ועדת הפנים והגנת הסביבה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 231, 2016-07-12 10:00

חמד עמאר: שלום לכולם, אני מתכבד לפתוח את הדיון.

חמד עמאר: על סדר היום - אי מתן מעמד לכ-1000 תושבים בברטעה המזרחית ופגיעה בזכויותיהם לקבל שירותי רווחה ובריאות, של חבר הכנסת איציק שמולי ומסעוד גנאים.

חמד עמאר: אני מבקש מחבר הכנסת איציק שמולי להציג.

איציק שמולי: תודה רבה, אדוני היושב ראש.

איציק שמולי: אני רוצה להודות גם לוועדה, כמובן, על קביעת הדיון, וגם לחברי שהגשנו את הבקשה הזו יחד, והנושא הוא נושא שהוא פשוט אבסורדי.

איציק שמולי: אני יודע שהנושא הזה היה כבר בעבר, הגיע לכנסת בכל מיני פורמטים, וגם אחרים היו פה בקשר ישיר עם הממשלה בניסיון לפתור את האבסורד הגדול של תושבי ברטעה המזרחית.

איציק שמולי: המצב הוא מצב שהוא בלתי נתפס מבחינה זו שיש שם אזרחים לכל דבר ועניין, מרביתם, כפי שאני מבין – והייתי בשני סיורים במקום – מחזיקים בתעודות זהות כחולות.

איציק שמולי: הם אינם זכאים, למרות שחלק גדול מהם משולם עליהם והם משלמים בעצמם דמי ביטוח לאומי ומס בריאות שמופרשים כחוק ממשכורתם, לקבל שירותים חברתיים בסיסיים של רווחה, של בריאות, שירותים אלמנטריים שכל אחד מהתושבים במדינת ישראל זכאי לקבל, בגלל שהשטח הפורמלי של ברטעה המזרחית הוא חלק מהרשות הפלסטינית, כידוע.

איציק שמולי: אנחנו באים ואומרים שני דברים –אי אפשר לאחוז את המקל בשני הקצוות שלו.

איציק שמולי: אי אפשר שמצד אחד המדינה תאמר – אלה אנשים עם אזרחות, חלק גדול מהם משלם דמי ביטוח לאומי ומס בריאות דרך מקום העבודה, ומהצד השני להגיד להם – לכו ותצטרכו את השירותים החברתיים שלכם וקופת חולים בג'נין, או אני-לא-יודע-איפה.

איציק שמולי: זו אמירה אחת.

איציק שמולי: אמירה שנייה, אדוני היושב ראש – ברור לנו שהבקשה שלנו היא בקשה לא שגרתית.

איציק שמולי: ברור לנו שהבקשה שלנו היא בקשה שדורשת מהמערכות הביורוקרטיות במדינה איזושהי חשיבה שהיא יותר גמישה.

איציק שמולי: אבל זה נדרש, ובדיוק לצבים מהסוג הזה יש מה שנקרא גופים שניתן לערער בהם, גופים שיכולים להפעיל יותר שיקול דעת, יותר גמישות.

איציק שמולי: אבל אם כל מה שהיש לממשלה, לממסד, למדינה לומר לתושבי ברטעה המזרחית זה – לכו תקבלו שירותי בריאות בג'נין, ותמשיכו לשלם מס בריאות למדינה, אני חושב שזו צביעות וזו אטימות.

איציק שמולי: הדבר הזה, אדוני היושב ראש, ביקשנו להביא אותו לוועדת הפנים של הכנסת, כידוע, הכנסת היא הגורם המפקח על עבודת הממשלה, כדי לנסות אחת ולתמיד למצוא פתרון לסוגייה הזאת.

איציק שמולי: גם אם זה לא פתרון של מחר בבוקר, תנו איזה אופק לתושבים.

איציק שמולי: תנו להם איזשהו אופק.

מסעוד גנאים: תודה, אדוני היושב ראש.

מסעוד גנאים: אני מקדם בברכה את תושבי ברטעה, אהלן וסהלן.

מסעוד גנאים: אני מברך את הוועדה ואת היושב בראשה על קיום הדיון החשוב הזה, גם את חברי איציק שמולי וחברי שעמלו ועסקו בעניין של ברטעה.

מסעוד גנאים: אני נדרשתי לעניין מלפני שנים, אולי מ-2009 או 2010.

מסעוד גנאים: סיירתי שם כמה פעמים, נפגשנו עם שרים, עם השר כחלון כאשר היה שר הרווחה, הגשתי שאילתות בכנסת, הצגתי את העניין כהצעה רגילה על סדר יומה של הכנסת, אבל לצערי, מכל זה לא יצא שום דבר.

מסעוד גנאים: אני אתחיל בדבר גם שאמר אותו חברי איציק שמולי, וזה החשוב – צריך לראות במקרה של ברטעה מקרה מיוחד.

מסעוד גנאים: מקרה מיוחד, וגם מקרה הומניטרי.

מסעוד גנאים: מהזווית הזו אנחנו חייבים לראות אותו , כעניין הומניטרי.

מסעוד גנאים: אנחנו מדברים על מצב של כאילו סכיזופרניה.

מסעוד גנאים: לתושבים יש תעודות זהות, אבל לא מקבלים את הזכויות שלהם כתושבים.

מסעוד גנאים: תחילה, צריך להסדיר את מעמדם.

מסעוד גנאים: את המעמד שלהם צריך להגדיר וכפי שאמרתי, העניין של ברטעה הוא עניין מיוחד.

מסעוד גנאים: אי אפשר להכליל אותו, אי אפשר להגיד שאם אנחנו נתנו לתושבי ברטעה זכות כזו או אחרת זה יגרום לכך שעשרות אלפים אחרים, פלסטינים, ידרשו את זה.

מסעוד גנאים: אז צריך להחריג את ברטעה ולהתייחס אליה כאל מקרה מיוחד.

מסעוד גנאים: חלק גדול מהם – יש להם תעודות זהות ישראליות.

מסעוד גנאים: חלק, כפי שאמרו, גם משלמים לישראל מס בריאות וביטוח לאומי אבל לא מקבלים את השירותים הנדרשים להם כתושבים או כאזרחים.

מסעוד גנאים: בעניין הזה צריכים כולנו לשתף פעולה כדי באמת לסיים אותו, להסדיר אותו, משום שלא מדובר רק בעניין אלמנטרי ומנהלי, מדובר בסבל למשפחות.

מסעוד גנאים: תודה.

<ראפת כבהא: אני מנהל מחלקת החינוך במועצה.

<ראפת כבהא: אני מתנצל בשם ראש המועצה שלא היה יכול להגיע.

<ראפת כבהא: יכול להיות שהרבה אנשים מהנוכחים לא יודעים על המציאות הקיימת ביישוב.

<ראפת כבהא: אני אתן סקירה קצרה על ברטעה.

<ראפת כבהא: קודם כל זה יישוב חצוי.

<ראפת כבהא: החלק המערבי שייך למדינת ישראל והחלק המזרחי שייך לרשות הפלסטינית.

<ראפת כבהא: גדר ההפרדה הפרידה את ברטעה המזרחית מהגדה המערבית.

<ראפת כבהא: אין גדר הפרדה שמפרידה בין שני חלקי היישוב.

<ראפת כבהא: גדר ההפרדה כללה את ברטעה המזרחית.

<ראפת כבהא: כביכול, פיזית, היא שייכת למדינת ישראל, אבל מבחינה מנהלית היא שייכת לרשות הפלסטינית.

חמד עמאר: בברטעה המזרחית – כולם עם תעודת זהות ישראלית?

<ראפת כבהא: לא, לא.

<ראפת כבהא: חשוב לציין שיש שם 240 משפחות שהן עם תעודות זהות ישראליות.

<ראפת כבהא: 240 משפחות מתוך בערך כ-1,000 משפחות.

<ראפת כבהא: יש לנו בערך כ-40% מכלל התלמידים במקור מברטעה המזרחית שלומדים אצלנו, במערכת החינוך הישראלית, בברטעה המערבית.

<ראפת כבהא: 40% מהתלמידים מגיעים מברטעה המזרחית, שהם במקור – או שהאבא ישראלי או שהאמא ישראלית.

<ראפת כבהא: המצב הזה נוצר כתוצאה מכך שאנחנו ביישוב כולו משפחה אחת, משפחת כבהא, אז הנישואים המעורבים, כביכול, אם אפשר לקרוא להם נישואים מעורבים, יצרו את המציאות הזו, הקיימת.

<ראפת כבהא: לא רק זה, אלא מכיוון שברטעה המזרחית נותקה מהגדה המערבית נוצרה שם אוטונומיה, שאי אפשר לדלג עליה, לדבר על כל ההיבטים, אם זה ברמה החברתית או בכל הרמות.

<קריאה: מה זה אוטונומיה שנוצרה?

<ראפת כבהא: מעמד מיוחד.

<ראפת כבהא: הרשות הפלסטינית, השוטרים הפלסטינים לא יכולה להגיע לשם.

<ראפת כבהא: אני לא בא להתווכח ויכוחים פוליטיים, אני סוקר את הסקירה הרגילה.

<ראפת כבהא: יכול להיות שהכנסתי את המילה "אוטונומיה", אז בסדר.

<ראפת כבהא: הרשות הפלסטינית לא יכולה להיכנס בלי תיאום.

<ראפת כבהא: כל הסבל והנטל נופל על כתפי המועצה המקומית אצלנו.

<ראפת כבהא: הילדים שבאים משם הם ילדים שבאים עם כל מיני בעיות וחסכים, ויש הרבה משפחות שגם מטופלות על ידי הרווחה.

<ראפת כבהא: יושב פה גם ראש מחלקת הרווחה, שעל פי כל חוזרי המנכ"ל של כל המשרדים אסור להם כאנשי מקצוע ברשות, במועצה המקומית, להגיע לשם ולטפל בכל המקרים.

<ראפת כבהא: לי, כמנהל מחלקת חינוך מותר לטפל בילד מהשעה 8:00 עד 14:00, ואחרי כן אני לא יכול לטפל, כי אסור לי להגיע לשם.

<ראפת כבהא: גם למחנך הכיתה אסור להגיע לשם.

<ראפת כבהא: בקושי יש קשר בין ההורים לבין - - -

חמד עמאר: למה אסור להגיע, יש הפרדה פיזית?

<ראפת כבהא: לא הפרדה פיזית, חוזרי המנכ"ל אוסרים עלינו להגיע לשם כי זה שטח כבוש.

עיסאווי פריג': מי מנהל את החיים האזרחיים בברטעה המזרחית?

<ראפת כבהא: יש להם מועצה מקומית שבזמן האחרון הפכה לעיריה.

<ראפת כבהא: היא שייכת לרשות הפלסטינית, יש להם ראש עיר היום והם מנהלים את החיים שלהם שם.

<קריאה: - - - כבהא?

<ראפת כבהא: כולנו משפחה אחת, משפחת כבהא, כן.

<ראפת כבהא: לאור המציאות הקיימת, אנחנו כמועצה מקומית, בספרי משרד הפנים מוגדרים כ-10,000 תושבים.

<ראפת כבהא: בסמ"ה, מועצה מקומית של 10,000 תושבים.

<קריאה: בסמ"ה זה ברטעה, עין א-סהלה ומועאוויה, למי שלא יודע.

<ראפת כבהא: כן.

<ראפת כבהא: מאחר ונוצרו כל מיני הגבלות, אז גם המועצה המקומית בסמ"ה שבספרי משרדי הממשלה לפי מספר תושבים, לפי המצב הסוציו-אקונומי שלה היא בסך הכל 10,000 תושבים.

<ראפת כבהא: מאחר ואנחנו מתוקצבים לפי 10,000 תושבים – 10,000 תושבים, אנחנו לא יכולים לשאת בנטל, לא יכולים - - -

חמד עמאר: אבל אתה בעצמך אמרת שיש להם מועצה מקומית משלהם, שנותנת להם את השירותים - - -

<ראפת כבהא: לא, אני מדבר על הנתח הישראלי בתוך ברטעה המזרחית.

<ראפת כבהא: יש אזרחי מדינת ישראל שגרים בברטעה המזרחית.

<ראפת כבהא: לא רק זה, מבחינת רמת שירות אלא מבחינת הביטוח הלאומי.

<ראפת כבהא: אני לא יודע אם בחוקים של הביטוח הלאומי מקום התושבות קובע, או מקום המגורים קובע, וספציפית אני יודע שהמצב הזה קיים לא רק בברטעה אלא גם במקומות אחרים.

<ראפת כבהא: אבל הייחוד בברטעה היא שברטעה היא משפחה אחת ולא יישוב אחר, כי אני יודע שהרבה ישראלים גרים בשטחים – אני לא אכנס לנישות האלה, והחוק הזה לא תופס אותם ולא חל עליהם.

<ראפת כבהא: תושבי ברטעה המזרחית היא במרחק 10 מטרים מהקו הירוק, והחוק הזה מגביל אותם, אם זה דרך הביטוח הלאומי ודרך הכל.

<ראפת כבהא: לכן אנחנו מבקשים לתת להם מעמד מיוחד ולהתחשב בנסיבות הקיימות, אם אלה נסיבות של קרבה משפחתית או הנסיבות הפיזיות, שהם מנותקים מכלל הגדה המערבית.

<ראפת כבהא: לכן אני מבקש מכם להתחשב בהם ולתת מעמד מיוחד - - -

אכרם חסון: אדוני היושב ראש, קודם כל תרשה לי לברך את תושבי ברטעה, גם החבר יוסף כבהא שכבר פעיל שנים רבות וגם פנה אלינו גם בקדנציה כשהייתי בכנסת ה-18, עם כל התושבים והמכובדים, חברי חברי הכנסת וגם הבכירים.

אכרם חסון: כאן מדובר ב-1,700 משפחות, ולא ב-1,000 משפחות, כפי שנאמר.

אכרם חסון: המצב הוא אבסורדי, שחלק מהאנשים שהם אזרחים ישראלים עם תעודת זהות ישראלית בסך הכל גרים בברטעה א שרקייה, ברטעה המזרחית.

אכרם חסון: לפי חוק הביטוח הלאומי, 378א', מי שמתגורר - - -

עיסאווי פריג': עם תעודת זהות ישראלית - - -

אכרם חסון: במקור, כן, אפילו בלי קשר לאיחוד משפחות, הם מתגוררים בשטח C של הרשות הפלסטינית, ברטעה המזרחית.

אכרם חסון: חוק הביטוח הלאומי 378א', וכך כתב לי השר כץ לפני שלושה חודשים – החוק הוא ברור והוא לא מאפשר להם את מה שהם רוצים.

אכרם חסון: אנחנו כאן לא מדברים על החוק.

אכרם חסון: אנחנו מדברים מבחינה אנושית.

אכרם חסון: אנחנו נעזוב את הכל.

אכרם חסון: יש כאן אזרחים שהקרובים שלהם נמצאים מעבר לגדר.

אכרם חסון: יש אן אנשים ישראלים שכנראה היו מחויבים, מבחינת עבודה, מבחינת קשר משפחתי – לחיות שם, ולכן החוק לא מטיב אתם.

אכרם חסון: אנחנו במדינת חוק, נכון, אבל מצד שני – גם בברטעה המערבית אין בה בנק ואין בה דואר.

אכרם חסון: אני נלחמתי כדי להכניס לשם סניף דואר.

אכרם חסון: הם כאילו חיים בעולם אחר שלא שייך למדינת ישראל, וזה לא מכובד.

אכרם חסון: אנחנו מדברים על כבוד האדם וחרותו, על הדברים הבסיסיים.

אכרם חסון: לכן אני רואה לנכון כאן לפנות לקציני צה"ל המכובדים שיושבים כאן, שהמילה שלהם היא מילה מכובדת, מכבדים אותם ומכבדים את העמדה שלהם.

אכרם חסון: צריך לבוא מבחינה הומנית, מבחינה אנושית, ולתמוך באנשים האלה.

אכרם חסון: אם צריך לתקן משהו בחוק ומשהו בתקנות, אנחנו כאן מוכנים לעבוד בשיתוף פעולה, מהיושב ראש ועד אחרון חברי הכנסת, ובאמת לתת לאנשים האלה להרגיש שהם בני אדם, סוג א' לפחות, לא סוג ב', לא דורכים עליהם, לא כאלה שלא רואים אותם מחצי מטר, לא שלא מעניין אותם.

אכרם חסון: אנחנו בשנת 2016, עוד מעט מסיימים את השנה ואנחנו מדברים על הדברים המינימליים – ביטוח בריאות, ביטוח לאומי, קצבאות, לאנשים עניים שהם בסוציו-אקונומי אולי 1 מתוך 10.

אכרם חסון: לכן אני קודם כל מברך על הדיון אבל צריך לצאת מהדיון הזה משהו תכלס', כי כתבנו מכתבים ויש לנו מכתבים והכל – ולא יצא שום דבר עד עכשיו.

אכרם חסון: אני מקווה שאכן הישורת הזו תיטיב אתם ואנחנו נפתור את הבעיה.

<יוסף קבהא: אני תושב כפר ברטעה.

<יוסף קבהא: אני רוצה להודות לוועדה המכובדת ולפורום הנכבד שנתנו לי הזדמנות להיות נוכח כאן.

<יוסף קבהא: אני רוצה להודות במיוחד לחברי הכנסת איציק שמולי, אכרם חסון ומסעוד גנאים, שטרחו והגיעו לכפר לראות את הבעיה בשטח.

<יוסף קבהא: יישוב ברטעה הוא כפר מיוחד במדינה שנמצא בחלקו הגדול בתחום מדינת ישראל וחלקו השני מעבר לקו הירוק.

<יוסף קבהא: תושבי הכפר הם מאותה חמולה.

<יוסף קבהא: קו הגבול זה הוואדי אשר מפריד בין הבתים.

<יוסף קבהא: במצב הקיים ברטעה היא מעבר לגדר.

<יוסף קבהא: יש לציין שגרים לפחות 1,900 תושבים בצד המזרחי לכפר בעלי תעודת זהות ישראלית.

<יוסף קבהא: המוסד לביטוח לאומי הקפיא את הקצבאות לתושבים הנ"ל - - -

חמד עמאר: מתי הקפיא?

<יוסף קבהא: זה התחיל אחרי 95 המצב הזה.

<יוסף קבהא: לפני זה זה לא היה.

<יוסף קבהא: אחרי שנת 95.

חמד עמאר: לפני שנת 95 הם קיבלו ביטוח לאומי?

<יוסף קבהא: לא היתה לנו בעיה לפני 95.

<קריאה: זה אחרי ההסכמים עם הרשות הפלסטינית?

חמד עמאר: כן, כן.

חמד עמאר: 95, אחרי אוסלו.

<יוסף קבהא: ומנעו מהם שירותי בריאות בטענה שהם גרים בשטחים.

<יוסף קבהא: בשמי ובשם התושבים אנו פונים בלשון בקשה מכבודכם לעזור לנו ברשות המחוקקת להכיר בזכות התושבים לקבל מה שמגיע להם בזכויות, במיוחד בביטוח הלאומי, מהסיבות הבאות - - -

<קריאה: מ-95 ועד היום לא עשיתם כלום בעניין?

<יוסף קבהא: עשינו.

<יוסף קבהא: אני התחלתי עם זה ב-2008 והיינו אצל השר כחלון, והיה אלוף פיקוד המרכז פעם בברטעה, הבאנו אותו לברטעה לגבי הנושא הזה.

<יוסף קבהא: לצערי הרב אני פניתי לראש ה - - - הנוכחי ולשעבר ולזה שלפניו, לצערי - - -

<קריאות: - - -

<קריאה: ב-95 היתה מועצה ממונה שם, לא היתה מועצה נבחרת.

<קריאה: יש גם הבדל בזה.

חמד עמאר: בואו נתקדם בדיון.

<קריאה: הבעיה היא ביטוח לאומי?

<קריאות: - - -

<קריאה: לא, גם בריאות.

<יוסף קבהא: חשוב לנו זה הבריאות, זה הכי חשוב.

<יוסף קבהא: מדובר בתושבים ישראלים העומדים בחובתם ומשלמים מסים לרשות המסים.

<יוסף קבהא: התושבים הנ"ל עובדים בתחום מדינת ישראל וילדיהם לומדים במערכת החינוך הישראלית.

<יוסף קבהא: התושבים הנ"ל סובלים ממצב סוציואקונומי נמוך.

אוסאמה סעדי: תושבים או אזרחים?

אוסאמה סעדי: יש הבדל.

<יוסף קבהא: גם וגם.

אוסאמה סעדי: גם מי שגר בשטחים ממשיך להיות מבוטח.

<יוסף קבהא: הרוב – אזרחים.

חמד עמאר: בואו נתקדם.

חמד עמאר: תתכנס לסוף, בבקשה.

<יוסף קבהא: דואגים בכוחות עצמם לחינוך ילדיהם, למרות שהם נתקלים בהרבה בעיות ולא זוכים לכל סיוע לימודי ולכל שירותי הרווחה.

<יוסף קבהא: התושבים הנ"ל שותפים בהצבעה בבחירות, אם זה לשלטון הלאומי ולבחירות לכנסת.

<יוסף קבהא: פנינו לביטוח הלאומי ולמשרדים שונים במדינה ונאמר לנו שהכל תלוי בהחלטה של הרשות המחוקקת.

<יוסף קבהא: אנו מבקשים לסיים את הסבל הבלתי סביר בו אזרח ישראלי או אזרחית ישראלית אשר נשללו מהם הזכויות המגיעות להם על פי החוק במדינת ישראל.

<יוסף קבהא: המציאות היא של כפר חצוי אשר מתנהלים בו באופן טבעי חיים ביום יום אשר שואפים להמשיך ולהתקיים בכבוד בשלווה.

<יוסף קבהא: אנו מבקשים להטיב את המצב הקיים וזאת לאחר עינוי של שנים ארוכות.

<יוסף קבהא: אנו פונים לוועדה המכובדת ולפורום הנכבד הזה בבקשה לתקן ולשפר את המצב הקיים ולהעניק למשפחות אלה את הזכויות המגיעות להן בהתאם לחוק במדינת ישראל, ובעיקר מטעם המוסד לביטוח לאומי, משרד הבריאות ומשרד הרווחה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: יש לי שאלה, לפני שאתה מסיים – לפי הכתובת שלהם הרשמית על תעודת הזהות, הם רשומים בברטעה?

<קריאה: כן.

חמד עמאר: אני רוצה לשמוע את רשות האוכלוסין, ההגירה ומעברי הגבול.

<חגית וייס: אני שמעתי את הדברים, אני לא מכירה את הכפר ברטעה, אבל בתפקיד שלי - - -

עבד אל חכים חאג' יחיא: חגית מכירה את כל הבעיות של ירושלים המזרחית.

<חגית וייס: אני מנהלת את הלשכה של מזרח ירושלים ואני רוצה להפנות את הוועדה לסיפורים שהם מאוד מאוד דומים למה שקורה במזרח ירושלים בהקשר הזה של גדר ההפרדה, כמו למשל אזור צור באחר ואזור וואדי חומוס, אזורים שנכנסו פנימה, ומוניציפאלית הם לא שייכים לירושלים – והם נכנסו פנימה לתוך תוואי הגדר.

<חגית וייס: במקרים האלה בית המשפט העליון יקבע שלא ניתן לתת מעמד במדינת ישראל למי שגר - - -

אוסאמה סעדי: אבל יש הבדל – למי שיש מעמד - - - אני מכיר את הסוגייה הזו והתעסקתי בה גם כשהייתי עורך דין, יש הבדל בין המעמד של תושבי מזרח ירושלים שהם לא אזרחים, הם רק במעמד של תושב, ואז הפסיקה של בית המשפט קבעה שזה לפי מרכז חיים.

חמד עמאר: אני חושבת שהיא נותנת דוגמה לא נכונה.

חמד עמאר: אנחנו מדברים על אזרחי ישראל שיש להם תעודה ישראלית, תעודת זהות ישראלית.

חמד עמאר: הם מצביעים לכנסת, מצביעים לרשות המקומית, יש להם את הכל בעצם, אבל שוללים מהם את הדברים הבסיסיים של שירות רפואי.

<חגית וייס: אני רק רשות האוכלוסין - - -

חמד עמאר: אני רוצה שתתמקדי בנושא של ברטעה.

חמד עמאר: אנחנו הזמנו אותך לנושא וידעת שתדברי בנושא הזה.

חמד עמאר: אני רוצה לקבל תשובות על הנושא של ברטעה.

חמד עמאר: אם אין לכם יכולת לתת תשובה, אני לא צריך לקבל דוגמאות של מזרח ירושלים.

<חגית וייס: בסדר.

<חגית וייס: תשמע אותי עד הסוף ואחר כך תחליט מה רלבנטי לדיון ומה לא.

חמד עמאר: תתמקדי בברטעה, בבקשה.

<חגית וייס: אז אני אגיד באופן כללי שמי שלא תושב ישראל או אזרח, לא יכול לקבל מעמד.

חמד עמאר: הם אזרחים של ישראל.

<חגית וייס: לגבי התושבים הפלסטינים שדיברתם עליהם, על זה אני מדברת.

<חגית וייס: לגבי האזרחים הישראלים – זה עניינים של החוק שהביטוח הלאומי עוסק בו.

<חגית וייס: אני, כרשות אוכלוסין, אין לי מה לתרום, כי מדברים על ביטוח בריאות - - -

חמד עמאר: הם, מבחינתך, אזרחי ישראל בגלל שיש להם תעודת זהות ישראלית.

<חגית וייס: אזרח ישראלי הוא אזרח ישראלי, אף אחד לא שולל את זה.

חמד עמאר: תודה רבה.

חמד עמאר: מי הנציג של הביטוח הלאומי, בבקשה?

חמד עמאר: היא לא נמצאת.

חמד עמאר: אני רוצה לשמוע נציג של צה"ל.

חמד עמאר: מי מדבר?

<סמיר כיוף: אני ראש מנהלת התיאום והקישור בג'נין.

<סמיר כיוף: אנחנו, במסגרת תפקידנו כמנהל אזרחי, אמונים על הטיפול והמענה לאוכלוסייה הפלסטינית שנמצאת במרחב התפר, ובפרט לתושבי ברטעה המזרחית, הפלסטינית.

<סמיר כיוף: ברור לנו ואנחנו מכירים את הזיקות בין ברטעה הישראלית והפלסטינית מעצם קיום גדר ההפרדה, ולצורך, כמובן, לטפל בתנועות של התושבים הפלסטינים וקבלת המענה שלהם ברשויות הפלסטיניות ולא הישראליות.

<סמיר כיוף: לכן אנחנו מתמקדים כמנהל האזרחי בטיפול בתושבים הפלסטינים שיש להם תעודת זהות פלסטינית, שהם אמורים לעבור במעברים, ואנחנו מנפיקים להם היתרים כדי לקבל את כל השירותים שלהם, היתרים להיכנס לצד הפלסטיני.

<סמיר כיוף: כל מה שקשור לאזרחים הישראלים אשר מתגוררים בעצם בברטעה הפלסטינית, זה לא לפתחנו כמנהל אזרחי.

<סמיר כיוף: אנחנו לא אמונים על טיפול בישראלים נושאי תעודת זהות ישראלית.

חמד עמאר: ונושא טיפול רפואי שלהם?

<סמיר כיוף: אם זה תושבים ישראלים, אנחנו מבינים שהם צריכים לקבל מענה.

חמד עמאר: אז בעצם אתם לא נותנים להם שום שירות, לתושבים.

<סמיר כיוף: זה לא במנדט שלי.

<סמיר כיוף: אזרחים ישראלים זה לא במנדט שלי, כמנהל אזרחי.

חמד עמאר: בעצם, כצה"ל, אתה אמור לטפל רק בפלסטינים שנמצאים שם, שאין להם תעודת זהות ישראלית.

חמד עמאר: ברגע שיש לו תעודת זהות ישראלית הוא נופל בין הכסאות.

<קריאה: לא, אין לו סמכות עליו.

<סמיר כיוף: אין לי סמכות לטפל.

חמד עמאר: הוא נופל בין הכיסאות.

אוסאמה סעדי: אמרתי את זה כבר – הפסיקה של בית הדין לעבודה אומרת שתושב ישראלי, להבדיל מאזרח, אם הוא עובר שמרכז חייו בשטחים מחוץ לגבולות מדינת ישראל, הוא באמת מאבד את הביטוח הלאומי.

אוסאמה סעדי: את זה אנחנו יודעים, זו הפסיקה.

אוסאמה סעדי: המבחן הוא מבחן של מרכז חיים.

אוסאמה סעדי: אם הוא חוזר לתוך השטח ועוברות שנתיים – שלוש אז הוא מגיש מחדש ומחדשים לו את הביטוח הרפואי.

אוסאמה סעדי: אבל פה הבעיה היא שאנחנו מדברים על אזרחים.

אוסאמה סעדי: אזרחים, כמו המתיישבים, כמו המתנחלים – מתנחל, גם אם הוא גר באיזושהי התנחלות, על ראש הר בודד, גבעה בודדת, לא מאבד את הזכאות שלו לביטוח הלאומי וביטוח בריאות מכיוון שהוא אזרח.

אוסאמה סעדי: אזרח הוא לא תושב.

עיסאווי פריג': מה עמדת בג"ץ בנושא הזה?

אוסאמה סעדי: עמדת בג"ץ ברורה.

אוסאמה סעדי: התשובה של שר הרווחה היא בדיוק התשובה של הפסיקה.

אוסאמה סעדי: הפסיקה מדברת על תושב.

אוסאמה סעדי: תושב יכול לאבד - - - והמבחן הוא מרכז חיים, אבל אזרח לא יאבד את התושבות שלו.

אוסאמה סעדי: הוא חייב לקבל את דמי הביטוח.

אוסאמה סעדי: אולי צריך עתירה.

אוסאמה סעדי: לא צריך בג"ץ, צריך ללכת לשר ולהגיד לו – אלה אזרחים.

אוסאמה סעדי: אני לא מדבר על תושבים, תושבים זו בעיה אחרת.

חמד עמאר: הדיון חסר את הביטוח הלאומי, שאשמע אותו.

חמד עמאר: היועץ המשפטי של המועצה המקומית בסמ"ה.

<מוחמד מעלואני: בוקר טוב.

<מוחמד מעלואני: מה שאמר עורך הדין סעדי זה בדיוק, הוא נגע בנקודה ובבעיה.

<מוחמד מעלואני: חבל, באמת, שאין נציג של הביטוח הלאומי.

<מוחמד מעלואני: הרי מה הבעיה?

<מוחמד מעלואני: הבעיה היא שני חלקים: אנחנו קודם כל מדברים על אזרחים של מדינת ישראל.

<מוחמד מעלואני: יש אזרחים שהם תושבים ויש אזרחים שאינם תושבים.

<מוחמד מעלואני: האזרחים שאינם תושבים, כמו שאמר אכרם חסון, מבחינה הומניטרית אפשר לקדם את עניינם.

<מוחמד מעלואני: הבעיה שלנו עכשיו זה האזרחים שהם תושבים, והבעיה היא מול הביטוח הלאומי.

<מוחמד מעלואני: הם צריכים להוכיח שמרקם חייהם נמצא בתוך שטח מדינת ישראל, והאם מוכיחים.

<מוחמד מעלואני: מה זה להוכיח?

<מוחמד מעלואני: זה תלושי שכר, זה חשבונות חשמל, תשלומי ארנונה, בתי ספר.

<מוחמד מעלואני: לא רק את זה, הם שולחים להם חוקרים, בשעה 4 בבוקר, נכנסים לשירותים כדי לראות שהם אכן ישנו.

<מוחמד מעלואני: והם ישנים, ואחר כך נציג הביטוח הלאומי בא ואומר – תקשיב, החוק אומר שזה לא עונה על הגדרת תושב.

<מוחמד מעלואני: אז מה יותר מכך?

<מוחמד מעלואני: הם נאלצים לפנות לבית הדין לעבודה, כי הסכמות העניינית בעניין הזה מוקנית לבית הדין האזורי לעבודה.

<מוחמד מעלואני: בית הדין צריך לשמוע הוכחות ותזה שנים על גבי שנים.

<מוחמד מעלואני: אחר כך, אם הביטוח הלאומי מתייאש מהתושב הזה, אחרי 4-3 שנים הוא עושה אתו סולחה, שמכירים בו מהיום.

<מוחמד מעלואני: אז מה עם האישה הזו שילדה לפני שנה בבית חולים "העמק" שתובע אותה עכשיו - - -

חמד עמאר: אתה אומר לי עכשיו דברים שלא נאמרו עד עכשיו.

חמד עמאר: אתה אומר שיש אנשים שגרים שם, שהביטוח הלאומי אחרי 4-3 שנים עושה אתם סולחה ונותן להם את ה - - -

<מוחמד מעלואני: אני אומר ככה: קודם כל יש לנו את הבעיה עם האזרחים שהם תושבים.

אוסאמה סעדי: כמה אזרחים יש וכמה תושבים, מתוך ה-1,700?

<מוחמד מעלואני: אני רוצה לחדד.

<מוחמד מעלואני: לא כל אזרח הוא תושב, אך כל תושב הוא אזרח.

חמד עמאר: אנחנו מבינים את זה.

<מוחמד מעלואני: היום יש לנו אזרחים, הם תושבים, ולא מקבלים את המעמד שהם תושבים.

חמד עמאר: כמה יש לך, כאלה?

<מוחמד מעלואני: אין לי נתון כרגע בדיוק, אבל אני יכול לבוא עם נתונים מדויקים.

חמד עמאר: קודם כל אני רוצה לקבל ממך את הנתון המדויק לנושא הזה, ואני מבקש לקבל את זה מהיועץ המשפטי של המועצה המקומית, את הנתון המדויק – כמה תושבים שהם אזרחים שלא מקבלים את השירות, וכמה קיבלו את זה ומתי.

עיסאווי פריג': סוגייה מאוד חשובה – יש תושב ויש אזרח.

עיסאווי פריג': הסוגייה שאנחנו דנים בה מתייחסת לאזרחים שהם תושבים, שגרים במזרחית, אבל הם אזרחים ישראלים.

עיסאווי פריג': זו הסוגייה שדנים בה, ולא תושבים.

עיסאווי פריג': דבר שני, מה שאני רוצה לבדוק – אם החוק כל כך ברור, האם הביטוח הלאומי עובר על החוק?

עיסאווי פריג': יודעים?

חמד עמאר: מהביטוח הלאומי לא נמצאים כאן, וחבל שהביטוח הלאומי לא הגיע.

חמד עמאר: הם בדרך, אני מקווה שהם יגיעו בזמן כדי שנשמע אותם.

<.קריאה: אני רוצה לדבר, אני עובד סוציאלי.

חמד עמאר: אני לא אישרתי לך לדבר.

באסל גטאס: העניין נראה קצת משונה, שמ-95 התופעה קיימת, והעניין אפילו לא הגיע לכדי פתרון או דיון ציבורי כמוש צריך, או אפילו דיון משפטי כמו שצריך, ושהסוגייה הזו נפתרה, קיבלה תשובה ברורה.

באסל גטאס: פה אין עניין שיכול להיות באזור אפור – זה או שחור או לבן.

באסל גטאס: או בהתדיינות משפטית, או בהתדיינות כאן בכנסת, דרך הוועדות המתאימות ודרך הרשות המבצעת.

באסל גטאס: אבל נראה לי, כל חבר כנסת כאן טיפל בעניין או של תושבים כשקיבלו תושבות, וזה היה לפני חוק האזרחות הידוע לשמצה, התגוררו בישראל, אבל מסיבות כלשהן הביטוח הלאומי החליט דווקא שמרכז החיים שלהם הוא בקלקיליה או בטול כרם, ואז הביטוח הלאומי, ופה יש גם עניין של ביטוח בריאות – אבל נרפה מזה עכשיו, ואזרחים שהם התגוררו בחו"ל, נניח.

באסל גטאס: ברטעה א-שרקיה היא לגבינו עכשיו כמו חו"ל.

באסל גטאס: כאילו יצאו לחו"ל, הם מחוץ לגבול ישראל.

באסל גטאס: יש לזה גם, אוסאמה, בחוק, אם אתה אזרח שגר תקופה מסוימת מחוץ לישראל, אתה גם מאבד - - -

אוסאמה סעדי: אזרח לא מאבד לעולם.

אוסאמה סעדי: אי אפשר לאבד אזרחות.

<קריאה: כשאתה בחו"ל ואתה לא משלם לביטוח הלאומי הישראלי, אתה צריך לשלם.

חמד עמאר: בואו לא נתבלבל.

חמד עמאר: אנחנו מדברים על אזרחים שגרים במזרח ברטעה.

איציק שמולי: חברה', יש לי הצעה.

איציק שמולי: כל פעם כשאנחנו אומרים את המילה "תושב", אנחנו לוקחים את הדיון עוד פעם אחורה.

איציק שמולי: מדברים על אזרחים עם תעודת זהות כחולה, בואו נתקדם.

אוסאמה סעדי: גם אתה מבלבל.

אוסאמה סעדי: גם תעודת זהות כחולה זה לא אומר אזרחות.

אוסאמה סעדי: תושבי מזרח ירושלים יש להם תעודת זהות כחולה אבל אין להם מעמד של אזרח.

אוסאמה סעדי: לכן אתה צריך להגיד: אזרח זה מי שמצביע למועצה וגם מצביע לכנסת.

איציק שמולי: מה שהתכוונתי זה שכאשר הדיון פה הוא כללי ולא עקרוני, אנחנו מפספסים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אזרח צריך לקבל – אין מניעה, אין סיבה אם מקום מגוריו הוא מעבר לקו הירוק, אין סיבה שהוא יאבד את הזכויות שלו.

עבד אל חכים חאג' יחיא: לכן אני פונה לאנשי המועצה, אני חושב שיהיה המשך לישיבה הזו, בין אם בישיבה או בצעדים אחרים – להכין רשימה של אלה שהם אזרחים שיש להם את הבעיה הזו, כדי לטפל בה, והיא צריכה לקבל טיפול מידי ופתרון מידי.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אבל יש עוד סוגיה אחרת שמחייבת טיפול, כי כל התושבים שנמצאים שם, למרות שמקום השינה שלהם הוא בצד המזרחי, אבל הם מקבלים שירותים ונכנסים לברטעה המערבית – מקבלים בתי ספר, מקבלים את כל השירותים שלהם כאן.

עבד אל חכים חאג' יחיא: לכן הסוגייה הזו גם צריכה דיון אחר.

עבד אל חכים חאג' יחיא: לכן צריך להכין גם את הרשימה הזו וגם את הרשימה הזו, עם הילדים, עם כל התושבים, ואז האזרחים יקבלו משוב או תשובה מידית, והתושבים צריכים טיפול, ואני חושב שצריך להחריג אותם בצורה מסוימת.

עבד אל חכים חאג' יחיא: המיקום שלהם, היות והגדר הלכה יותר מזרחה, ומרכז החיים, בפועל – כמעט ואין הפרדה, אני הייתי במקום כמה פעמים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אפילו עשיתי עבודות למועצה שם, כמהנדס.

עבד אל חכים חאג' יחיא: מי שהיה יושב ראש הוועדה הממונה באותה תקופה של 95, זה לא אחר מאשר השר דוד אזולאי.

עבד אל חכים חאג' יחיא: הוא היה יושב ראש הוועדה הממונה, וגם בו אפשר להיעזר להמשך - - -

<מועטסם יחיא: אני עובד סוציאלי שעובד ביישוב ברטעה משנת 93, לפני הקמת המועצה.

<מועטסם יחיא: חשוב לי לתאר פה שזה כפר שמרחוק אתה רואה אותו – כפר אחד, ולא שני כפרים.

<מועטסם יחיא: אז כל ברטעה זה כפר אחד ומה שמבדיל ביניהם זה ואדי, כמו שאתה עושה כביש קטן שהוא בשכונה, זה מה שמפריד בין שני היישובים.

<מועטסם יחיא: אז היישוב ברטעה זה יישוב אחד.

<קריאה: הם מחוברים בכביש?

<מועטסם יחיא: מחוברים, אתה יכול לעבור מברטעה המערבית לברטעה המזרחית ברגל וברכב ואתה יכול לבוא לשם לבקר - - -

חמד עמאר: אין בידוק במעבר?

<מועטסם יחיא: אין בידוק, אם אתה לא מכיר אתה לא מרגיש בהבדל.

<מועטסם יחיא: באים לשם יהודים וערבים מכל הארץ, נכנסים, ויש שוק חופשי שאתה יכול ליהנות ממנו בכל מקום.

<מועטסם יחיא: עכשיו אני רוצה להתייחס לבעיה.

<מועטסם יחיא: אנחנו העלינו את הבעיה מאז הקמת המועצה, לכל חברי שנמצאים פה, בוועדה.

<מועטסם יחיא: העלינו את זה בזמנו לשר הרווחה ודיברנו על זה, ביקשנו טיפול, שקודם כל – כל האנשים שגרים ויש להם תעודת זהות ישראלית, הם אזרחים שגרים בברטעה המזרחית, ואני, כעובד סוציאלי, כפקיד סעד, לא יכול להיכנס ולתת שירותים שם.

<מועטסם יחיא: פנינו, ביקשנו ואז קיבלנו הוראה שנמצאת במשרד הרווחה שאומרת שלמי שיש תעודת זהות כחולה והוא לא גר בתוך המועצה שלנו, של ברטעה המערבית, אני לא יכול לתת לו שירותים.

<מועטסם יחיא: אנחנו דנו בנושא הזה.

<מועטסם יחיא: בקשר לתלמידי בתי הספר – גם העלינו את זה במשרד החינוך והיו לנו ישיבות במשרד החינוך, בצפון, וביקשנו שיעלו את זה לירושלים כי יש לנו בעיה – כמעט מחצית מהתלמידים שלומדים בבית הספר היסודי, חטיבת הביניים והתיכון, הם תלמידים שבאים ממשפחותיהם בברטעה המזרחית.

חמד עמאר: מי מסבסד אותם, את התלמידים?

<מועטסם יחיא: הם לומדים בבית ספר יסודי וחטיבת ביניים בתיכון, ומסבסדת אותם המדינה.

<מועטסם יחיא: אבל מצד שני, המדינה והביטוח הלאומי בעיקר, כל הזמן רודפים בשאלות – איפה אתם גרים, איפה אתם יושבים, וכל הזמן חקירות.

<מועטסם יחיא: אז מה שקורה – משפחות, בשביל להוכיח, ואני עכשיו מדבר על היבט הסוציאלי ומה שקורה אצלם בברטעה המערבית, הרבה הגירה יש לנו מברטעה המזרחית, שבאים לגור בברטעה המערבית, בתת תנאים.

<מועטסם יחיא: באות משפחות והם גרים במחסנים, באזבסטונים, כל מיני מקומות שהם באים לגור בהם כדי להוכיח שהם תושבים, להוכיח שהם גרים בו.

<מועטסם יחיא: לך תטפל כמחלקת רווחה בכל כך הרבה מקרים.

עיסאווי פריג': אתה מדבר על אזרחים או תושבים?

<מועטסם יחיא: אני מדבר על אזרחים שיש להם - - -

חמד עמאר: אזרחים-תושבים, בואו נבדיל, חברה'.

חמד עמאר: תושבים – אין להם שום זכות.

חמד עמאר: אני מדבר רק על אזרחים.

<מועטסם יחיא: אני מדבר על אזרחים שיש להם תעודת זהות כחולה, שהם גרים בברטעה המזרחית, שאני, כמחלקת רווחה לא יכול לתת להם שירות כל עוד הם גרים שם.

<מועטסם יחיא: כדי לקבל את השירות שלי – ויש מקרים שיש מפגרים, חולי נפש, בעיות, משפחות חד הוריות, משפחות ברוכות ילדים, אני לא יכול להגיע לברטעה המזרחית, ואנחנו העלינו את זה לפני הרבה שנים, לפני 20 שנה.

<מועטסם יחיא: קיבלנו אז הוראה ברורה שאני לא יכול לטפל.

<מועטסם יחיא: אז יש לנו בעיה מאוד מאוד קשה שם, בברטעה המערבית.

חמד עמאר: תודה.

חמד עמאר: אני רוצה לשמוע את משרד הרווחה.

<אריאלה עטיה: קודם כל אני רוצה לציין שהמדיניות של משרד הרווחה היא שכל מי שיש לו תעודת זהות כחולה זכאי לקבל שירותים.

<אריאלה עטיה: אני לא יודעת על איזו הנחייה הוא מדבר, אני לא מכירה אותה.

<אריאלה עטיה: אנחנו נשמח לקבל את רשימת כל האזרחים שהוא דיבר עליהם כדי לבדוק מול המרשם.

איציק שמולי: מה זאת אומרת?

איציק שמולי: אבל אתם המדינה.

איציק שמולי: את צריכה אותו כדי לקבל נתונים על אזרחים שם?

<אריאלה עטיה: לא, אני רוצה שהוא יגיד לי על מי הוא מדבר, כי אנחנו לא מכירים את זה.

חמד עמאר: בואו נחדד את זה – אזרח מדינת ישראל שגר בברטעה המזרחית, מקבל את כל הזכויות?

<אריאלה עטיה: אם יש לו תעודת זהות כחולה- כן, הוא זכאי - - -

<קריאות: - - -

<קריאה: לא נכון.

<קריאה: יש ממש הבדל בין תעודת זהות כחולה ובין אזרחות.

<קריאה: סליחה, אדוני היושב ראש.

<קריאה: יש לנו אחד פה שהוא חבר מ- - - שהוא עם תעודת זהות ישראלית, עם אזרחות ישראלית.

<קריאה: הפסיקו לו קופת חולים, את כל הזכויות וביטוח לאומי לפני כמה שנים.

<קריאה: הוא נמצא פ.

חמד עמאר: תודה.

חמד עמאר: התשובה שלך ברורה - -

<אריאלה עטיה: חד משמעית.

חמד עמאר: - - חוקית, אזרח ישראלי שגר במזרח ברטעה - - -

<קריאה: זה גם כולל ביטוח לאומי?

חמד עמאר: כולל טיפול רפואי, כולל כל השירותים.

<אריאלה עטיה: - - - אני לא מדברת על ביטוח לאומי.

<אריאלה עטיה: אני מדברת מה שקשור אלינו, לחלק של הרווחה.

חמד עמאר: זה אומר שאם המועצה המקומית ברטעה המערבית נותנת טיפול לאותו אזרח שיושב במזרחית, אתם נותנים מימון כספי לנושא?

<אריאלה עטיה: בהחלט – כן.

<מועטסם יחיא: מה שאני קיבלתי בזמנו, אמרתי לך – מאז הקמת המועצה ב-97 פניתי למשרד הרווחה וקיבלתי הוראה, חבל שלא הבאתי את זה אתי, אבל לדיון הבא אביא אותה, כתוב, שחור על גבי לבן, שכל תושב שהוא - - -אפילו אזרח - - -

חמד עמאר: אני מדבר על אזרחים, אל תכניס את המילה "תושב", יותר.

<מועטסם יחיא: אזרח ישראלי שיש לו תעודת זהות כחולה, שגר מחוץ לתחומי ישראל, גר ברשות הפלסטינית – אתה לא נותן לו שירות.

<מועטסם יחיא: כל מי שגר בתוך תחום שיפוט מועצה מקומית בסמ"ה, אתה נותן לו שירות.

<מועטסם יחיא: את ההוראה יש לי במשרד.

חמד עמאר: תשלח את זה לוועדה.

<מועטסם יחיא: היא שאלה אותי באיזה שנה, בשנת 97 קיבלתי את ההוראה הזו.

איימן עודה: אדוני היושב ראש, יש דבר כל כך פשוט: אזרח, מגיע לו, נקודה.

איימן עודה: אפילו אם הוא גר פה, או אפילו אם הוא לומד בחו"ל, אפילו אם הוא לומד - - - בחו"ל, נשאר שם 10 שנים, חוזר לפה – הוא אזרח, מגיעות לו כל הזכויות.

<קריאה: - - - בקרית ארבע.

<קריאה: עם כל ההבדלים.

איימן עודה: לא חשוב.

איימן עודה: אני מנסה לחפש איפה הבעיה.

איימן עודה: אני חושב שהבעיה היא גם בגישה עצמה.

איימן עודה: כלומר, אני קורא את המכתב של תושבי ברטעה.

איימן עודה: כתוב שם כך: "יש לציין כי גרים 1,700 תושבים" – השתמשו ב "תושבים", במכתב שלהם.

איימן עודה: אחרי זה אומרים עוד פעם: "...

איימן עודה: בשמי ובשם התושבים".

איימן עודה: אחרי זה: "מדובר בתושבים ישראלים" ולא אזרחים.

<קריאות: - - -

<קריאה: זה ניסוח לא מוצלח.

חמד עמאר: חברה', בוא לא נפרש את המכתב.

איימן עודה: "התושבים הנ"ל סובלים".

איימן עודה: אחרי זה – "התושבים הנ"ל שותפים בהצבעה".

איימן עודה: ואיפה הם שותפים בהצבעה?

איימן עודה: אם זה בשלטון המקומי ואם זה לזעוק בכנסת.

איימן עודה: מה זאת אומרת?

איימן עודה: זאת אומרת שהם אזרחים ולא תושבים, אבל במקום להשתמש במילה "אזרחים" השתמשו במינוח הלא נכון.

איימן עודה: אז התשובה של השר התייחסה ואמרה: "תושב ישראל נחשב אדם שמרכז חייו בישראל ומתגורר דרך קבע בשטחי ישראל".

איימן עודה: אז השר ראה "תושבים" וענה לגבי "תושבים".

איציק שמולי: האבחנה יפה, אבל בפועל - - -

איימן עודה: תן לי להמשיך.

איימן עודה: אני חושב שאנחנו, בשם הוועדה – אני מציע לך, אדוני היושב ראש, שהוועדה תמליץ, במידה והם אכן אזרחים, קודם כל מגיעות להם הזכויות, נקודה.

איימן עודה: במידה ויש חלק שהם גם תושבים ולא אזרחים, צריך להיאבק בשבילם.

איימן עודה: כלומר, לעשות את זה לא הכל או כלום, וגם לא חלק על חשבון הכל, אלא להתקדם עם ה-80% ואחרי זה להמשיך להיאבק בשביל ה-20% הנותרים.

איימן עודה: עכשיו צריך להכיר ב-80%.

איימן עודה: אחרי זה יש לנו מאבק מתמשך.

חמד עמאר: תודה.

חמד עמאר: אני רוצה לשמוע את משרד הבריאות.

<בלה שולמן: אני רופאה אחראית בלשכת הבריאות מחוז חיפה, נפת חדרה.

<בלה שולמן: מבחינת הטיפול בבריאות, אז כמו שאמרו כאן, כל בעלי תעודת זהות כחולה מקבלים טיפול, גם ממשרד הבריאות וגם משירותי בריאות הציבור.

<בלה שולמן: בתחנות טיפת-חלב אנחנו מטפלים גם בילדים של ברטעה המזרחית וגם בנשים הרות, בקופות חולים מקבלים טיפולים ומענה כל מי שרשומים בקופות החולים, ובבית החולים מקבלים את הטיפול כולם.

חמד עמאר: אז מה שאת אומרת כאן, כל הדיון הזה הוא מיותר, אם כולם מקבלים את כל מה שאת אומרת.

חמד עמאר: אחד הדברים החשובים ששמעתי מחברי הכנסת המציעים, שהם לא מקבלים שירות רפואי, ואת כאן באה ואומרת שהם מקבלים את שירותי טיפת-חלב - - -

<בלה שולמן: תלוי - - -

עבד אל חכים חאג' יחיא: מה עם תושב - - -אישה יולדת שיולדת בבית חולים צריכה לשלם כמה אלפי שקלים.

<בלה שולמן: זה משהו אחר, זה מטעם הביטוח הלאומי.

<בלה שולמן: אם הביטוח הלאומי מגדיר שיש לה את ביטוח הבריאות והיא זכאית, אז היא לא תשלם.

חמד עמאר: תודה.

חמד עמאר: שמעתי, הבנתי.

חמד עמאר: אני רוצה לשאול את אחד הנציגים של התושבים – אזרח שגר בברטעה המזרחית והוא לא עובד, האם הוא מחויב בתשלום ביטוח לאומי ומס בריאות, או לא?

<יוסף קבהא: מחויב, כן.

חמד עמאר: ואם הוא לא משלם אז הביטוח הלאומי תובע אותו - - -

<יוסף קבהא: תובעים אותו והוא משלם, אבל משלם בלי שתובעים אותו, גם.

חמד עמאר: החובות חלות עליו.

זוהיר בהלול: נדמה לי שאנחנו מיתממים.

זוהיר בהלול: כל הסוגייה הזו היא סוגייה מדינית.

זוהיר בהלול: היא לא סוגייה פוליטית ולא אזרחית ולא תושבית.

זוהיר בהלול: אנחנו הרי יודעים שהמשולש הוא פוטנציאלי לחילופי שטחים וחילופי אזרחים.

זוהיר בהלול: אני חושב שהסיפור הזה הוא בדיוק ה study case של מדינת ישראל במשא ומתן העתידי כדי לבדוק אפשרויות של חילופי אזרחים וחילופי שטחים.

זוהיר בהלול: לכן הביטוח הלאומי, לא באופן מקרי נציגיו עדיין לא הגיעו.

זוהיר בהלול: נדמה לי שמי שהצליח להגיע מהמשולש לכאן בשעה היעודה, אז נציגי הביטוח הלאומי שהיו צריכים להגיע מירושלים לירושלים היו יכולים להגיע.

חמד עמאר: אני, מבחינתי, משרד הרווחה מייצג את הביטוח הלאומי וקיבלתי תשובה ברורה ממשרד הרווחה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אבל היא התנערה, היא אמרה שהיא מייצגת רק את הרווחה.

חמד עמאר: אבל היא אמרה באופן ברור שלא יכול להיות שמשרד אחד ייתן שירות ומשרד אחר לא ייתן.

חמד עמאר: מבחינתי.

חמד עמאר: אם שני משרדים יושבים כאן ואומרים שהם נותנים את השירות לאותם אזרחים, זה נוסח הסיכום שיהיה, זו האווירה של הסיכום.

עיסאווי פריג': חסר לנו החולייה של הביטוח הלאומי.

חמד עמאר: אני יודע.

זוהיר בהלול: היא אמרה בעצם לשונה שהיא מייצגת את הרווחה ולא את הביטוח הלאומי.

זוהיר בהלול: אין לה מנדט לייצג את הביטוח הלאומי.

<קריאות: - - -

חמד עמאר: אין הפרדה בין ביטוח לאומי לרווחה, אחד הולך עם השני.

חמד עמאר: הרי מי שצריך לתת את הרווחה זה הביטוח הלאומי, והיא מייצגת את הרווחה.

זוהיר בהלול: אבל עובדה שהם לא הגיעו.

זוהיר בהלול: אני אומר לך, איציק, זו בעיה מדינית, באמת.

זוהיר בהלול: הם נופלים קורבנות לעניין העתידי של השטחים וצריך להוציא את הסיפור הזה מהפרגרף המדיני ולתת לאזרחים האלה אפשרות - - -

חמד עמאר: אני חושב שאנחנו, כוועדת הפנים כאן, אין לנו את הסמכות לדון על עתיד ישראל מבחינה מדינית, אני רוצה להתמקד באותם אזרחים, אני רוצה שאותם אזרחים יקבלו את השירות הנכון.

חמד עמאר: לכן אני מבקש מחבר הכנסת בהלול להיכנס לתחום שאנחנו רוצים לקדם.

זוהיר בהלול: אני אומר לך שמוזר שהם לא הגיעו, ויש דברים בגו, בכך שהם לא הגיעו, וצריך לאפשר לאזרחים הללו לקבל את הקצבאות ואת כל השירותים מהביטוח הלאומי, כי סטטוטורית הם אזרחי מדינת ישראל.

חמד עמאר: תודה.

חמד עמאר: נציגי צה"ל, מישהו רוצה להוסיף עוד משהו?

<לית קבהא: יש אזרחיות שמתחתנות, ובעלה הוא תושב ולא אזרח.

<לית קבהא: מה אתו?

<לית קבהא: יש לו זכויות או אין לו זכויות?

<קריאות: - - -

חמד עמאר: אני חושב שבנושא הזה אנחנו לא דנים היום.

חמד עמאר: זה לא הדיון המהיר, הדיון המהיר מדבר על אזרחים.

חמד עמאר: יש חוק במדינת ישראל ואני לא אכנס עכשיו לדון בחוק הקיים במדינת ישראל.

<לית קבהא: אבל יש מצב כזה שמישהי יש לה אזרחות ולבעלה – אין.

חמד עמאר: הבנתי.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כשדיברתם על זה שנותנים היתרים למעבר לצד המזרחי של הגדר, גם אלה שיש להם את התושבות עוברים דרככם, או רק מי שאין לו – לא תושבות ולא אזרחות?

עבד אל חכים חאג' יחיא: זה חשוב, אם אתם מבדילים בין זה לזה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: פלסטיני – מי שתושב גם לא מקבל?

<קריאות: - - -

<קריאה: תושב פלסטין, נושא תעודת זהות פלסטינית.

חמד עמאר: הוא מקבל את כל השירותים מהרשות הפלסטינית.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כי התושבים כבר לא מקבלים – לא מפה ולא מפה.

חמד עמאר: נציג צה"ל, כיוף, אמר בצורה ברורה שכל תושב הרשות מקבל את כל השירותים הדרושים - - -

עבד אל חכים חאג' יחיא: לא.

עבד אל חכים חאג' יחיא: תושב ישראלי שהוא לא אזרח אלא תושב, יש לו תעודת זהות כחולה - - -

<קריאה: יש לו את זה ואת זה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אין לו את זה ואת זה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: או את זה, או את זה.

<מוחמד מעלואני: אני רוצה להיות פרקטי ומעשי.

<מוחמד מעלואני: אני סבור שהביטוח הלאומי צריך להיות נוכח פה.

<מוחמד מעלואני: למה?

<מוחמד מעלואני: כי הביטוח הלאומי בכל הסיפור הזה, עם כל הכבוד למה שנאמר פה, אזרח-תושב, אני לא נכנס לזה, אבל הביטוח הלאומי הוא האדון בעניין הזה כי הוא המוסמך לפי החוק לשלול מהאזרחים את התושבות, ושלילת התושבות תוביל לשלילת כל הזכויות הסוציאליות, הרווחה, הבריאות וכל השירותים החברתיים.

<מוחמד מעלואני: לכן אני שב וחוזר כי הביטוח הלאומי צריך להיות נוכח פה ולספק לנו תשובות, כי הוא זה שמחליט לשלול ממני את התושבות, בלי הוכחות - - -

חמד עמאר: - - - את האזרחות?

<מוחמד מעלואני: את התושבות.

<מוחמד מעלואני: אני אספק לוועדה בהקדם את כל ה - -

חמד עמאר: חבל שאחרי 21 שנים אין לכם אפילו רשימה, ואנחנו מגיעים לדיון חשוב כזה בכנסת ואתם לא מגיעים מוכנים.

אחמד טיבי: הבעיה הזו של תושבי ברטעה והמצב המיוחד של היישוב על שני חלקיו מוכר זה שנים.

אחמד טיבי: ההזנחה המכוונת של הרשויות לתנאים בסיסיים של תושבי המקום ואזרחי היישוב, יש לה סיבה.

אחמד טיבי: נדמה לי שאם היה מדובר באזרחים יהודים שגרים במקומות אחרים, ואין להשוות, אז הם היו מקבלים את כל הזכויות, לרבות ביטוח לאומי.

אחמד טיבי: עצם העובדה שנציג המוסד לביטוח לאומי לא נמצא כאן הוא חלק מההזנחה.

מסעוד גנאים: למרות שקרה דבר אבסורדי, חבר הכנסת טיבי, שנציגת משרד הרווחה שהוא אמון - - -

אחמד טיבי: המיניסטריון האחראי.

מסעוד גנאים: כן, של הביטוח הלאומי, אומרת - - -

אחמד טיבי: אני, לפני שהגעתי לכאן, דיברתי עם הפרופ' שלמה מור יוסף, מנכ"ל הביטוח הלאומי וביקשתי שוב שיבדוק את הנושא.

אחמד טיבי: אני מעריך שההחלטה היא לא של הביטוח הלאומי אלא של מישהו מעליו, ולכן התושבים שכאן, שטרחו והגיעו, ראויים לתשובה לגבי מרווח הזכויות הניטלות מהם, לרבות הביטוח הלאומי, ואני בטוח שחברי כולם כאחד הציגו את כל מגוון הנושאים.

אחמד טיבי: אני רוצה להודות לחבר כנסת יהודי אחד שנמצא כאן, - -

איציק שמולי: ויזם את הדיון.

אחמד טיבי: - - ויזם את הדיון, חבר הכנסת איציק שמולי.

<קריאה: שיזם והסתבך.

חמד עמאר: תודה.

חמד עמאר: מישהו רוצה להוסיף משפט?

חמד עמאר: אף אחד.

חמד עמאר: תשמעו, היתה חולייה חסרה, החולייה של הביטוח הלאומי.

חמד עמאר: אני אשלח מכתב לביטוח הלאומי לקבל תשובות, אנחנו נפנה אליהם לקבל תשובות ברורות בקשר לאותם אזרחים.

חמד עמאר: לפי הדיון, העמדה שלי ומה שאני רואה כאן, אני חושב שהוא לא צריך להבדיל בין אזרח לאזרח – אזרח שגר בברטעה המזרחית צריך לקבל את כל הזכויות.

חמד עמאר: לא יכול להיות מצב שהוא ייפול בין הכיסאות בגלל שהוא נמצא באותו ישוב – מזרחית או מערבית, זה לא משנה מבחינתי כאן לזכויות של אותו אזרח.

חמד עמאר: לכן אני אקרא גם לביטוח הלאומי בתשובה שלו שהוא ייתן את כל הזכויות לאותם אזרחים, גם את השירות הרפואי הדרוש, שגם אישה שצריכה ללדת שלא תצטרך לשלם, כי מאותם אזרחים מבקשים לשלם ביטוח לאומי אפילו אם הם לא עובדים.

חמד עמאר: הם מחויבים בחוק לשלם את הביטוח הלאומי, לכן אני לא יכול להחריג בחוק את האפשרות שהם יקבלו את כל השירותים.

חמד עמאר: נבדוק את הנושא, אני אבקש גם מהיועץ המשפטי של הוועדה לבדוק את הנושא המשפטי – אם אנחנו צריכים לשנות את החקיקה בנושא וצריכים ללכת לחוק מסוים בנושא, שנוביל חוק וחקיקה בנושא הספציפי הזה, ואני מבקש מחברי הכנסת שנמצאים כאן גם לבדוק את הנושא, להובלת חקיקה בנושא.

חמד עמאר: אני אבקש מהיועץ המשפטי של המועצה המקומית לספק לוועדה את החומר שביקשתי – רשימות שמיות של אזרחים שהם תושבי ברטעה המזרחית שלא מקבלים את השירותים, ואם יש אנשים שקיבלו את השירותים בשנים האחרונות.

חמד עמאר: אם יש צורך, נקיים דיון המשך.

חמד עמאר: תודה רבה.

חמד עמאר: אני מודה לכם, הישיבה נעולה.