: לא, הבקשה עדיין לא לפתחנו.

<פיני שחר: הבקשה עדיין לא הוגשה אלינו.

מיקי רוזנטל: אבל המזכר נחתם.

<פיני שחר: המזכר נחתם, זה נכון.

מיקי לוי: נכון ש-52% שלו, אבל ה-160 מיליארד שקל לא שלו.

מיקי לוי: אל תשכחו את זה.

מיקי לוי: זה שלנו, של הציבור.

<פיני שחר: אתה צודק.

משה גפני: תאפשרו לו, אני רוצה לדעת את התהליך.

משה גפני: נחתם מזכר הבנות, עדיין לא הגיעה אליכם בקשה.

<פיני שחר: רק לאחר מכן, בין אם הוא מקומי ובין אם מדובר במבקש זר, הוא פונה אלינו, מבקש מאתנו בקשה להיתר שליטה.

משה גפני: מה אתם שוקלים?

<פיני שחר: אנחנו מתחילים בבדיקה מאוד מעמיקה, ולפעמים היא יכולה לקחת גם שנה, שאנחנו מנסים לוודא באמת את הטובה של הגנת החוסכים עצמם, כספי החוסכים עצמם, ואת אמון הציבור.

משה גפני: מה הסמכות שלכם?

<פיני שחר: יש שני קריטריונים עיקריים שאנחנו בודקים אותם: אחד, זה אינטגריטי והמהימנות המבקש.

<פיני שחר: אנחנו כן בודקים חקירות שהיו נגדו בארץ ובחו"ל.

<פיני שחר: חקירות – לאו דווקא פליליות, אלא גם חקירות מינהליות.

<פיני שחר: אנחנו בוחנים האם הוא הורשע או לא הורשע.

<פיני שחר: אנחנו מסתכלים על העסקים שלו אפילו עם מדיניות אויב, אנחנו מסתכלים על ההיסטוריה הפיננסית העסקית שלו, האם חברות שהיו בשליטתו נכנסו לחדלות פירעון, מה היתה התרומה שלו ומה הוא עשה כדי לחלץ אותן או כדי לא לחלץ אותן.

<פיני שחר: אנחנו בודקים את כל האינטגריטי והמהימנות שלו.

<פיני שחר: אם מדובר בגוף זר אנחנו נעזרים גם ברשויות פיקוח מכל העולם ואנחנו איתם בקשרים מאוד הדוקים.

<פיני שחר: הדבר השני, אנחנו בודקים גם את החוסן הפיננסי שלו, של הבן אדם הספציפי עצמו, ובמקרה אנחנו עולים עד הבן אדם למעלה.

<פיני שחר: שם אנחנו דורשים ממנו פי 2.5 הון לעומת החברה שהוא רוצה ומבקש לקנות אותה.

<פיני שחר: אני אבהיר, אם החברה עצמה, חברת הביטוח, צריכה להחזיק הון עצמי של מיליארד שקל, הוא צריך להראות לנו פי 2.5.

<פיני שחר: זאת אומרת, 2.5 מיליארד שקל הון נקי בלי חובות, בלי התחייבויות כאלו ואחרות.

<פיני שחר: הוא צריך להראות לנו הון שלו אישית.

<פיני שחר: בנוסף לזה, אם יש עוד חברות שנמצאות בשרשרת בינו לבין החברה שהוא רוצה לקנות אותה, אנחנו גם בודקים את מגבלת המינוף של אותן חברות עצמן ואנחנו מעמידים את זה לפחות 50% הון למאזן, הכול כדי לוודא שלא מדובר פה על גוף שמנסה לבוא ולעשות עסקה על גבי החברה, למשוך דיווידנדים, לממן כך את העסקה, ומה שיקרה יקרה.

<פיני שחר: גם אחרי שאנחנו נתנו לו את ההיתר השליטה הוא צריך לשמור, ואנחנו בודקים אותו, גם את המהימנות שלו וגם את החוסן הפיננסי שלו בצורה די טובה.

<פיני שחר: גם אחר כך, צריך להבין את זה, זה לא שהוא יכול למכור את היתר שליטה אחר כך לכל מי שהוא רוצה, אלא אם הוא רוצה להעביר את זה הלאה גם אז הוא צריך לבוא אלינו ולבקש מאתנו היתר שליטה, ואנחנו מתחילים את כל הדיון הזה מחדש.

<פיני שחר: הזכירו פה דוגמאות שהיו לנו בשלוש השנים האחרונות.

<פיני שחר: בשלוש השנים האחרונות הגיעו אלינו מספר קבוצות זרות שרצו לרכוש שליטה.

<פיני שחר: יש שתי חברות שנמצאות כרגע על המדף, זה לא סוד, גם "הפניקס", גם "כלל".

<פיני שחר: השמות האלה – חלקן אפילו פורסם.

<פיני שחר: אפילו אומרים לנו שאנחנו over קפדניים ו- over אנחנו בודקים את המבקשים עצמם כי אנחנו נכנסים לתהליך שיכול לקחת אפילו שנה, ויש לנו קריטריונים מאוד נוקשים ומאוד מחמירים.

<פיני שחר: גם אם הזכרתם, אני לא רוצה להתייחס למדינה כזו או אחרת.

<פיני שחר: אבל אם יבוא אלינו גוף מפוקפק או גוף שלא מצליח להוכיח לנו שהוא גוף מהימן, הוא בפירוש לא יעבור אצלנו את הסינון.

משה גפני: נכון, אני גם כן לא אוהב שמדברים על מדינה מסוימת.

משה גפני: אבל החברים טוענים שהחברה עליה מדובר נמצאת במקום ששם כספי המבוטחים נמצאים בסימן שאלה.

משה גפני: ראינו את זה מדברים אחרים.

משה גפני: השאלה היא האם זה גם דבר שאתם בודקים, ואתם יכולים בסמכות

משה גפני: כם לקבל החלטה שאתם לא מאשרים?

<פיני שחר: בהחלט.

<פיני שחר: אמרתי, כל התהליך הזה הוא מהפרספקטיבה של הגנה על כספי המבוטחים ואמון הציבור.

<פיני שחר: זה נושא שמאוד חשוב לנו ואנחנו בודקים, קודם כל, את הנושא הזה, את ההגנה ואת אמון הציבור.

מיקי רוזנטל: השאלה של היושב-ראש נגעה לעובדה שחברות פיננסיות בסין מוגדרות במדדים בין-לאומיים שונים - ככלל, ככלל, לא דירוג של חברה ספציפית - בסיכון גבוה יותר מאשר חברות בשוק האירופאי, למשל, ככלל.

מיקי רוזנטל: האם אתם גוזרים את הנתון הזה בלי קשר לחברה הקונקרטית שהניחה את ההצעה?

<פיני שחר: אני כמובן מסתכל על המדינה, ואני לא פוסל את כל החברות מאותה מדינה.

<פיני שחר: כמובן גם אם תבוא לי חברה שהאמינות שלה היא לא מושלמת מאירופה או ממדינה מערבית אחרת, היא לא תעבור אצלנו.

<פיני שחר: לכן, זה לא משנה מה המדינה שהיא מגיעה לפה.

<פיני שחר: אנחנו בודקים באופן ספציפי.

מיקי רוזנטל: אני רוצה לחדד את זה, ברשותך.

מיקי רוזנטל: אני לא סתם מנדנד.

מיקי רוזנטל: כמות ההונאות הפיננסיות בסין בחמש השנים האחרונות עומדת על 800, נדמה לי.

מיקי רוזנטל: 800 הונאות פיננסיות שנתפסו בסין.

מיקי רוזנטל: זה תרבות עסקית, בלי להתייחס לחברה הקונקרטית.

מיקי רוזנטל: שוב, אני לא רוצה להשמיץ.

מיקי רוזנטל: אני לא מכיר.

מיקי רוזנטל: זה נתון שצריך להדאיג אותנו, במיוחד כשמדובר בכספי פנסיה.

משה גפני: אני רוצה להוסיף על מה שהוא אומר.

משה גפני: יש נורמות במדינות שונות בעולם לגבי נושאים שונים.

משה גפני: הנורמות בנושא הזה במדינות באירופה או במקומות אחרים הן יותר גבוהות לאבטח את כספי המבוטחים שלא תהיינה נפילות.

משה גפני: בסין המדד בעניין הזה הוא נמוך.

משה גפני: המבוטחים לא יודעים מה עושים עם הכסף שלהם.

משה גפני: החברה הולכת על דעת עצמה, באישור שלכם, אם אכן ניתן האישור, ומעבירים את הכסף הזה למדינה, לחברה במדינה שהנורמה שם היא נמוכה.

משה גפני: אז עכשיו אולי אין בעיה.

משה גפני: יכול להיות שעכשיו הם יעמדו בכל המדדים שלכם או בקריטריונים שאתם קבעתם.

משה גפני: אבל יכול להגיע שלב שיכולה להיות נפילה.

משה גפני: המבוטחים לא יודעים בכלל שזה הועבר למקום ששם הנורמה של שמירת כספי המבוטחים הוא נמוך.

<פיני שחר: אמרתי שאנחנו בודקים לעומק כל חברה באופן ספציפי.

<פיני שחר: כמובן הסביבה העסקית והנורמות מאיפה היא מגיעה לשם – ואמרתי את הדבר הזה – אנחנו כן לוקחים את הדבר הזה בחשבון.

<פיני שחר: אבל אנחנו לא פוסלים כל מדינה באשר היא, לא משנה איפה היא, כמובן אלא אם כן מדובר במדינות אויב שאז זה בכלל לא נמצא על הפרק.

משה גפני: זהבה, בבקשה.

זהבה גלאון: קודם כל, עד היום באמת המפקחת, כמו שנאמר כבר, עצרה מתוך דאגה וזהירות לאינטרסים של ציבור החוסכים, וזה משהו שצריך להגיד.

זהבה גלאון: סליחה שאני כל פעם מציעה הצעות חוק, אבל אני חושבת שזה אולי דבר שראוי לעגן בחקיקה, שיכול להיות שאנחנו צריכים לייצר דין שונה.

זהבה גלאון: כשמאפשרים מכירת היתרי שליטה כשמדברים על חברות זרות, יכול להיות שצריכים להיות קריטריונים שונים.

משה גפני: בחוק שלך יש את ה- - -?

זהבה גלאון: לא התייחס לחברות זרות, מתייחס באופן כללי לביזור גרעיני שליטה.

זהבה גלאון: אני חושבת על זה באמת מתוך כל הטעמים שהוצגו כאן כרגע וגם מהחשש שאתה - - -

משה גפני: הנחת את זה כבר?

זהבה גלאון: כן, אתה חתום על זה.

משה גפני: אני יודע שזה חתום, אבל זה הונח.

זהבה גלאון: כן, הנחתי את זה.

זהבה גלאון: אבל אפשר להניח - - -

משה גפני: אז איך אפשר להוסיף?

זהבה גלאון: אל"ף, אפשר להוסיף.

זהבה גלאון: בי"ת, אפשר לעשות הצעה חדשה, ואפשר להביא את זה כהצעה של הוועדה.

זהבה גלאון: גם אפשר לעשות הרבה דברים.

משה גפני: לא, לא צריך.

משה גפני: אם זה הונח אז יכול להיות שצריך לדבר על זה.

זהבה גלאון: הדבר הזה באמת מטריד אותי כי אנחנו כל פעם באים ומזדעקים.

זהבה גלאון: אבל מאוד יכול להיות שאם היו קריטריונים שונים כשאנחנו מדברים על חברות, ובאמת נאמר כאן קודם על מדד השחיתות, ולא במקרה בחרתי לצטט מתוך המסמך של התנועה לאיכות השלטון כי הם באמת שמים את האצבע על מה אנחנו עושים, יכול להיות שהדבר הזה מצריך התייחסות שונה גם בחקיקה.

זהבה גלאון: זה גם מקל על שיקול הדעת של הממונה במובן הזה.

זהבה גלאון: היא אומרת: תראו, צריכה להיות לי התייחסות אחרת בעניין הזה.

זהבה גלאון: אני מודה שזה מטריד אותי - -

מיקי רוזנטל: בצדק.

זהבה גלאון: - - כי אנחנו באמת מדברים על מצב שפתאום ציבור החוסכים בישראל יכול למצוא את עצמו עם מחצית מהכסף.

משה גפני: יש לכם קריטריון כתוב בעניין הזה, או איך זה?

<פיני שחר: יש לנו קריטריונים שפורסמו בפברואר 2014.

משה גפני: אתה יכול להעביר לנו את זה?

<פיני שחר: בהחלט, אני יכול להעביר.

משה גפני: תעביר לנו את הקריטריונים ונראה.

משה גפני: אולי באמת צריך להוסיף בקריטריונים או בחקיקה.

<פיני שחר: הקריטריונים האלה גם בעברית, גם באנגלית, באתר האינטרנט שלנו.

<פיני שחר: אבל נעביר לכם את הדבר הזה בצורה מסודרת.

משה גפני: בעברית, אם אפשר.

משה גפני: אנחנו רוצים לראות את הקריטריונים.

משה גפני: יכול להיות שהקריטריונים עונים על מה שחברי הכנסת אומרים.

משה גפני: במידה ולא, אולי נבקש מכם להוסיף, אולי נעשה את זה בחקיקה.

זהבה גלאון: הם לא יכולים לענות כי מתייחסים לסחר בין-לאומי שזה חשוב.

זהבה גלאון: אבל אנחנו לא מוכרים פה חיטה, או אני לא יודעת מה.

משה גפני: לא, לא מדובר על מדינה מסוימת.

משה גפני: מדובר על קריטריונים כלליים, מה השיקול שלהם ברגע שהם באים לאשר מכירה מהסוג הזה.

זהבה גלאון: אז הוא אומר: אנחנו בודקים אינטגריטי, מהימנות.

מיקי לוי: אני עוד פעם מדגיש, אני מאוד מעריך את דורית ואוהב אותה אפילו.

משה גפני: תפסיק לאהוב אותה כל כך הרבה.

מיקי לוי: לא, אני אוהב אותה.

מיקי רוזנטל: - - -, נו מה?

מיקי לוי: זה ששר האוצר אולי קורא "דה-מרקר" – אני לא יודע.

מיקי לוי: אבל שהוא ייקח את זה על אחריותו.

מיקי לוי: ההחלטה הזו יותר מדי כבדה.

מיקי לוי: אני מבקש מכם להביא את הכול לידיעת שר האוצר.

מיקי לוי: תיקחו את הפרוטוקול של הוועדה ותעבירו אותו.

מיקי לוי: אני מניח שמדינת ישראל או שר אוצר כלשהו, לא דווקא שר האוצר הזה, לא ייתן ערבות מדינה על 160 מיליארד שקל כי זה 22% מהחוב הלאומי שהוא 700 מיליארד, פחות או יותר.

מיקי לוי: זה סכום אסטרונומי אם חלילה יקרה.

מיקי לוי: זה עלול למוטט מדינה, אני אומר לכם את זה.

זהבה גלאון: נכון, נכון.

מיקי לוי: אני מסתכל בתמונה הרחבה ואני מנסה להדליק אורות ורמזורים אדומים ולצלצל בפעמון האזעקה.

מיקי לוי: זה לא מהלך פשוט.

מיקי לוי: עם כל הכבוד לחבריי, זה לא תנובה.

מיקי לוי: זה לא משהו יצרני שנשאר בארץ.

מיקי לוי: וזה חשוב, והעובדים של תנובה חשובים.

מיקי לוי: 160 מיליארד שקל, חברים, ואני התעסקתי במיליארדים.

זהבה גלאון: זה יכול להיות "ברוך" - - -

מיקי לוי: חצי מתקציב מדינה שנתי כמעט, 40% מתקציב המדינה השנתי.

זהבה גלאון: נכון.

מיקי לוי: פי 3 כמעט מתקציב ביטחון.

מיקי לוי: אני אומר לכם, אני מדליק לכם את כל הרמזורים האלה, את כל פעמוני האזעקה.

מיקי לוי: תביאו את זה לידיעת שר האוצר עם כעל ההיבטים שנאמר כאן, עם פרוטוקול הדיון.

מיקי לוי: ממך, אדוני, אני מבקש לחייב אותם.

מיקי לוי: אם יש דבר כזה שבסוף תתקבל חלילה החלטה חיובית, אנחנו – חבריי ואני – לא נרצה לקרוא את זה בעיתון או לשמוע את זה ברדיו.

מיקי לוי: אני רוצה לדעת את זה לפני כדי לרוץ לבג"צ, בניגוד לדעתו של חבר כנסת מסוים שמבקש למנוע את הכלי הזה מחברי הכנסת, ולא חשוב אם מהאופוזיציה או מהקואליציה.

מיקי רוזנטל: לא, זה רק מה שקשור לכנסת.

מיקי לוי: לא, הוא רוצה למנוע.

משה גפני: לא, לא.

משה גפני: לא על זה.

מיקי רוזנטל: הוא רק רוצה על דברים שנוגעים לכנסת.

מיקי לוי: אה, אוקי.

מיקי לוי: אני מניח שזה לא ייעצר.

משה גפני: זה לא רק הנושא של בג"צ, צריך לדעת את זה קודם.

משה גפני: זה נושא ציבורי מהמדרגה הראשונה.

מיקי רוזנטל: כן, אנחנו צריכים לדון במכלול השיקולים.

משה גפני: יש לנו את היכולת לשר האוצר, יש לנו את היכולת לעשות חקיקה.

מיקי רוזנטל: גם זה צריך להיות בסיכום של הדיון - -

משה גפני: כן, כן.

מיקי רוזנטל: - - שאם מחליטים אז בטרם זה צריך לבוא לוועדה.

משה גפני: כן, בטרם זה מתבצע אנחנו מבקשים.

משה גפני: מאה אחוז, זה מה שרציתי להגיד.

משה גפני: יש לנו כלים לפני בג"צ.

משה גפני: אנחנו נדבר עם השרים, אנחנו נדבר עם ראש הממשלה.

משה גפני: יכולים לעשות חקיקה מהירה אם אכן צריך לעשות את זה.

זהבה גלאון: נכון, נכון.

מיקי לוי: אני מסכים.

זהבה גלאון: אני חושבת זה שמיקי לוי העמיד את זה באופן הזה שזה 40% מתקציב המדינה - - -

משה גפני: זה נכון מה שהוא אמר בנתונים, אבל זה לא נכון שהמדינה תתמוטט.

משה גפני: יתמוטטו הרבה מאוד יחידים והרבה מאוד - - -

מיקי רוזנטל: אבל אתה יודע שהמדינה לא תוכל להישאר אדישה לזה

מיקי לוי: זה עוד 22% לחוב הלאומי.

מיקי רוזנטל: כשהתמוטטו הבנקים, המדינה נאלצה לקנות אותם בסוף.

משה גפני: נכון, נכון.

מיקי לוי: זה עוד 22% לחוב הלאומי.

משה גפני: רבותי, מיצינו את העניין הזה.

משה גפני: יש עוד מישהו שרוצה להתייחס לעניין?

משה גפני: אוקי.

משה גפני: קודם כל, אני מבקש את הנושא הזה שאנחנו רוצים לדעת את הקריטריונים, על פי מה זה עובד.

משה גפני: ועדת הכספים לאחר הדיון המהיר שהציעו שלושת חברי הכנסת מביעה את דאגתה מהעניין הזה של סכומים אסטרונומיים שהולכים לצאת לחברה זרה כאשר הנורמות במדינת ישראל הן גבוהות יותר מאשר במדינות אחרות, בחלק מהמדינות, הכספים שהם כספי הפנסיה, כספי המבוטחים, הם דבר שנמצא בראש דאגתנו.

משה גפני: ועדת הכספים מבקשת, דורשת, מהממונה על שוק ההון בטרם קבלת החלטה בעניין הזה.

משה גפני: אנחנו מודים על הדיווח שעדיין גם לא הוגשה בקשה, אבל זה תהליך.

משה גפני: אין ספק שאם חתמו על מזכר ההבנות, המשמעות של העניין שהם מתכוונים להגיע אליכם.

משה גפני: הם לא עשו את זה סתם.

משה גפני: אני מתאר לעצמי שבשביל להגיע למזכר הבנות היה צריך דיונים רבים ומשמעותיים.

משה גפני: לכן, התהליך כנראה יגיע אליכם.

משה גפני: גם אתה משער כך.

משה גפני: לכן, ברגע שיש התפתחות, לא ברגע שאתם מקבלים את הבקשה אלא ברגע שמסתמנת מגמה שאתם הולכים לאשר את זה, אנחנו מבקשים שתדווחו לוועדת הכספים בכדי שאנחנו נוכל לעשות כל פעולה שאנחנו נמצא לנכון באופנים השונים, הן בתוך הכנסת, הן בממשלה והן מחוץ לכנסת ולממשלה.

משה גפני: מדובר על הליך שהוא מאוד מאוד משמעותי.

משה גפני: זה לא הליך זניח, זה לא מכירת חברה כזו או אחרת.

משה גפני: מדובר על כספים שהם כספים אסטרונומיים ושהם כספי המבוטחים.

משה גפני: לכן, אנחנו דורשים לקבל מידע בטרם קבלת החלטה.

משה גפני: זאת אומרת, אם המגמה היא לאשר את זה, אנחנו רוצים לדעת את זה בטרם אתם מאשרים – לאפשר לנו את מרווח הזמן לפעול בעניין, או להזמין את המפקחת או לדבר עם שר האוצר או לדבר עם ראש הממשלה או לעתור לבג"צ, אם מישהו ירצה.

משה גפני: אבל אני לא חושב שאנחנו שם.

מיקי רוזנטל: לא נצטרך להגיע לזה.

מיקי רוזנטל: יש דרכים יותר - - -

משה גפני: כן, לא נצטרך להגיע לזה.

זהבה גלאון: כן, אתה צודק.

זהבה גלאון: אני רוצה להוסיף להודעה שלך שאנחנו נניח הצעת חוק - - -

משה גפני: זה סיכום שאנחנו מניחים על שולחן הכנסת.

זהבה גלאון: אי-אפשר להוסיף את זה בסיכום?

משה גפני: אפשר, תגידי מה.

זהבה גלאון: מה שהצעתי, שהוועדה תניח הצעת חוק שיהיו בה שני - - -

משה גפני: כן, אבל זה לא בסיכום.

מיקי רוזנטל: לא כדאי.

משה גפני: לא, לא.

משה גפני: לא לסיכום.

זהבה גלאון: אבל רוצה שנניח את זה כולנו?

משה גפני: אתם הגשתם בקשה לדיון מהיר.

זהבה גלאון: בסדר גמור, הבנתי.

זהבה גלאון: הבנתי מהר.

משה גפני: כן, את תמיד מבינה מהר.

משה גפני: הסיכום הוא סיכום לגופו של עניין בדיון המהיר שעיקרו, ואנחנו מודים על הדברים וכו' וכו', וכל מה שנלווה לעניין הזה, אנחנו דורשים בטרם קבלת החלטה לקבל מידע.

משה גפני: את הסיכום הזה אנחנו נניח על שולחן הכנסת.

משה גפני: בגלל החשש בגלל הכסף הגדול שמדובר כאן, בגלל שמדובר על כספי פנסיה, על כספי מבוטחים ובגלל שמדובר על תהליך שהוא יכול להיות ממש משמעותי מבחינת המשק הכלכלי במדינת ישראל, אנחנו רוצים להיות מעורבים בעניין הזה.

משה גפני: אני רק מציע שלא תתקבל החלטה בטרם מסרתם את זה לוועדת הכספים.

משה גפני: היה פה איזה דיון בעבר שבסוף המפקחת הוציאה חוזר בניגוד לדעת החברים.

משה גפני: אנחנו לא מסכימים במקרה הזה שזה יקרה.

משה גפני: יש לנו עבודה של פיקוח על עבודת הממשלה.

משה גפני: זה בדיוק המקרה הקלאסי של הפיקוח על עבודת הממשלה.

משה גפני: אני לא רוצה להגיד מה יקרה אם המפקחת תאשר את זה או אתם תאשרו את זה, מבלי שנדע את זה מראש.

משה גפני: יכולה לקרות רעידת אדמה במערכת היחסים בין הכנסת לבין אגף שוק ההון.

משה גפני: אנחנו רוצים לדעת את זה קודם.

משה גפני: אם אתם לא יכולים להגיד לנו, גם את זה צריך להגיד לנו קודם.

משה גפני: בסדר?

משה גפני: אני הייתי ברור?

<פיני שחר: היית ברור.

מיקי רוזנטל: היה מאוד ברור.

מיקי רוזנטל: זה ניסוח יפה, אני קונה את זה: גם אם אתה יכול להגיד לי, אז תגיד לי.

מיקי רוזנטל: למדתי, מכל מלמדיי השכלתי.

זהבה גלאון: סיכום יפה.

משה גפני: לפעמים הם יכולים להגיד שהם לא יכולים זה, ואסור להם – בסדר.

מיקי רוזנטל: כן, שאסור להם, שהם - - -

משה גפני: אז אני מבקש לדעת שאתם לא יכולים להגיד לנו.

משה גפני: אנחנו נשמע ונטפל בעניין הזה.

משה גפני: אני חייב לציין, הסברת מאוד יפה.

משה גפני: אני לא כותב את זה בדברי הסיכום.

מיקי לוי: תודה רבה, חבר'ה.

מיקי לוי: אנחנו לא נגדכם.

משה גפני: תודה רבה.