ועדת הכספים, כנסת 20, פרוטוקול מספר 407, 2016-07-05 11:00

משה גפני: שלום לכולם, אני מתכבד לפתוח את הדיון.

משה גפני: על סדר היום – צו תעריף המכס והפטורים ומס קנייה על טובין – מעקב אחר סוגיות בנושא הרכב הדו גלגלי.

משה גפני: אנחנו קיימנו דיון על זה.

משה גפני: היה מדובר שתבדקו את סוגיית הרכב הדו גלגלי.

משה גפני: אנחנו סברנו אז שצריך לעשות אבחנה בין הרכב הדו גלגלי שהוא קטן יותר, לבין הגדולים יותר.

משה גפני: אתם הייתם אמורים לבדוק את זה.

משה גפני: אמרנו שנקיים את הדיון הזה, ואנחנו מקיימים אותו, עכשיו.

<נטליה מירנצ'וב: אני מרשות המסים.

<נטליה מירנצ'וב: אנחנו בעצם כבר כמה חודשים מפעילים את הרפורמה שעשינו שמהותה היא בעצם לאחד את האופנועים והקטנועים, כי החלוקה היא לעתים לא ברורה, לעשות איזשהו מדרג בין שיעורי המס שהיו קיימים דאז – 40% לקטנועים, ו-72% לאופנועים.

<נטליה מירנצ'וב: בעצם איחדנו את שתי הקטגוריות, יצרנו מדרג לפי נפחי מנוע ולפי הספקים, הקטנועים – כבר מכירים, הדו גלגליים היותר קטנים והפחות עוצמתיים משלמים מס יותר נמוך.

<נטליה מירנצ'וב: היותר גדולים מבחינת נפח מנוע ויותר עוצמתיים מבחינת ההספק משלמים מס יותר גבוה.

משה גפני: למה ערן יעקב לא בא, שואל חבר הכנסת מיקי זוהר.

<נטליה מירנצ'וב: אנחנו הנציגים שלו, אני מוכנה לענות על כל השאלות.

זהבה גלאון: אז השאלה שלי – מה זה אומר?

זהבה גלאון: לאיזה מספרים הגעתם?

<נטליה מירנצ'וב: עכשיו, כשאנחנו מסתכלים על נתוני רישום כלי רכב לתנועה במחצית הראשונה של 2016 לעומת התקופה המקבילה של 2015, אז יש גידול של 26% בכמות הכלים שנרשמו.

זהבה גלאון: של שניהם ביחד?

<נטליה מירנצ'וב: של כל הקטגוריות – דו גלגלי, כולל גם תלת גלגלי, 26% בגידול הכולל, ברישומים - - - אבל זה די מקביל.

משה גפני: הקטנים הם יותר?

משה גפני: איפה הגידול יותר גדול?

<נטליה מירנצ'וב: הקטגוריה של L1 היא בעצם רוב הכלים, ממוסה ב-40%, ולפני השינוי היתה 90% מהכלים ועכשיו סדר גודל של 80% מהכלים, כי חלק עברו למיסוי של 50 ו-60%, לא בגלל שהמיסוי על הקטגוריה השתנה, אלא שפשוט נכנסו יותר כלים מהקטגוריות שקודם היו יקרות יותר, ועכשיו בעצם המיסוי עליהם ירד.

משה גפני: אנחנו דיברנו בישיבה הקודמת שהכלים הקטנים, כדי לחסוך את הפקקים של הערים הגדולות, כדי שאנשים יוכלו להיות בנגישות יותר גדולה ממקום למקום, בכדי שיהיה פחות זיהום אוויר – דיברנו על זה שצריך לעודד את הכלים הקטנים.

<נטליה מירנצ'וב: אנחנו תכף נתייחס, פשוט התחלתי באיזושהי סקירה כללית ואני רוצה לתת תמונת מצב.

<נטליה מירנצ'וב: לעניין המיסוי, בעצם מה שאנחנו אומרים, קודם כל – המיסוי, מס קנייה, צריך להיגזר מעלויות חיצוניות שמייצר הרכב.

<נטליה מירנצ'וב: במקרה זה, הרכב הדו גלגלי או כל רכב אחר, מייצר כמה סוגים של השפעות חיצוניות, שזה עיכוב תנועה למשתמשי כביש אחרים שבמקרים קיצוניים מגיע לגודש, זיהום אוויר, תאונות.

זהבה גלאון: זה בישראל.

<נטליה מירנצ'וב: בכל מקום בעולם.

<נטליה מירנצ'וב: אלה שלושה סוגים עיקריים של השפעות חיצוניות.

<נטליה מירנצ'וב: יש גם סוגים נוספים – נניח, שימוש בקרקע למטרות תעבורה, על הכביש שמעבירים – כמובן, תופס מקום שיכול היה לשמש לדברים אחרים, מקום שמוקצה לחנייה, עלויות של מערכת חוקים, אכיפה, רמזורים ושירות וכו'.

<נטליה מירנצ'וב: כלומר, כל זה מהווה משהו שהמשתמש ברכב דו גלגלי או רכב רגיל מייצר כעלויות לציבור.

<נטליה מירנצ'וב: ברגע שאנחנו לא מטילים מס בצורה נכונה אנחנו מעודדים כניסה יותר המונית לשימוש ברכב, ובעצם המשק משלם על זה.

<נטליה מירנצ'וב: כדי להביא למצב מיסוי אופטימלי אנחנו משתדלים לאמוד את העלויות החיצוניות ולשקף אותן במיסוי.

<נטליה מירנצ'וב: כשאנחנו מסתכלים על מצבי מיסוי, וכפי שאמרתי, הכלים האלה הם רוב הכלים – אנחנו מדברים לא על קבוצה שולית - - -

משה גפני: הקטנים.

<נטליה מירנצ'וב: הקטנים?

משה גפני: הגדולים זה שולית?

משה גפני: זה לא שולית, זה מיעוט.

<נטליה מירנצ'וב: הגדולים זה מיעוט, הקטנים זה הרוב.

<נטליה מירנצ'וב: זה הכלל, 80% מהאוכלוסייה.

<נטליה מירנצ'וב: אז כשאנחנו מסתכלים עליהם קטגורית, אלה כלים שהם יותר נמוכים בעלויות היבוא שלהם.

<נטליה מירנצ'וב: כלומר, בסיס המס שלהם יותר נמוך, גם שיעור המס כרגע יותר נמוך.

<נטליה מירנצ'וב: כלומר, הם ב-405 לעומת 50,60 ו-70 בכלים אחרים.

<נטליה מירנצ'וב: כשהשיעור הזה מוכפל גם בבסיס מס יותר נמוך, אנחנו מגיעים למיסוי שהוא דה פקטו הרבה יותר נמוך ביחס לקטגוריות אחרות.

<נטליה מירנצ'וב: כמובן שהוא הרבה יותר נמוך ביחס לרכב.

משה גפני: אמרת את זה בישיבה הקודמתץ

<נטליה מירנצ'וב: כן.

<נטליה מירנצ'וב: עכשיו אני יכולה להביא גם מספרים, כלומר, בדקתי את הנושא.

<נטליה מירנצ'וב: רכב מקטגוריה L1 בממוצע משלם מס קנייה של 2,775 שקלים.

<קריאה: כמה זה באחוזים?

<נטליה מירנצ'וב: 40%.

<נטליה מירנצ'וב: בעוד שרכב L2 משלם קרוב ל-7,000 שקלים, ו L3 זה כבר כלים יותר - - -

<מיטל להבי: שזה 55%.

<נטליה מירנצ'וב: בסביבות 50% בממוצע.

<מיטל להבי: ו- L3?

<נטליה מירנצ'וב: משהו כמו 20,000 שח מס בממוצע.

<מיטל להבי: שזה 72%.

<נטליה מירנצ'וב: לא.

<נטליה מירנצ'וב: 72 אין יותר.

<נטליה מירנצ'וב: הפחתנו את זה ל-70%, חלקם ב-60%, אז ממוצע זה משהו כמו 67%.

<נטליה מירנצ'וב: אלה המספרים, אז דה פקטו המיסוי הנמוך כבר קיים.

זהבה גלאון: זו ההמלצה שלכם?

<נטליה מירנצ'וב: אנחנו מציעים לא לגעת כי אנחנו לא רואים הצדקה, כלומר, לא רואים איזשהו פער בעלויות חיצוניות.

<נטליה מירנצ'וב: יש, אולי, יתרון בזיהום, זה לא מוכח, כי אין כרגע נתוני זיהום.

<נטליה מירנצ'וב: כרגע משרד התחבורה מקדם הליך של רישום דגמים.

<נטליה מירנצ'וב: יכול להיות שאחרי שיהיה רישום ונראה כלים שהם מופחתי זיהום ונעשה אתם משהו פרטני, לא תלוי קטגוריה, אלא תלוי מאפיינים של רכב ספציפי - - - בנושא של תאונות הלכתי לקבצי PDF של הלמ"ס, יש רישום של תאונות.

<נטליה מירנצ'וב: בקטגוריות של כלים דו גלגליים קטנים יש מעורבות יותר גדולה בשל תאונות.

משה גפני: למה?

<נטליה מירנצ'וב: כי ככל הנראה – גם בזמנו בדקנו מול הרשות לבטיחות בדרכים – הם פחות יציבים, יש בהם פחות נוכחות של אביזרי בטיחות, הם יותר קלילים ויותר - - -, יותר משתרבבים לתנועה.

<נטליה מירנצ'וב: כלומר, סטטיסטית- עובדתית אנחנו רואים שיש להם יותר מעורבות בתאונות.

<מיטל להבי: יש צבע מחליק על הכביש שלא צובעים אותו לפי התקנות.

<מיטל להבי: יש הרבה בעיות.

<נטליה מירנצ'וב: זה יכול להיות, אבל כלי שהוא יותר יציב - - - טענה נוספת שהושמעה שבעצם מי שעובר ממכונית לדו גלגלי ובכך הוא חוסך בעלויות חיצוניות שגורם הרכב כי כמובן מבחינת הגודש יש יתרון לדו גלגלי, ומשתמש ברכב רגיל סביר להניח שהוא ייקח רכב L1 כי תנאי הרישיון שם יותר קלים.

<נטליה מירנצ'וב: אז בדקנו גם את הטענה הזו והיא התבררה כלא נכונה.

<נטליה מירנצ'וב: כלומר, מה שעשיתי – לקחתי שהיה להם רכב רגיל ב-2014 וב-2015 היה להם רכב אחר, והוא היה מסוג רכב דו גלגלי, ובקטגוריה הזו בסביבות 40% הלכו ל- L1, 40 ומשהו אחוז הלכו ל-L2, ומשהו כמו 8% הלכו ל-L3.

<נטליה מירנצ'וב: כלומר, אין איזושהי העדפה גורפת ל-L1, ממש לא.

<נטליה מירנצ'וב: בין המצטרפים החדשים, כלומר, אלה שלא היה להם רכב בבעלות והם רכשו דו גלגלי, גם שם - - -

משה גפני: לכן המסקנה שלך זה שלא להפחית.

<נטליה מירנצ'וב: השאלה גם מה זה אומר, אם יש איזשהו יתרון בלעודד מעבר למה שאנחנו כבר מעודדים, זו שאלה.

<נטליה מירנצ'וב: אבל גם הטענה עצמה לא מתקיימת, אז - - -

משה גפני: ולכן המסקנה שלך, שלא להפחית את - - -

<נטליה מירנצ'וב: אין מקום להפחית.

משה גפני: יכול להיות גם בגלל שייגרמו הפסדים לרשות המסים?

<נטליה מירנצ'וב: לא, זו לא שאלה פיסקלית, זו שאלה של מיסוי נכון כדי לייצר - - -

משה גפני: עוד נחזור אליך, תודה.

משה גפני: סגנית ראש עירית תל אביב, הממונה על תיק התחבורה, מיטל להבי, בבקשה.

זהבה גלאון: מטעם מרצ, אדוני.

<מיטל להבי: אני הקשבתי לכך שמס קנייה נגזר מעלויות חיצוניות, ובעצם קופת המדינה מבוססת על כל הנושא של רכב.

<מיטל להבי: כאילו נדמה שככל שזה יהיה מזהם יותר מזיק יותר המיסוי יגדל, והאינטרס הוא בעצם אינטרס מנוגד, בין טובת הסביבה והאזור לבין טובת הקופה, שעדיף לה יותר כסף.

<נטליה מירנצ'וב: - - -

<מיטל להבי: את אחרי זה תתקני אותי, גם אני הקשבתי.

<מיטל להבי: אני אומרת כך – תל אביב-יפו היא אולי המקום שיש בו הכי הרבה אופנועים, אבל אני חושבת שהיום בכל מטרופולין בעולם יש אופנועים.

<מיטל להבי: מסתבר שאנחנו עדיין באחוז שימוש מאוד נמוך בשימוש באופנועים יחסית לכל מה שיש בעולם, למרות מזג האוויר הנוח ולמרות הכל.

<מיטל להבי: חלק מהעניין זה העלות הגבוהה של אופנועים.

<מיטל להבי: זה לא רק העלות של מסי הקניה והמחיר, גם הביטוח הוא מאוד יקר.

<מיטל להבי: לפי ההיגיון הביטוחי היום, כשגובים מהם ביטוח, אפשר לומר שהמשאיות צריכות לשלם הכי מעט והולכי הרגל צריכים לשלם הכי הרבה, כי הם הכי בסיכון.

<מיטל להבי: יש פה איזו מתמטיקה הפוכה שאומרת שכאילו מי שהכי ניזוק מתאונות צריך לשלם את הביטוח הכי גבוה.

<מיטל להבי: אבל אנחנו מדברים עכשיו על מיסוי.

<מיטל להבי: אנחנו רואים באופנועים בתל אביב חולצי פקקים עירוניים וחולצי פקקים פרווריים.

<מיטל להבי: בטח כשאני נוסעת בעיר, והיום, בעקבות הניסוי שמתקיים בעיר תל אביב-יפו, שבו, יחד עם משרד התחבורה התרנו לאופנועים לנסוע על נת"צים וגילינו שזה לא מעכב את תנועת האוטובוסים, וגילינו שזה יותר בטיחותי לרוכבי האופנועים לנסוע בנת"צים ולא בסלאלומים, הרבה יותר בטיחותי, אנחנו רוצים לעודד את השימוש בדו גלגלי.

<מיטל להבי: הרכבת הקלה, אנחנו רק בקו הראשון.

<מיטל להבי: המשאית הראשונה עם הבטון עוד לא נכנסה.

<מיטל להבי: המשאית הראשונה עם החול עוד לא יצאה.

<מיטל להבי: כל מי שמדבר על הפיקוק בעיר עוד לא מבין מה צפוי לנו.

<מיטל להבי: המעבר הוא לדו גלגלי.

<מיטל להבי: בעיניי, ואני אומרת את זה בשיא האחריות, אופנועים עדיף על אופניים חשמליים.

<מיטל להבי: מה שקורה היום עם האופניים החשמליים, בהיעדר רישיון ומיומנות רוכב, בהיעדר ביטוח ואחריות לחיי אדם, בהיעדר רישוי לאופניים אנחנו אפילו לא יכולים לאכוף עליו שום דבר.

<מיטל להבי: מה שקורה, ככל שהדגם הזה של L1 יקר, מי שהולך על 1L ייקח במקומו את האופניים החשמליים שיהיו נזק הרבה יותר גדול בטווח הארוך לקופה, לביטוח, לחיי אדם.

משה גפני: ולכן מה המסקנה?

<מיטל להבי: המסקנה שלנו זה שצריך לעודד את האופנועים, להוזיל את המחיר גם לאופנועים הקטנים כחולץ פקקים עירוני, ואני חייבת להגיד- גם לאופנועים הגדולים.

זהבה גלאון: את המיסוי.

<מיטל להבי: את המיסוי להוריד גם לאופנועים הגדולים.

<מיטל להבי: מי שנוסע היום באיילון ורואה את הפיקוק ויודע שבדרך נת"צים, רואה את האופנועים נוסעים בשוליים, לא מוסיפים לפיקוק, מתניידים יותר מהר, יודעים שזה כלי רכב שבמדינה כמו שלנו, עם מזג אוויר כמו שלנו, עם עומסים כמו שלנו - צריך לעודד אותם.

<עידן עבודי: אני ראש תחום אנרגיה דלקים וסביבה במשרד התחבורה.

<עידן עבודי: אנחנו כן רואים – יש לנו תוכנית לעידוד כלי רב אישיים, מגוון כלים, מאופניים ועד רכב של קוואדרו-סייקלים , שהם מין כלאיים בין אופנוע למכונית – כל כלי הרכב האלה אנחנו מוצאים אותם כפתרון מצוין.

<עידן עבודי: אם אני אתייחס לעלויות חיצוניות, עלויות ישירות – בואו נבדיל.

<עידן עבודי: אנחנו מדברים על עלויות חיצוניות, אלה עלויות שנטליה הזכירה אותן: גודש, זיהום אוויר, חניה – כל אלה.

<עידן עבודי: הם מקבלים ביטוי במיסוי.

<עידן עבודי: העלויות הישירות שהן התאונות והמפגעים – זה מקבל באמת ביטוי בביטוח, וזה דיון אחר שגם שם אנחנו מנסים לעשות רפורמה, יחד עם הממונה על הביטוח, כי גם הוא הבין שיש פה מגזר שמביא תרומה וצריך להקל עליו, לא נקרא לזה "לסבסד" - - -

משה גפני: אתם עושים אבחנה בין הרכב הקטן לבין הכלי הגדול יותר?

<עידן עבודי: אז זהו, לא.

<עידן עבודי: יש מחקרים בעולם שנעשו לגבי ההבחנות האלה.

<עידן עבודי: אנחנו כן חושבים שכלי הרכב הקטן הוא יותר מתאים לשימוש העירוני המטרופוליני הקרוב.

<עידן עבודי: אנחנו כן רואים את הכלים האלה, הספציפיים כמשהו שמאוד מתאים פה.

<עידן עבודי: יחד עם זה, כמו שמיטל להבי אמרה, אנחנו גם רואים בכלים היותר גדולים - - - המחקרים בעולם לא מזהים הבדלים גם בתאוצות – יש לך כוח, יש לך הרבה הספק, אבל בתוך הפקקים, בגודש, אתה לא משתמש בהספק הזה.

<עידן עבודי: זה לא עוזר.

<עידן עבודי: מחקרים הראו שתכלס', התנועה של 125 סמ"ק או מנוע של ליטר – התאוצות, הבלימות, הזגזוגים – זה בסופו של דבר אותו הדבר.

<עידן עבודי: אנחנו לא מוצאים בגודש הבדל בהתניידות בין כל סוגי הכלים.

משה גפני: מה אתם מציעים לעשות?

<עידן עבודי: כן לעודד, את כל הקבוצות.

<עידן עבודי: בגלל שהקבוצה הגדולה היא כבר יותר פתוחה, היא מאפשרת התניידות יותר מטרופולינית, אפילו בטווח יותר גדול, דווקא הבעיות בכניסה לערים, פחות בתוך הערים – אנחנו רוצים לתת, באמת, ברפורמה שאנחנו הצענו, ביקשנו שהיא תהיה הרבה יותר מקיפה, לכל הקבוצות, לכל הקטגוריות, עד 35 קילוואט.

<עידן עבודי: אנחנו חושבים שזה כלי מצוין, והוא צריך ליהנות מ-40% מיסוי, והקבוצה הקטנה, באמת – זה זניח.

<עידן עבודי: כל העלות של כל המגזר הזה, עם הרפורמה שאנחנו מציעים, גם הכלים הגדולים, אנחנו מדברים פה - - - עם כל מגוון הכלים שאנחנו מציעים לדחוף קדימה, לעודד, זה יתבטא ב-40 מיליון, לעומת גודש שעולה למדינה 15 מיליארד.

משה גפני: יש לכם נייר עמדה בעניין הזה?

<עידן עבודי: כן.

<עידן עבודי: 15 מיליארד עולה לנו הגודש.

<עידן עבודי: אגב, הערכים שנטליה הזכירה לא מעודכנים.

<עידן עבודי: אנחנו משתמשים בערכים שהם די מיושנים, ועדיין יוצא יותר - - -

משה גפני: נייר עמדה יש לכם?

משה גפני: אני אבקש שתעבירו לנו בבקשה את הנייר.

זהבה גלאון: קודם כל, חזקים עלי דבריה של חברתי, מיטל להבי, שזה התחום שלה והיא בקיאה בו.

זהבה גלאון: אני רוצה להגיד משהו שהוא גם פער בין מצד אחד תפיסה שהיא תפיסה מקצועית, נניח, של משרד התחבורה, לבין תפיסה של רשות המסים, שיש לה ראייה כוללת.

זהבה גלאון: אני חושבת שהפער הזה צריך להיחתך כאן היום, בוועדה.

זהבה גלאון: הערה שנייה – אני מסתובבת בתל אביב, עוד לפני כל השיפוצים.

זהבה גלאון: זה סיוט לנסוע בתל אביב.

זהבה גלאון: שישלמו לי אם אני אעלה על אופנוע, כן?

זהבה גלאון: אני לא, אבל כל אלה שעולים, המדינה צריכה לעודד את זה, ואי אפשר לשלם את המסים המטורפים האלה שרשות המסים מציעה לשלם.

<נטליה מירנצ'וב: 2,800 שקל?

<מיטל להבי: מתוך 16,000 שקל, זה 40%.

<מיטל להבי: יותר קל לקנות אופניים.

זהבה גלאון: אין הלימה בין המדיניות מצד אחד שמבקש לעודד משרד התחבורה ונציגי הערים – במקרה זה תל אביב – לבין הפרקטיקה שמציעים לנו.

זהבה גלאון: אם אנחנו רוצים לחסוך ואם אנחנו רוצים לעודד את החלופה לרכב הפרטי, אז צריך לשלם על זה, להוריד את מס הקנייה, להפחית את מס הקנייה.

זהבה גלאון: מישהו רציך לשלם על זה.

זהבה גלאון: לא מדובר כאן - - - אני יושבת בוועדה כאן כבר כמה שנים.

זהבה גלאון: פה עפים סכומים.

זהבה גלאון: אנחנו מדברים גם בחיי אדם, גם בעומס.

זהבה גלאון: אנחנו צריכים ללכת כאן למהלך שהוא מהלך קצת יותר מתאים למציאות, זה מה שאני מציעה.

מכלוף מיקי זוהר: אני כמעט קרוב לעמדתך.

מכלוף מיקי זוהר: בדבר אחד אני חולק – צריך לעשות הבדל משמעותי בין אופנועים כבדים ובין אופנועים קלים של עד 125 סמ"ק או אפילו 250 סמ"ק.

מכלוף מיקי זוהר: את האופנועים האלה כן יש לנו מטרה לעודד, כי כמות התאונות באופנועים האלה יחסית קטנה יותר ופחות קטלנית מתאונות שקורות באופנועים כבדים שבדרך כלל נהרגים - - -

<נטליה מירנצ'וב: גם בתאונות קשות - - -לפי הלמ"ס, הם מבחינים בין תאונות קשות וקטלניות - - -

מכלוף מיקי זוהר: כן, אבל הנתונים שונים.

<נטליה מירנצ'וב: אז כמובן שבתאונות קלות - - - אבל בקשות יש - --

מכלוף מיקי זוהר: אבל את תסכימי אתי בסמ"ק נמוך יותר ההיקפים של הנזק הבריאותי-גופני הוא הרבה יותר קטן מאשר באופנועים גדולים.

<נטליה מירנצ'וב: תלוי למי.

<נטליה מירנצ'וב: בכל תאונה יש, כמובן, את המרכיב שמכוסה בפרמיות הביטוח, יש מרכיב שהוא לא מכוסה, ואותו רוכב שנפגע, אנחנו, כמובן - - -

משה גפני: מה שאומר חבר הכנסת מיקי זוהר, ואני גם חושב כך – המציאות הזו שאת נוסעת ברכב קטן, או מישהו נוסע ברכב קטן ומעורב בתאונה, זה שהוא ייפגע יותר קשה מאשר רכב כבד יותר הוא סיכוי נמוך מאוד.

משה גפני: להפך.

משה גפני: רכב קטן יותר, בכלי קטן יותר, הסיכוי להיפגע יותר קשה הוא נמוך.

משה גפני: זה ההיגיון אומר.

<נטליה מירנצ'וב: בסטטיסטיקות אנחנו לא רואים את זה.

<קריאות: - - -

<עידן עבודי: בתנועה העירונית - - - בואו נעשה איזו התפלגות בין התאונות - - -

מכלוף מיקי זוהר: אני יודע לומר את מה שאני רוצה לומר.

מכלוף מיקי זוהר: אופנועים כבדים, מעל 250 סמ"ק, אני כן חושב שאם יהיה עליהם מיסוי גבוה, זה לא נורא.

מכלוף מיקי זוהר: אופנועים שהם 250 סמ"ק ומטה אנחנו צריכים לעודד.

<עידן עבודי: סמ"ק זה בכלל לא קריטריון ל - - - המנוע.

משה גפני: הכוונה היא לכלים הקטנים יותר.

מכלוף מיקי זוהר: אני אגיד לכם למה – כמות הפקקים היום במדינת ישראל הפכה להיות בלתי נסבלת.

מכלוף מיקי זוהר: ככל שיש כלים קטנים יותר כמות הפקקים קטנה, זה פעם ראשונה.

מכלוף מיקי זוהר: פעם השנייה – גם צריכת הדלק שלהם, וזיהום האוויר – זה, אני חושב, הרבה פחות מאשר רכבים כבדים.

מכלוף מיקי זוהר: ככה אני חושב, אולי אני טועה.

<עידן עבודי: סליחה, אבל הנתונים הם מוכחים.

<עידן עבודי: ברגע שיש לך מנוע יותר גדול, הוא מנצל יותר טוב - - -

מכלוף מיקי זוהר: אבל צריכת הדלק יותר גדולה.

<עידן עבודי: לא.

<עידן עבודי: לא.

<עידן עבודי: במנועים קטנים יש בעיה.

<עידן עבודי: דווקא פה אני לא מציע ל- - -

מכלוף מיקי זוהר: אבל אני יודע שאופנועים צורכים הכי פחות דלק.

<עידן עבודי: זה לא בדיוק ככה.

<עידן עבודי: יש לך ממיר קטליטי שהוא צריך חום מסוים כדי לעבוד בו.

<עידן עבודי: ב-25 סמ"ק הוא לא מגיע לטמפרטורה הרצויה והוא פחות מטפל במזהמים ואתה בעצם, יותר - - -

זהבה גלאון: אבל הוא הולך לכיוון שלך, הוא רק לא משתמש בהגדרות.

<עידן עבודי: בואו נידבק למה שיש בעולם.

<עידן עבודי: אני מציע שהקריטריון יהיה 35 קילוואט.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: אנחנו מדברים על אבחנה.

מכלוף מיקי זוהר: הכלים הקטנים צריכים לקבל הטבת מס, הכלים הגדולים פחות צריכים לקבל הטבת מס, זה מה שאני חושב.

מכלוף מיקי זוהר: לעודד שימוש בכלים קטנים, הרבה יותר טוב בכלל למדינה, כרגע.

מכלוף מיקי זוהר: אני חושב שזה מה שאני מצפה מכם, רשות המסים, לעשות.

מכלוף מיקי זוהר: אגב, אין בעיה גם – נרים טלפון לערן יעקבי - - -

זהבה גלאון: ומה את אומרת?

<מיטל להבי: אני אומרת שהקטנים הם חלופה לאופניים וזה מצוין להוזיל אותם מאוד, אבל הגדולים הם חלופה לרכב, וצריך לסלק את הרכבים מהכביש.

<טל ברנר: אני יושבת ראש איגוד יבואני הרכב הדו גלגלי.

<טל ברנר: תודה רבה לך, אדוני, על הדיון שיזמת כאן, בהמשך לפרוטוקול של הדיון הקודם, בו הבעת את עמדתך החד משמעית.

<טל ברנר: משרד האוצר, רשות המסים ניגשו לעשות בדיקה, ושמענו את דעתם.

<טל ברנר: אני רוצה לרוץ על הדברים, אמנם הכנו מצגת, אבל בכמה נקודות.

<טל ברנר: כמובן שאני מסכימה עם הדברים של חברי הכנסת ושל נציגי הציבור, של הגברת מיטל להבי ועידן.

משה גפני: מיטל להבי דיברה על תל אביב.

משה גפני: פעם זה היה נכון.

משה גפני: היום, אפילו בבני ברק הנסיעה – את יכולה לראות - - -

<טל ברנר: בני ברק ובכל הארץ – ירושלים, חיפה, כל האזורים.

משה גפני: גם בבני ברק הנסיעה הפכה להיות קשה, עצם העובדה שגם שם יש עבודות של הרכבת – גם שם הגודש הוא גדול, אבל באמת, אנשים חרדים התחילו לנסוע עם קטנועים כאלה.

משה גפני: זה כמעט בלתי אפשרי אחרת.

משה גפני: פעם זה היה תל אביב.

משה גפני: ידענו ששם נוסעים אופנועים.

משה גפני: היום את יכולה לראות את זה בכל גוש דן ללא יוצא מן הכלל.

<טל ברנר: אז דיברו פה על הגודש, שהוא משמעותי, ועל חיסכון בשעות נסיעה, על צריכת דלק, על החלטת ממשלה להכיר בתחליפי הדלק, על הוזלת יוקר המחייה, וזה משמעותי מאוד.

<טל ברנר: אנחנו באמת מתמקדים באמת בקטגוריות, לעשות סדר.

<טל ברנר: אנחנו מתמקדים בקטגוריה של עד 35, בקטנועים הקטנים, בקטנועים שגם מצוידים חלקם באמצעי בטיחות.

<טל ברנר: במצגת שיש לאדוני יש בעמוד 3 נתונים של משכי זמן.

<קריאות: - - -

<טל ברנר: משכי נסיעה, משכי נסיעה של זמן מהפרוורים והכניסה לערים, ולכן אנחנו ממקדים את הדיון לא רק בפתרון עירוני בתוך הערים, אלא גם בנגישות בכניסה מהפרוורים לערים.

<טל ברנר: בעמוד הבא יש נתונים מאוד מפורטים שאדוני התרשם לבד, אבל הרציו הוא שהרכב נוסע באמת פי 3,4 ו-5 ממשך של קטנוע או דו גלגלי.

<טל ברנר: דיברנו קודם על כבישים ודיברו על נושא של תאונות, אז אני רוצה להאיר את עיני כולם שבנושא של תאונות – אל"ף, 70% מהתאונות, וזה דיון שקיימתי בשבוע שעבר ברשות הלאומית לבטיחות בדרכים – זה תאונות באשם של הרכב.

<טל ברנר: בארץ פשוט יש עם זה עניין ביטוחי משום שלפי חוק הפלת"ד, אין שאלת אשם, ואז חושבים שזה על הדו גלגלי.

<טל ברנר: 70% זה תאונות מעורבות – אשם הרכב.

<טל ברנר: גורמים נוספים זה תשתיות, ואמרה מיטל להבי, זה נושא של סימון צבע שאין אכיפה נוקשה.

<טל ברנר: משרד התחבורה לא מצליח לאכוף, בגלל איזשהו פלונטר משפטי, וכל רשות עושה את שלה בסימון של הצבע על הכביש.

<טל ברנר: נושא של מעקות בטיחות – כל מי שמכיר את התחום יודע שיש שם בעיה של תשתית.

<טל ברנר: אחוז נוסף של נפגעים זה באמת תאונות עצמיות, ובכל מקום יש ניזוקים.

<טל ברנר: עוד דבר שהוא חשוב – לגבי התאונות המעורבות והכלים בנפחים הנמוכים ובהספקים הנמוכים, זה העובדה שאכן הפגיעות, וזה נתון שהוא ודאי – הפגיעות ברכב קטן הוא כמו ברכב פרטי.

<טל ברנר: כלומר, כשמהלכים אלינו אימה שהם נפגעים יותר, זה נתון שהוא לא נכון.

<טל ברנר: בעמוד הבא יש נושא של עלות עומסי התנועה.

<טל ברנר: זה נתון של משרד התחבורה, המהנדס עידן עבודי גיבש והציג את הדברים.

<טל ברנר: אם תרצה לראות בעמוד 6 אצלך את הנושא של עומסים, ואם רואים את הנושא של צפיפות, את העלות של זה למשק.

<טל ברנר: סך הכל העלות של הגודש, של העומס, של האקלים, של זיהום האוויר – זה 52 מיליארד.

<טל ברנר: חולצי פקקים.

<טל ברנר: אנחנו מאמינים – כן, אנחנו מאמינים שאנחנו: אל"ף, פתרון יעיל, זול ונגיש, ומתחת ליד, הוא כאן, לא צריך לחפש ולא צריך להמציא את הגלגל.

<טל ברנר: בי"ת, הוא נכון בתוך הערים, כי הוא גם מהווה תחליף לאופניים החשמליות שבהן יש בעיה קשה עם כל הדברים שאמרה מיטל להבי – עם נושא של לימוד, מיומנות, הדרכה, תחזוקה, טסט, ביטוח ואכיפה, ובכניסה לערים ולמטרופולין בכל הארץ, גם בקריות, גם בירושלים, הנושא של הגודש.

<טל ברנר: לכן אנחנו מסכימים עם עידן, עם הדברים שנאמרו, שצריך להחיל את ההטבות על הקטגוריה הנכונה, על הקטגוריה הנמוכה.

<טל ברנר: עוד דבר משמעותי שאני רוצה להתייחס אליו, אנחנו לעומת העולם.

<טל ברנר: יש נתונים של חדירה של דו גלגלי בהשוואה לרכב.

<טל ברנר: אנחנו 1 ל-10 ממה שקורה בעולם.

<טל ברנר: כלומר, הנתון הוא לא הגיוני.

<טל ברנר: אם בארץ יש מסך מצבת כלי הרכב, אנחנו, הדו גלגלי מהווים 4%, ונתון שאני מכירה אותו 20 שנה מהתחום, הוא לא השתנה, לא הצלחנו לעשות כלום עם זה.

<טל ברנר: אנחנו 4% - זה מצבת הדו גלגלי בישראל.

משה גפני: מה זה 1 ל-10?

<טל ברנר: אחוז כניסה של משתמשי דו גלגלי לעומת אחוז כניסה ברכב.

משה גפני: ישראלי שנוסע – יש לעומתו 10 באיזה מקום?

<טל ברנר: ביוון, ספרד, איטליה, פינלנד, צ'כיה.

<טל ברנר: יש לאדוני את הנתון הזה, ואם לא- יעבירו לו מיד.

משה גפני: כמה בארצות הברית?

<טל ברנר: ארצות הברית זה לא שוק של דו גלגלי, זה רק של ה- hard Rednex הענקיים, זו מדינה אחרת לגמרי.

<טל ברנר: אנחנו משווים את עצמנו לאירופה ולא לארצות הברית, משום שארצות הברית זה שוק אחר של דו גלגלי עם כלים אדירים.

<קריאות: - - -

<טל ברנר: טאיוואן זה מטורף.

<טל ברנר: חברי אומר לי – בואי נביא נתון מהמזרח הרחוק.

<טל ברנר: יפן, טאיוואן.

<טל ברנר: ודאי ששם הנתון הוא הרבה יותר טוב מאירופה.

<טל ברנר: מי שביקר במדינות האלה – טאיוואן, סין, יפן – יש יותר דו גלגלי מאשר רכבים.

<טל ברנר: לא שאפנו לשם.

<טל ברנר: אנחנו נושאים עינינו לאירופה, למדינות קרובות עם תנאי אקלים זהים: יוון, ספרד, איטליה, צרפת, פינלנד, צ'כיה – הנתון מדבר בעד עצמו.

<טל ברנר: זה יחס שהוא יחס - - -יש פה איזשהו עיוות.

<טל ברנר: גם ד"ר שי סופר, המדען הראשי במשרד התחבורה שעובד אתנו בשיתוף פעולה מלא, כמובן – עידן, הוא נציגו, מכיר את הנתונים, סומך את ידיו.

<טל ברנר: הוא אומר שיש בארץ עיוות שהוא עיוות מאוד משמעותי.

<טל ברנר: אם אנחנו עוברים למה שאנחנו חושבים שצריך להיות, מה אנחנו מציעים, חושבים ומאמינים שיקל עלינו – בעמוד הבא.

<טל ברנר: אנחנו חושבים שאם נפחית את מדרגת המיסוי הראשונה לחולצי הפקקים הקטנים של 125 סמ"ק, ונעמיד אותה על 20% מס, שזה בערך המס שקיים היום לרכבים קטנים 0 0 0

משה גפני: כמה כסף זה?

<טל ברנר: סך הכל 7 מיליון, הגודש הוא 52 מיליארד.

<טל ברנר: אם נעשה בדרגה שהיא עד 35 KB זה עוד 8 מיליון.

<טל ברנר: אנחנו מדברים פה על 15 מיליון לעומת 52 מיליארד.

משה גפני: הקטנים זה 7 מיליון.

<טל ברנר: כן.

<טל ברנר: זה פינאטס בשביל הוועדה הזו.

<טל ברנר: זה דבר שהוא מהותי, וכן – גם נטליה נתנה את הנתון ש-40% - עברו מרכב ל-L1.

<טל ברנר: זה נתון פנטסטי.

<נטליה מירנצ'וב: מתוך אלה שעברו.

<טל ברנר: מתוך אלה שעברו.

<טל ברנר: זה פנטסטי.

<טל ברנר: חצי בחרו בדו גלגלי, זה פנטסטי.

<קריאה: כמעט חצי מהאנשים השאירו את האוטו - - -

<נטליה מירנצ'וב: מתוך אלה שעברו יותר מ-1,500 איש - - -

<טל ברנר: מעולה, מצוין.

<טל ברנר: 1,500.

<טל ברנר: בואו נדמיין 120 אלף רוכבים על דו גלגלי שכולם יעשו shifting הפוך – יעברו לנסוע ברכב.

<גדי אבירם: אנחנו יבואנים של רכב דו גלגלי.

<גדי אבירם: אני רוצה רק לתקן שני נתונים שאני לא מכיר.

<גדי אבירם: אתמול התפרסמו דוח התוצרים של רכב דו גלגלי.

<גדי אבירם: זה הדוח האמיתי, כמה נוסעים ברכבים, כמה עלו, אז עלו 8,778 כלי רכב דו גלגלי במשך ששת החודשים הראשונים של השנה.

<גדי אבירם: עליה של 11%, לא 26%.

<גדי אבירם: 11% לעומת שנה שעברה, הרבה פחות משנת 2008, אבל עלו 167 אלף מכוניות, כשבתוך המכוניות האלה דרגת המיסוי למכוניות הקטנות היא חצי מאשר של קטנוע קטן.

<גדי אבירם: אני מכיר את הדמגוגיה של רשות המסים, ואני רוצה להגיד שני דברים: אחד, המדרגות מקובלות עלינו, אבל הן מקובלות עלינו באופן כזה שהמדרגה הראשונה תתחיל נמוך יותר ושלא תיעשה עליית מסים על שום קטגוריה שישנה היום כי אנחנו מכירים את המחטפים.

<גדי אבירם: אנחנו לא רוצים למצוא את עצמנו עכשיו במין איזשהו דיון כזה שיגידו מחר בבוקר – אוקיי, פה ככה ופה מעלים, אלא לייצר, בעצם, על אותם דברים, אותן שתי דרגות מסים שאנחנו מבקשים להפחית אותן, אנחנו מבקשים שהן לא תהיינה על חשבון האחרים, ולא יהיה פה איזשהו רמז של – אוקיי, אנחנו נותנים הטבה.

<גדי אבירם: לכן אנחנו מעלים במקום אחד ומורידים במקום אחר.

משה גפני: אתם אומרים כל הזמן על הנושא של הגודש שזה מיליארדים.

משה גפני: איך הגעתם לזה?

<טל ברנר: נתון של משרד התחבורה, של האדון שיושב פה, ונמצא במצגת.

משה גפני: אבל איך הגעתם לזה?

משה גפני: איך אתם יודעים לתמחר את הגודש?

<עידן עבודי: ממיסוי ירוק.

<עידן עבודי: מתי שעשו את העבודה של מיסוי ירוק אז זה הנתון ש - - -

משה גפני: בסדר, אבל איך הגעתם לזה?

<עידן עבודי: צוות בין משרדי - - - זמן על הכבישים.

<קריאה: שעת עבודה.

משה גפני: מה עוד?

משה גפני: שעת עבודה זה מיליארדים?

<עידן עבודי: כן, זה מגיע למיליארדים עבור כל האנשים שנוסעים שם.

<קובי סודאי: אני מלשכת המסחר, יבואני הדו גלגלי.

<קובי סודאי: להתייחס לדברים, כדי שלא תהיה פה דיסאינפורמציה.

<קובי סודאי: שיהיה ברור שהיום, הקטנועים הקטנים, אנחנו מדברים גם על בין עירוני וגם על העירוני, ממוסים במדינת ישראל כמו רכב קטן.

<קובי סודאי: לא להפוך את זה למספרים, להראות את זה באחוזים.

<מיטל להבי: יותר.

<מיטל להבי: כפול מרכב קטן.

<טל ברנר: ורן יעקב אמר שהרכב הקטן עם ההטבות מגיע ל-20%, כך הוא אמר בכנס של רכב 2016, מעל הבמה בפאנל, בדיון על מסים אמר – 20%.

<קובי סודאי: אז אני אומר - אם לוקחים את הנתון הזה של מיסוי זהה לרכב ודו גלגלי ואנחנו מסתכלים בטבלה ורואים שבמדינות כמו איטליה ושבדיה האחוז הוא 16, מסך מצבת הרכב, אנחנו מבינים מה קורה.

<קובי סודאי: אנחנו פחות משבדיה, מדינה שאפשר לרכוב בה אולי 3 חודשים בשנה.

<קובי סודאי: לכן, זה עיוות שנרצה לתקן לטובת כולנו, לא רק לטובת הרוכבים, אלא לטובת כל משתמשי הכביש.

משה גפני: אני רק רוצה להביע את דעתי בעניין, וכמובן בסופו של דבר נצטרך להחליט לגבי הדבר הזה.

משה גפני: אני כמו חבר הוועדה סבורים שחייבים לעודד את הרכב הדו גלגלי לפחות בנפח הקטן – אני לא רוצה להיכנס להגדרות מקצועיות.

משה גפני: אנחנו מכירים את העולם, מכירים את מה שקורה בארץ.

משה גפני: לי אין ספק שבמציאות שבה אנשים יעברו לרכב דו גלגלי קטן, כפי שזה קורה היום בכל המקומות, בכל הערים שאנחנו מכירים, המשמעות של העניין שזה יפחית תאונות דרכים, יפחית את הגודש, יפחית זיהום אוויר ויאפשר מעבר ממקום למקום בלי עצבים, שזה לבד - - - אני לא יודע אם משרד התחבורה תמחר את העצבים.

משה גפני: זה פשוט מעצבן היום לנסוע בגוש דן.

משה גפני: הנסיעה ברכב – המשמעות של העניין היא קריטית.

משה גפני: לא כל אחד יעבור לקטנוע, זה נכון, אבל אני ראיתי אנשים שנוסעים בקטנוע שבעבר לא הייתי מאמין שהם ייסעו בזה.

משה גפני: אנשים נוסעים מחוסר ברירה, זו תמונת המצב.

משה גפני: מדינה נורמלית מעודדת את הדבר הזה באמצעות הפחתת המסים.

משה גפני: הביטוח זה דבר אחד, המסים זה דבר אחר.

משה גפני: היא מעודדת את זה באמצעות הפחתת המסים והיא אומרת לאנשים – אל תקנו רכב, או אל תקנו כלים כאלה שגורמים לגודש וגורמים לכל מה שדיברנו – זיהום אוויר, וכו', ואם תקנו משהו אחר, תקבלו הנחה במיסוי, תשלמו מס פחות באופן יחסי למה שעולה הכלי עצמו.

משה גפני: אני לא יודע מי צריך לקבל החלטה אצלכם.

משה גפני: אנחנו נקבל פה החלטה שאנחנו מבקשים את זה.

משה גפני: במידה ותחליטו שלא – אנחנו נשקול, אין לנו כלי אחר אלא חקיקה.

זהבה גלאון: מה הוא לוח הזמנים?

משה גפני: שבועיים.

משה גפני: יש לכם שבועיים לבדוק את העניין הזה, להגיד כיוון.

משה גפני: אם יש כיוון – אני הולך אתכם.

משה גפני: אני, אחרי הטבות המס לא הולך נגדך.

מכלוף מיקי זוהר: היא יודעת הכל.

מכלוף מיקי זוהר: נטליה היא מחשב מהלך.

מכלוף מיקי זוהר: רק תזיני עוד נתון אחד – שאנחנו יכולים לעשות חקיקה.

<נטליה מירנצ'וב: אתה יכול לאיים.

מכלוף מיקי זוהר: לא לאיים, למה לאיים?

מכלוף מיקי זוהר: חלילה.

מכלוף מיקי זוהר: אנחנו מבטיחים לך שנעשה חקיקה.

משה גפני: אני רק מבקש – אני אומר לך את דעתי.

משה גפני: תכף נקבל החלטה.

<נטליה מירנצ'וב: דיברו פה הרבה אנשים על פקקים, וזה בא ממקום מסוים, מהרגש, כי רובנו נוסעים במכוניות ועומדים בפקקים.

<נטליה מירנצ'וב: מדובר במצב שבחלקו נגרם מהשקעות שהמדינה עושה בכבישים, ברכבת.

<נטליה מירנצ'וב: בחלק מהמקרים זה מצב זמני, אמנם מעצבן, אבל המדינה פה משקיע בלתקן את המצב.

<נטליה מירנצ'וב: הפתרון שמציעים פה זה לעשות מיסוי נמוך מהמיסוי האופטימלי.

<נטליה מירנצ'וב: אנחנו בעצם יצאנו מהנחה שהמיסוי צריך להיות 70% על הכלים, נתנו את ה-40% על רכב קטן, מתוך הכרה שמדובר ברכב שליחים, בתשומה עסקית במקרים רבים.

משה גפני: למה הקלתם?

<נטליה מירנצ'וב: כי יש רצון להקל במוצרים שהם תשומה עסקית, ברכב קטן דו גלגלי שהוא יותר משמש לשליחויות, לפיצריות, לשליחי חברת הדואר - - -

משה גפני: הבנתי.

משה גפני: אני עוצר אותך בקריאת ביניים – בעצם, מה שאת אומרת זה ככה: את אומרת שאת מקבלת את מה שאומרים, ולכן הפחתתם את זה מ-70 ל-40.

משה גפני: העיקרון מקובל, השאלה היא רק כמה.

משה גפני: את טוענת שמספיק, אנחנו טוענים שלא.

משה גפני: זה כל הוויכוח, אין לנו ויכוח מקצועי.

משה גפני: אם היית אומרת שאת נגד זה, ונגד להפחית, ומביאה נתונים, ואת יודעת להביא נתונים - - -

<קריאות: - - -

זהבה גלאון: אתם מסכימים על העיקרון - - -

משה גפני: מה שאתם הפחתתם, בגלל שאתם מעודדים את השליחויות, אתם מעודדים את הכלי הקטן, זה בסדר גמור.

משה גפני: אין לנו ויכוח בעיקרון.

משה גפני: יש לנו עכשיו דיון כמה להפחית.

משה גפני: האם מספיק מה שהפחתתם ל-40% או שצריך להפחית ל-20%.

<נטליה מירנצ'וב: אם אותם 40% מייצר איזושהי אטרקטיביות יתרה לאופניים החשמליים, אז אנחנו מוכנים גם לשקול מס על האופניים החשמליים.

<קריאות: - - -

<מיטל להבי: אני לא מבינה.

<מיטל להבי: עלויות של זיהום אוויר, עלויות של תאונות דרכים, ההצהרה של המשק הישראלי שהוא רוצה לוותר על הרכב הפרטי, שרוצים לעבור לתחבורה אלטרנטיבית, לא מבקיעה את המוח של משרד האוצר?

<מיטל להבי: אני לא מבינה את זה.

<מיטל להבי: את אמרת קודם שכאשר מורידים את המיסוי, השימוש עולה.

<מיטל להבי: הרי זה מה שאנחנו רוצים - - -

<נטליה מירנצ'וב: אז כולם פה נגד אופניים חשמליים.

<נטליה מירנצ'וב: את רוצה להפחית - - -

<עמוס יוגב: אני מרשות המסים.

<עמוס יוגב: אני לא כלכלן.

<עמוס יוגב: לא נעים לי שיש כאן התקפה חזיתית על נטליה.

זהבה גלאון: לא, לא, לא.

זהבה גלאון: מה פתאום.

<קריאות: - - -

מכלוף מיקי זוהר: אנחנו מפרגנים לה.

משה גפני: היא כמעט הוכתרה פה כרבנית של ועדת הכספים.

<עמוס יוגב: זו התקפה חזיתית.

<עמוס יוגב: קודם כל, כשהיא מציגה נתון כלכלי אני בטוח שמאחורי כל נתון עומדת סופר בדיקה, לא בדיקה.

מכלוף מיקי זוהר: אתה לא הבנת, אנחנו החמאנו לה.

<עמוס יוגב: אני רוצה להגיד כמה עובדות, שנדע, קדימה.

<עמוס יוגב: אנחנו כרשות כן - - - ולא 70%.

<עמוס יוגב: לכן אנחנו גם הוספנו הפחתות נוספות, - - -אופנוע תלת גלגלי, הורדנו 3,000 שקל, כשהממוצע, מדברים על 2,000 שקל - - - אופנוע חשמלי אם היה פטור ממסים, אם היינו רוצים לעודד, אז היינו עוברים לאופנוע חשמלי והוא פטור ממסים.

<מיטל להבי: אין תחנות הטענה - - -

<עמוס יוגב: אופניים חשמליים פטורים ממסים.

<עמוס יוגב: זאת אומרת, יש דברים שאנחנו כן מעודדים.

<עמוס יוגב: 40% זה 2,000 שקל, כשהביטוח השנתי זה 6,000 - - -

<מיטל להבי: גם את זה צריך להוריד.

<עמוס יוגב: אבל זה לא אצלנו, זה לא בבית ספר שלנו.

<עמוס יוגב: אז נכון, אנחנו הורדנו, ומול המסים האחרים

משה גפני: אני מסכם את הדיון כלהלן: אל"ף, אנחנו מאוד משבחים את העבודה שנטליה עושה.

משה גפני: אנחנו סומכים על הנתונים שלה.

משה גפני: אנחנו מקבלים את זה גם מהעבר וגם מהווה, ובעזרת השם גם מהעתיד.

משה גפני: אם השתמע למישהו שהיה פה משהו נגד נטליה, זה פשוט לא נכון.

משה גפני: להפך.

משה גפני: אם זו לא היתה היא, והיה מישהו אחר, חבל על הזמן מה שהייתי עושה לו.

משה גפני: אבל זו נטליה ואני חרד לכבודה.

משה גפני: יש החלטה ברשות המסים, ואחרי הדיון הזה היום זה ברור – שצריך לעודד את כלי התחבורה הזה.

משה גפני: אין ויכוח על זה.

משה גפני: אומר את זה גם משרד התחבורה.

משה גפני: הוא אומר את זה בגדול יותר, אבל אין ויכוח לגבי העניין הזה שאתם רשות המסים, שאתם צריכים את הכסף.

משה גפני: אתם גובים את הכסף, הסכמתם להפחית כסף, יש פחות הכנסות.

משה גפני: יש ויכוח האם אנחנו כתוצאה מההפרטה הזו הגענו לממדים שהממדים האלה מספקים.

משה גפני: התשובה – לא.

משה גפני: אנחנו רחוקים מאירופה, רחוקים מכל מקום בעולם.

משה גפני: אנחנו מתעצבנים.

משה גפני: כל הזמני הזה שיש בגוש דן הוא זמני, שלוקח הרבה מאוד זמן.

משה גפני: אנחנו מדברים על שש שנים לפחות.

משה גפני: בלי הזמני הזה, בלי שחופרים את הרכבת הקלה יש פקקים וגודש בגוש דן שהוא בלתי מתקבל על הדעת במדינה מתוקנת, שלא מתמודדים את זה.

משה גפני: אין התמודדות.

משה גפני: משרד התחבורה משקיע הרבה מאוד בעידוד התחבורה הציבורית ובסלילת כבישים ומחלפים.

משה גפני: התוצאה היא שאנחנו צריכים לעשות עוד דברים.

משה גפני: ולכן אנחנו מבקשים להפחית מ-40% ל-20%.

משה גפני: זו בקשתה של ועדת הכספים.

משה גפני: אני מבקש שתבחנו את העניין הזה.

משה גפני: צריכים לדבר עם הממונים עליכם, צריכים לדבר עם רשות המסים.

משה גפני: אני מבין שזה אובדן הכנסות של לפחות 7 מיליון שקל.

משה גפני: אני לא בטוח, אבל, שבחשבון גדול, אם לא הולכים על ראש קטן שזה באמת אובדן הכנסות בגלל שזה בסופו של דבר יהיה חסכון בדברים אחרים.

<נטליה מירנצ'וב: זה יותר אבל זה לא משנה.

<נטליה מירנצ'וב: זו לא שאלה פיסקלית.

משה גפני: 10 מיליון.

משה גפני: מה לעשות?

משה גפני: אני השתכנעתי שזו שאלה של כסף.

משה גפני: מה לעשות?

משה גפני: יכול להיות שאני טועה, טעיתי בהרבה דברים.

<עידן עבודי: אבל זה לא נכון דווקא לתת לאלה.

<עידן עבודי: אנחנו גם מבחינה בטיחותית - - -

משה גפני: הבנתי, הבנתי.

משה גפני: אבל אני אחרי הדיון.

משה גפני: אחרי הדיון כבר.

<מיטל להבי: לא.

משה גפני: אני שולח אותך לדבר עם ערן יעקב.

משה גפני: אתה הרשות המבצעת, יחד אתה?

משה גפני: אתם באים עם שתי דעות שונות, אז אני מבקש.

משה גפני: אנחנו, ברשות המחוקקת, הדעה שלנו היא אחת.

משה גפני: חברת הכנסת גלאון היא ממרצ, מיקי זוהר מהליכוד, ואני מיהדות התורה.

משה גפני: הדעה שלנו היא אחת.

משה גפני: אם היו יושבים כאן כל 17 חברי הוועדה כולם היו באותה דעה.

משה גפני: רוב חברי הוועדה מכל המפלגות תומכים בעניין הזה כי זה באמת דבר שצריך לעשות אותו.

משה גפני: אני מבקש שתוך שבועיים תבדקי את העניין הזה, תחזרי בעניין הזה עם תשובה.

משה גפני: אם התשובה תהיה כיוון שבאמת הולכים לאיזה שהוא כיוון או לרפורמה מהסוג הזה, אנחנו נחכה לכם, וזה בסדר.

משה גפני: במידה ולא, הכלי שיש לרשותנו, אנחנו לא יכולים להוציא צווים – הכלי שעומד לרשותנו הוא חקיקה.

משה גפני: אני לא מאיים, חס וחלילה.

משה גפני: אני רוצה שזה יילך לכיוון הזה אצלכם.

משה גפני: תנו לי תשובה.

משה גפני: אני אתייעץ בין החברים ויכול להיות שלא תהיה ברירה, נלך לחקיקה.

משה גפני: גם בחקיקה אתם יכולים לבלום אותנו.

משה גפני: תעבירו החלטה בוועדת השרים לחקיקה.

משה גפני: אבל חקיקה זה כבר יותר המקצוע שלנו.

זהבה גלאון: אני לא מכירה מישהו שבלם אותך.

<נטליה מירנצ'וב: רק התייחסות קטנה – משרד התחבורה, הזכרתי את זה, בעצם מוביל ומקדם וזה כבר בשלבי יישום סופיים את הנושא של רישום דגמים באופנועים, כמו שקיים היום ברכב.

<נטליה מירנצ'וב: ברגע שיש לנו רישום דגמים יש לנו גמישות הרבה יותר גדולה להתחשב בזיהום ובמאפייני בטיחות ולתת הפחתות מס בתחומים האלה בפינצטה, ולא באופן גורף.

<נטליה מירנצ'וב: יכול להיות שזה הכיוון.

<נטליה מירנצ'וב: מבחינה תוצאתית גם יפחת שיעור המס האפקטיבי, אבל זה יהיה משהו שגם מושקע בו שכל, ומעודדים משהו רצוי מבחינת המדינה.

<טל ברין: זה נדבר שנעשה, זה תהליך שהתחיל במשרד התחבורה בשילוב עם משרד האוצר, אבל הוא מדבר על אמצעי בטיחות.

<טל ברין: זה פרוייקט שהוא מקביל, הוא לא - - -

משה גפני: הבנתי.

משה גפני: בסדר, תודה רבה.

משה גפני: אנחנו, עד יום שלישי בעוד שבועיים נדבר.

<נטליה מירנצ'וב: אני באמת רוצה לראות מה יוצא בדגמים האלה.

משה גפני: נחכה לזה.

משה גפני: אני מחכה לזה, אני מאוד מבקש שתלכו בכיוון, אני חושב שזה נכון מבחינה ציבורית.

משה גפני: זה גם מתקבל מאוד טוב במצב הזה במיוחד בעת הזו שאנחנו נמצאים במקומות שבהם יש את העבודות, שהן לא הולכות להסתיים, לא מחר ולא מחרתיים.

משה גפני: גם בלי זה, הצפיפות והגודש הם בלתי נסבלים.

משה גפני: גם כשאנחנו רחוקים ממה שקורה בעולם.

משה גפני: לכן, מן הדין, אם אני הייתי עובד רשות המסים הייתי עושה כל מאמץ לעשות את זה.

משה גפני: אבל אני לא עובד של רשות המסים.

<נטליה מירנצ'וב: בכל אופן אנחנו כמה זמן חשבנו בכיוון של לתת הקלות לכלים שמצוידים במערכות בטיחות מתקדמות.

<נטליה מירנצ'וב: כלומר, צריך לשמור את הרזרבה - - -

משה גפני: הוועדה מבקשת ומחליטה להפחית מס על הכלים הקטנים יותר, הדו גלגליים, בגלל העיקרון הזה של השליחויות וכל מה שנלווה לזה.

משה גפני: נחכה לעוד שבועיים ונשמע מה אתם אומרים, ונקבל החלטה פה.

משה גפני: או שנתמוך בכם כי אתם הולכים להפחית את זה, או שנלך לכיוון של חקיקה כי אתם לא הולכים לכיוון הזה.

משה גפני: אני מודה לכם, הישיבה נעולה.