ועדת הפנים והגנת הסביבה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 224, 2016-07-04 11:00

דוד אמסלם: טוב, רבותיי, צהריים טובים.

דוד אמסלם: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הפנים והגנת הסביבה בנושא אי מינוי נציגי החברה האזרחית בוועדות התכנון, של חברת הכנסת יעל כהן-פארן ושל חבר הכנסת מיקי לוי ושל חבר הכנסת דב חנין.

דוד אמסלם: אז נתחיל עם חברת הכנסת יעל כהן-פארן.

דוד אמסלם: בבקשה.

יעל כהן-פארן: תודה רבה.

יעל כהן-פארן: אני פותחת דיון שני עם העיר שלנו.

יעל כהן-פארן: אז לכבוד.

יעל כהן-פארן: תודה לך, היושב ראש, ותודה באמת על קביעת הדיון המהיר באופן מהיר.

יעל כהן-פארן: כי אנחנו באמת ביקשנו להעלות כאן סוגיה – בעיניי מאוד מטרידה.

יעל כהן-פארן: ועדות התכנון השונות – מדובר על בעיקר הארציות – נמנעות כבר – בחלק מהמקרים שנים ובחלק מהמקרים חודשים ארוכים, ממינוי של נציגי הציבור ונציגי ארגונים מקצועיים כחלק מהוועדה.

יעל כהן-פארן: שזה מתחייב מהחוק ואף מתיקון החוק.

יעל כהן-פארן: למשל: שעבר רק ביולי לפני שנה – לפני שנה כמעט בדיוק – להוספה של נציגי ארגונים חברתיים, שלא היו לפני כן בוועדות.

תמר זנדברג: פה, בוועדה, עשינו את התיקון הזה.

יעל כהן-פארן: כן.

יעל כהן-פארן: ועדיין לא מונה, למרות פניות.

יעל כהן-פארן: וכבר מסוף ספטמבר פנו נציגי הארגונים לשר הרווחה והשירותים החברתיים, שהוא אמון על קביעת הנציג.

יעל כהן-פארן: כמובן ששר האוצר זה מי שבסופו של דבר, על פי חוק, ממנה את הנציגים.

יעל כהן-פארן: ופשוט לא מקבלים שום מענה.

יעל כהן-פארן: אני רוצה לומר שוועדות התכנון – המקום שבו נערכים דיונים מאוד רגישים ובאים לאזן באינטרסים שונים; וגם כך ועדות התכנון מאוד-מאוד מוטות לכיוון של הרבה יותר משקל לנציגי הממשלה לעומת החברה האזרחית.

יעל כהן-פארן: גם לרשויות המקומיות יש נציגות מועטה.

יעל כהן-פארן: בסופו של דבר, שם מתבצעים האיזונים והבלמים בכל הדיונים לפרטי פרטים של תכניות.

יעל כהן-פארן: תשמעו, הרבה פעמים אין להם רוב, בסופו של דבר, לאותם נציגים, אבל הם באים והם מעלים נקודות שלכאורה משנות את הדיון, מטיבות את הדיון, מעשירות אותו: נקודות הסתכלות של הסביבה, של הארגונים החברתיים, של בעלי מקצוע, של אדריכלים.

יעל כהן-פארן: אתם לא רוצים לשמוע אותם בוועדות התכנון?

יעל כהן-פארן: אתם לא רוצים לשמוע איך, מבחינה תכנונית, התכנית שאתם יושבים עליה, על המדוכה, תושפע, ואיך המתכננים רואים את זה, ואיך איגוד האדריכלים רואה את זה.

יעל כהן-פארן: אני קצת באמת מתקשה להבין מדוע מדירים אותם.

יעל כהן-פארן: מדוע לא קובעים את אותם נציגים.

יעל כהן-פארן: נציגי הארגונים המקצועיים, כמו האדריכלים – כבר ארבע שנים לא ממונה הנציג שלהם למועצה הארצית לתכנון ולבנייה.

יעל כהן-פארן: הנושא הזה של התכנון – הרי אנחנו בסוף נתקלים בכל כך הרבה התנגדויות ובכל כך הרבה חוסר שביעות רצון של הציבור, שרואה את עצמו כנפגע מחלק מהתכניות.

יעל כהן-פארן: אני לא אומרת כולן.

יעל כהן-פארן: והרבה פעמים התכנון, השלבים הראשוניים שבהם מבוצע התכנון – שם המקום להתמודד עם הטעויות, עם התנגדויות.

יעל כהן-פארן: אם עושים נכון את התכנון מלכתחילה, אז מונעים בסופו של דבר את אותן התנגדויות ואותן התמשכויות ארוכות בבתי משפט, לפעמים, ובהתנגדויות וחקירות וכולי.

יעל כהן-פארן: אז בואו, תעשו את זה נכון.

יעל כהן-פארן: הוגדר כבר בחוק מי צריך להיות בדיונים האלה, ותתנו לו להיות שם, כדי לעשות את תהליך התכנון טוב יותר.

יעל כהן-פארן: תודה רבה.

דוד אמסלם: תודה רבה.

דוד אמסלם: חבר הכנסת מיקי לוי, בבקשה.

מיקי לוי: תודה רבה לך, אדוני.

מיקי לוי: תודה רבה על קיום הדיון.

מיקי לוי: אני, מעת לעת, מוצא את עצמי מגיע לוועדה בראשותך לדיונים בעניין התנהלות רשויות התכנון, ואני מודה שבתקופת כהונתי כסגן שר האוצר קיבלו כוח יתר על מנת לסייע במשבר הדיור.

מיקי לוי: כוח שלצערי מתגלה יותר ויותר כמדאיג.

מיקי לוי: ואני אומר את זה בעקבות אותו ויכוח עקרוני על בנייה במי נפתוח, לא בנייה במי נפתוח.

מיקי לוי: כן בחנו.

מיקי לוי: ואני הופעתי בפני הוועדה ואמרתי שאם זה ימשיך בצורה כזאת, אני אלחם בכנסת בכל כוחי כדי שאת הכוח המיותר הזה לוותר.

מיקי לוי: גם לנו יש מגבלת כוח.

מיקי לוי: הפעם אני מגיע אליך בעניין האיזון הדרוש והמתחייב – וזה מלשון החוק.

מיקי לוי: לא משום דבר אחר – של חוק התכנון והבנייה, שמחייב את ועדות התכנון להיות מורכבות באופן שמבטא איזון בין נציגי הממשלה והרשויות המקומיות, לבין החברה האזרחית ואנשי המקצוע הרלוונטיים למועצה.

מיקי לוי: לא יכול להיות שהאיזון הזה לא יתקיים.

מיקי לוי: כי כשאין איזון, האינטרס הציבורי לא נשמר.

מיקי לוי: וזה חמור מאוד, כשהאינטרס הציבורי אינו נשמר.

מיקי לוי: לצערי, חלק ניכר מהתפקידים של נציגי החברה האזרחית והגופים המקצועיים בוועדות התכנון אינם מאוישים או מאוישים בחסר.

<תומר רוזנר: יש לנו נתונים?

יעל כהן-פארן: כן.

יעל כהן-פארן: כן.

<תומר רוזנר: אז אולי כדאי להגיד אותם.

מיקי לוי: אז תיכף תגידי את הנתונים.

מיקי לוי: אני אסיים בשנייה וחצי, כי לא באתי עם הנתונים.

מיקי לוי: וכשיש נציגי ציבור, התפקידים האלה אינם מיושמים.

מיקי לוי: האינטרס הציבורי – ברור שהוא נפגע ולא בא לידי ביטוי בצורה האופטימלית, כפי שהמחוקק מבקש.

מיקי לוי: לא אף אחד אחר.

מיקי לוי: המצב הזה, של היעדר מינוי נציגי החברה האזרחית, פוגע באיזון שהמחוקק ביקש ליצור, בכך שהדעות שנשמעות באותן ישיבות אינן מגוונות.

מיקי לוי: רק צד אחד נשמר.

מיקי לוי: האינטרס של הציבור לא נשמר.

מיקי לוי: ומדובר בנציגים של הארגונים המקצועיים: מתכננים, אדריכלים – כמו שחברתי אמרה.

מיקי לוי: כל אותם אנשי מקצוע.

מיקי לוי: זה לא איזה מישהו שבא והוא מוביל דעה ציבורית ובלה בלה.

מיקי לוי: אנשים שתפקידם הוא כל הנושאים האלה.

מיקי לוי: מה עוד שהדור הצעיר.

מיקי לוי: ביקשנו להכניס גם מהדור הצעיר.

מיקי לוי: שיישמע.

מיקי לוי: זה העתיד שלהם.

מיקי לוי: זה העתיד שלהם.

מיקי לוי: אנחנו מעבירים להם, בסופו של דבר, את האחריות על המדינה הזאת לדור הבא.

מיקי לוי: ולא ייתכן שבשעה שממנים נציגי משרדי ממשלה ורשויות מקומיות, בעוד ייצוגם בוועדות האלה כמעט ולא יהיה או יהיה בחסר.

מיקי לוי: אני רוצה להפסיק כאן, כדי להגיד לך אם את יודעת את הנתונים.

מיקי לוי: כי אני לא באתי עם הנתונים.

יעל כהן-פארן: כן.

יעל כהן-פארן: אז אולי אני אשלים, רק את הנתונים, שיהיה ברור על מה מדובר.

יעל כהן-פארן: אז היום חסרים במועצה הארצית לתכנון ובנייה, שיש בה 36 חברים, מתוכם 11 – השלטון המקומי; 17 – משרדי הממשלה; ושבעה נציגי החברה האזרחית.

יעל כהן-פארן: אז חסר נציג הארגונים המקצועיים, שזה לא מאויש כבר שש שנים.

דוד אמסלם: מה חסר?

יעל כהן-פארן: הארגונים המקצועיים, שזה אגודת האדריכלים ואיגוד המתכננים.

יעל כהן-פארן: והם עתרו בנושא לבג"ץ - - -

דוד אמסלם: זאת אומרת, חסר אחד מתוך השישה?

יעל כהן-פארן: חכה.

יעל כהן-פארן: רק התחלתי.

יעל כהן-פארן: חסר נציג הארגונים המקצועיים – שש שנים.

יעל כהן-פארן: אוקיי?

יעל כהן-פארן: נציג הארגונים העוסקים בחברה ורווחה, שזה התיקון לחוק מלפני שנה; נציגת ארגוני הנשים – שנתיים.

יעל כהן-פארן: התפקיד לא מאויש שנתיים; ונציג הדור הצעיר – קיים נציג אחד, אבל אין לו ממלא מקום.

דוד אמסלם: אוקיי.

דוד אמסלם: בואי נתחיל קודם כל בלי ממלא מקום.

דוד אמסלם: מה - - -

יעל כהן-פארן: בסדר.

דוד אמסלם: זה בוועדה הארצית?

יעל כהן-פארן: זה בוועדה הארצית.

<תומר רוזנר: במועצה הארצית לתכנון ולבנייה.

יעל כהן-פארן: במועצה הארצית לתכנון ולבנייה.

דוד אמסלם: כרגע שניים חסרים?

<תומר רוזנר: שלושה.

יעל כהן-פארן: שלושה – נשים, חברה ורווחה ומקצועיים.

דוד אמסלם: וזה מתוך שישה?

<תומר רוזנר: מתוך שבעה נציגי ציבור.

יעל כהן-פארן: מתוך שבעה נציגי ציבור.

יעל כהן-פארן: כן.

דוד אמסלם: מתוך שבעה.

דוד אמסלם: מתוך שבעה.

דוד אמסלם: אוקיי.

יעל כהן-פארן: הוועדה לתשתיות לאומיות: נציג ארגוני הסביבה – זה רק ממלא מקום.

יעל כהן-פארן: נציג הארגונים המקצועיים – אין.

יעל כהן-פארן: ונציג הארגונים העוסקים בחברה ורווחה, לפי תיקון 103 – גם אין.

יעל כהן-פארן: שני אלה זה גם בות"ל וגם בותמ"ל.

יעל כהן-פארן: סליחה.

דוד אמסלם: מתוך כמה בות"ל?

יעל כהן-פארן: בות"ל ובותמ"ל זה משתנה.

יעל כהן-פארן: ות"ל זה 13 ממשלה, אחד השלטון המקומי ושלושה הציבור.

<תומר רוזנר: שלושת הציבור אינם, בעצם.

דוד אמסלם: יש רק אחד.

יעל כהן-פארן: לא.

יעל כהן-פארן: רק ארגוני הסביבה נמצאים.

יעל כהן-פארן: רק חסר להם ממלא מקום.

<ניר פפאי: וצריך להגיד שגם אין ממלא מקום.

<ניר פפאי: והרבה פעמים זה בעיה שאין ממלא מקום.

יעל כהן-פארן: כן.

יעל כהן-פארן: אין ממלא מקום.

יעל כהן-פארן: ותמ"ל זה 12 ממשלה וארבעה שלטון מקומי ושניים ציבור.

<תומר רוזנר: מה איתם?

<תומר רוזנר: לא קיימים?

יעל כהן-פארן: בותמ"ל הציבור זה החברה והרווחה – לא קיים.

יעל כהן-פארן: ובותמ"ל יש נציגות לארגוני הסביבה או שזה המקצועיים?

<קריאות: כן.

יעל כהן-פארן: יש נציגות לארגוני הסביבה.

יעל כהן-פארן: אז אחד חסר.

דוד אמסלם: אוקיי.

דוד אמסלם: מאה אחוז.

תמר זנדברג: אבל צריך להגיד: זה לא רק המספר.

תמר זנדברג: גם בעצם, במיוחד בות"ל ובותמ"ל.

תמר זנדברג: במועצה הארצית לתכנון ולבנייה ההרכב קצת יותר מאוזן, ובהתאם גם אנחנו רואים שיותר נציגים חסרים.

תמר זנדברג: הות"ל והותמ"ל – הקולות האלה שחסרים, הם היחידים בעצם שמלבד משרדי הממשלה הם מוסיפים איזשהו קול.

תמר זנדברג: הרי נלחמנו כאן.

תמר זנדברג: ואני שמחה על הכנות ועל גילוי הלב, שידידי, חבר הכנסת מיקי לוי, גם היכה על חטא על התקופה שלו ברשות המבצעת.

תמר זנדברג: ובאמת, אני אומרת את זה לא בציניות.

מיקי לוי: - - -

תמר זנדברג: אני חייבת להצדיע לאומץ שלך ולכנות.

תמר זנדברג: ודווקא בגלל שאתה היית אחראי על זה, אני חושבת שהלהט שלך לבוא ולהצביע על הכשלים הוא אפילו יותר.

תמר זנדברג: איך אומרים: במקום שבעלי תשובה עומדים וכולי.

תמר זנדברג: אבל באמת בות"ל ובותמ"ל – אלה הנציגים היחידים שמייצגים איזשהו אינטרס אחר שהוא לא ממשלתי.

תמר זנדברג: ולכן אי מינוי, למרות שזה נציגים מעטים ולמרות שיכול להיות שאין להם סיכוי לגבש רוב בוועדות האלה, עדיין הקול שהם משמיעים הוא פשוט נעדר, והשיטתיות שבאי מינויים הוא זועק לשמיים.

תמר זנדברג: כי בהיעדרם לא יישמע שום קול שהוא לא ממשלתי.

תמר זנדברג: ולכן החשיבות.

דוד אמסלם: תודה רבה.

<תומר רוזנר: וזה בלי שנדבר על הוועדות המחוזיות.

דוד אמסלם: כן.

תמר זנדברג: כן.

תמר זנדברג: נכון.

דוד אמסלם: חברת הכנסת יוליה מלינובסקי.

יוליה מלינובסקי: תודה רבה.

דוד אמסלם: קודם כל, אני מקבל אותך בברכה ושיהיה לך בהצלחה.

יוליה מלינובסקי: איזה יופי.

יוליה מלינובסקי: אתה השני היום.

יוליה מלינובסקי: הראשון היה חבר הכנסת משה גפני, שקיבל אותי בברכה.

יוליה מלינובסקי: תודה רבה.

יוליה מלינובסקי: אני בדיוק מצטרפת ליועץ המשפטי.

יוליה מלינובסקי: אנחנו לא מכירים עוד.

יוליה מלינובסקי: כי אתה אמרת עכשיו: זה מצוין, הותמ"לים.

יוליה מלינובסקי: אני עוד לא מכירה את כל השמות האלה.

תמר זנדברג: ות"לים.

יוליה מלינובסקי: ות"לים, ותמ"לים וכל מיני.

יוליה מלינובסקי: אני ישבתי 13 שנה במועצת העיר חולון, ומתוכן שמונה שנים בוועדת המשנה לתכנון ובנייה.

יוליה מלינובסקי: אז בעצם שם קובעים דברים.

יוליה מלינובסקי: זו האינסטנציה הכי נמוכה, אבל שם אנחנו פותחים את התכניות; שם אנחנו מתעסקים עם התחדשות עירונית; שם אנחנו, אחר כך, בוועדה המקומית, מאשרים את תכנית מתאר העיר.

יוליה מלינובסקי: זה המקום.

יוליה מלינובסקי: שם בכלל לא נתקלתי בשום נציגי הארגונים.

יוליה מלינובסקי: כי מי שמגיע לישיבות, בדרך כלל, זה רשות מקרקעי ישראל ומשרד הפנים, בנוסף לחברי המועצה שהם חברי הוועדה.

יוליה מלינובסקי: אני אגיד בכנות, כי הייתי בצד השני של המתרס: לפעמים, כשאנחנו מקבלים ערעור של ארגון ירוק, כזה או אחר, וזה תוקע לנו תכניות, שנים על גבי שנים, על איזושהי דיונה, שגר שם איזשהו ג'וק נדיר.

<קריאה: - - -

יוליה מלינובסקי: לא, אני לא צוחקת.

יוליה מלינובסקי: זה מה שקרה בחולון.

יוליה מלינובסקי: יש לנו מתחם אחרון בחולון, שעדיין אנחנו תקועים עם הפרצלציה.

יוליה מלינובסקי: ולמה זה תקוע?

יוליה מלינובסקי: לגבי הערעורים שקיבלנו מארגוני הירוקים למיניהם, על איזושהי דיונה.

יוליה מלינובסקי: אני לא צוחקת.

יוליה מלינובסקי: זה אמת.

יוליה מלינובסקי: דיונה שיש שם איזושהי חיה נדירה, שאיכשהו צריך לחשוב איך להגן עליה.

יוליה מלינובסקי: בגלל זה אנחנו לא יודעים להתקדם עם הפרצלציה, כי העניין עדיין לא עבר את ההליך.

יוליה מלינובסקי: אבל מה שמאוד חשוב פה זה לאזן בין הג'וק ובין בני האדם.

יעל כהן-פארן: אבל בואו לא נקרא לזה ג'וק.

יעל כהן-פארן: אני לא יודעת מה החיה, אבל ג'וק זה כינוי גנאי לאיזשהו חרק הכי מגעיל - - -

יוליה מלינובסקי: לא, לא, לא, זה לא.

יוליה מלינובסקי: אני לא מדברת על זה.

<ניר פפאי: מערכת אקולוגית חשובה מאוד, וההתנגדות הייתה לצמודי קרקע - - - בנייה רוויה.

דוד אמסלם: אני מבקש:

דוד אמסלם: תנו לחברת הכנסת יוליה מלינובסקי לדבר גם אם הדוגמה לא כל כך מתאימה, אבל אנחנו מבינים את הכוונה שלה.

דוד אמסלם: בבקשה.

יוליה מלינובסקי: טוב.

יוליה מלינובסקי: המילה ג'וק זה לא בקטע של גנאי.

דוד אמסלם: הדיון הוא לא על ג'וקים עכשיו.

יוליה מלינובסקי: מה אני מנסה להגיד: שקודם כל מאוד ראוי לשמוע טענות ולשמוע דעות של אנשי המקצוע, הארגונים הסביבתיים, בוועדות המשנה ובוועדות המקומיות.

יוליה מלינובסקי: כי אחר כך אנחנו הולכים, מאשרים תכניות, ואחר כך אנחנו נתקעים בערעורים, וזה שנים על גבי שנים.

יוליה מלינובסקי: כי מה שאתה בתוך העיר, בתוך המסגרת של השלטון המקומי, יכול לפתור ולהתחשב ולהגיע לפשרות תוך כדי דיון; כשאתה הולך לערעור, זה כבר סיפור של עשור.

דוד אמסלם: זאת אומרת, את באה מהזווית של המשתלם.

דוד אמסלם: לא מהזווית של מה צריך, אלא משתלם.

<תומר רוזנר: כן.

<תומר רוזנר: - - - הדרך הקצרה היא הדרך הארוכה.

דוד אמסלם: הדרך הקצרה היא הארוכה.

יוליה מלינובסקי: לא.

יוליה מלינובסקי: אני - - - איך אפשר גם לשמור פה על האיזון – מה שדיבר חבר הכנסת מיקי לוי – לשמור על האיזון ולתת לפעמים פתרונות תוך כדי תנועה.

יוליה מלינובסקי: כי כשזה כבר מגיע לוועדה הארצית ולתכנון ולבנייה, זה כבר מאוחר לפעמים, וזה כבר לוקח יותר מדי זמן.

יוליה מלינובסקי: ברמה העירונית, ברמה המוניציפלית, ברמת ועדת המשנה, הוועדה המקומית, אפשר הרבה יותר מהר ואפקטיבי להגיע לפתרונות מעשיים ולא להיגרר.

יוליה מלינובסקי: ובגלל זה אני מבינה למה לא ממנים נציגים: מאותן סיבות שלא רוצים להיגרר אחר כך.

<קריאה: - - -

יוליה מלינובסקי: אבל זה לא נכון לעשות.

<קריאה: נכון.

<קריאה: בדיוק.

יוליה מלינובסקי: למשל: ארגוני נשים.

יוליה מלינובסקי: מה העניין של ארגון נשים בתחום התכנון והבנייה?

תמר זנדברג: יש עניין.

יוליה מלינובסקי: יש עניין כשנבנית כשונה חדשה ולא חושבים על בית ספר, גן וגינה ציבורית – זה בעיה למגורים.

יוליה מלינובסקי: זה פוגע באיכות החיים - - -

דוד אמסלם: ורק נשים חושבות על זה, את אומרת.

יוליה מלינובסקי: האמת, כן.

יוליה מלינובסקי: כן.

יוליה מלינובסקי: כי אנחנו, ברובנו, חושבות על זה, ואתם חושבים בדיעבד.

יוליה מלינובסקי: אתם חושבים על זה בדיעבד.

יוליה מלינובסקי: אנחנו חושבים על זה תוך כדי תנועה, כי אנחנו חיים את זה יום-יום.

יוליה מלינובסקי: בגלל זה נציגות של נשים, כמה שזה לא נשמע לא הגיוני, זה מאוד חשוב.

יוליה מלינובסקי: אז אני מבקשת מיושב ראש הוועדה לחשוב, לרדת לרזולוציה יותר נמוכה.

יוליה מלינובסקי: ועדות התכנון והבנייה המקומיות בעיריות, במועצות.

יוליה מלינובסקי: כי כבר שם צריך להישמע הקול.

יוליה מלינובסקי: וכמובן, אם החוק קבע שצריך להיות נציג לרווחה – הוא צריך להיות כאן.

יוליה מלינובסקי: ואסור לזלזל בחוק בכל הרמות.

יוליה מלינובסקי: תודה רבה.

דוד אמסלם: תודה, חברת הכנסת יוליה מלינובסקי.

דוד אמסלם: חבר הכנסת דב חנין, בבקשה.

דב חנין: תודה לך, אדוני היושב ראש.

דב חנין: אני שמח שדיברתי אחרי חבריי וחברותיי, כי אנחנו רואים פה תמונה באמת מיוחדת, של אחדות דעות של חברי כנסת שמגיעים מזוויות שונות.

דב חנין: חברת הכנסת תמר זנדברג וחברת הכנסת יעל כהן-פארן ידועות כמייצגות מאוד בולטות של הצד הירוק, הסביבתי, בכנסת.

דב חנין: חבר הכנסת מיקי לוי היה סגן שר האוצר, והוביל את המאמץ לייצר מערכת תכנון יותר רציונלית, יותר יעילה, יותר מהירה, יותר אפקטיבית.

דב חנין: חברת הכנסת יוליה מלינובסקי באה מהשטח, מהוועדות המקומיות.

דב חנין: ומכל הזוויות האלה אנחנו מגיעים בעצם למסקנה אחת: כשמה שקורה לא ייתכן, לא אפשרי, לא נכון, לא ראוי, לא צודק.

דב חנין: ועדות התכנון, שפועלות בהרכב חסר, זה בעצם ועדות תכנון צולעות.

דב חנין: וגם אם זה נציג אחד מתוך 13 – כשהוא משמיע את הקול האחר או את הזווית האחרת, אז הזווית הזאת חסרה בדיון.

דב חנין: כולם בדיון מגיעים מאותו ראש, אבל מי שרוצה להגן על מערכת אקולוגית, לא נמצא שם בדיון, ולכן הוא לא ישפיע על ההחלטות.

דב חנין: עכשיו, כיוון שהאנשים במדינת ישראל הם לא פראיירים, אז אם תתקבל החלטה שלא תתחשב בהם, הם ימשיכו בערוצים אחרים: ילכו לבתי משפט, יגישו ערעורים - -

מיקי לוי: או איגוד האדריכלים.

מיקי לוי: הם עושים מפלצות איומות.

דב חנין: - - או איגוד האדריכלים.

דב חנין: עמדתו המקצועית לא תיחשב?

דב חנין: הם ימצאו דרכים אחרות להילחם.

דב חנין: ולכן בשורה התחתונה, זה לא רק יותר נזק סביבתי, זה לא רק יוצר בעיה חברתית, זה גם יוצר מערכת שהיא לא יעילה.

דב חנין: אבל אחרי שאני אומר את הדברים האלה ואני שומע את תמונת הנתונים - - -

דוד אמסלם: זאת אומרת, אתה מתחבר למה שחברת הכנסת יוליה מלינובסקי אמרה: זה בסוף לא משתלם.

דב חנין: זה לא משתלם.

דב חנין: לצערי הגדול, לצערי הגדול – אני אומר את זה בהרבה צער – הדבר הזה לא קורה בטעות.

דב חנין: כי זה שאנחנו כבר מבינים שזה לא משתלם, אני לא בטוח שזו ההבנה במערכת התכנון.

דב חנין: הם מסתכלים לטווח הקצר, ובטווח הקצר לא נמצאים מסביב לשולחן אותם חבר'ה שיגידו על שכונת הארגזים: רגע, רגע, יש פה בני אדם.

דב חנין: צריך להסתכל, מי נפגע, מי משלם את המחיר.

דב חנין: לא.

דב חנין: הם לא נמצאים בדיון שלנו.

דב חנין: אז כמה פשוט, אנחנו לא צריכים להתחשב בהם.

דב חנין: זה פחות בלבול מוח.

דב חנין: אנחנו נסתכל על היזמים, על התכניות, על המפות וזהו.

דב חנין: ובזה נאשר את כל העניינים.

דב חנין: לכן, אדוני היושב ראש, אני אומר בהרבה צער: יש לי תחושה שאנחנו לא מתעסקים פה בטעות, אלא במדיניות.

דב חנין: ואת המדיניות הזאת שהיא מדיניות של הסתכלות לטווח קצר ושל כאילו להכניס את הבעיות אל מתחת לשטיח ושלא ניפגש איתן במערכת התכנון – אנחנו רואים אותן כשהם תוקעים את המערכת בכל הכיוונים.

דב חנין: ההצעה שלי ברמה המעשית, אדוני היושב ראש, בעקבות הדיון הזה: להוציא, קודם כל, מכתב לגורמים הממנים שלא מינו.

דב חנין: וצריך להתחיל את התהליך.

דב חנין: זה לא ייקח תוך יום או תוך יומיים למנות.

דב חנין: צריך להקים איזשהו גוף מקצועי שייפנה לארגונים, שיתחיל בחינה.

דב חנין: זה הרי לא שהשר יכול למנות מחר בבוקר.

דב חנין: אבל את התהליך הזה חייבים להתחיל, וחייבים להתחיל אותו בקצב מאוד-מאוד גבוה.

דוד אמסלם: היועץ המשפטי תומר רוזנר, יש פרוצדורה לשר או שהוא יכול מחר בבוקר?

דוד אמסלם: בחוק.

<תומר רוזנר: בחוק לא.

<תומר רוזנר: בחוק אין פרוצדורה.

<תומר רוזנר: השרים מוסמכים למנות.

<תומר רוזנר: ויחד עם זאת, כמובן שיש כללים ונהלים שנקבעו בשירות המדינה לגבי הצורך בבדיקת ניגוד העניינים, הצורך בפנייה למספר מועמדים.

דוד אמסלם: כן, כן.

דוד אמסלם: טוב.

דב חנין: אני מציע, אדוני היושב ראש, שאנחנו בוועדה לא רק נפנה את הפנייה הזו, אלא שאדוני יקבע כבר דיון מעקב, אפילו דיון קצר, כמו שאדוני עושה בשורה של נושאים – כדי לקבל תשובות.

דוד אמסלם: בסדר.

דב חנין: פנינו.

דב חנין: מה הם עושים עם העניין הזה.

דב חנין: תודה רבה.

דוד אמסלם: תודה.

דוד אמסלם: מינהל התכנון פה?

יוליה מלינובסקי: אבל למה אנחנו לא יכולים לרדת לרזולוציה של ועדות מקומיות?

<תומר רוזנר: גם זה.

<תומר רוזנר: גם.

דוד אמסלם: גם זה.

דוד אמסלם: בבקשה.

דוד אמסלם: מה השם?

<טל רשף: טל רשף, מזכיר המועצה הארצית לתכנון ובנייה.

דוד אמסלם: מר טל רשף, למה אתם לא ממנים?

<טל רשף: ברשותכם, רבותיי, אני מזהה, אני חושב, שלוש טענות: טענה אחת, טענה של כוונת מכוון.

<טל רשף: טענה שנייה, ההבחנה בין הנציגים – החברה האזרחית שאתם קוראים – לבין השרים והשלטון המקומי.

<טל רשף: טענה שלישית, היא התוצאה של זה - - -

דוד אמסלם: לא, לא, לא, לא.

דוד אמסלם: תענה לי.

דוד אמסלם: תענה לי.

<תומר רוזנר: לפני שנה עבר חוק.

<תומר רוזנר: מה עשיתם - - -?

דוד אמסלם: למה אתם לא ממנים?

<טל רשף: אנחנו פועלים למנות כל הזמן.

<טל רשף: אם יורשה לי, אני רוצה לפרט.

<טל רשף: יורשה לי?

דוד אמסלם: יורשה לך לענות לי על השאלה שלי.

<טל רשף: אנחנו פועלים למינוי כל - - -

דוד אמסלם: לא למה חסר בעוד מקומות.

דוד אמסלם: זה לא חשוב לי כל כך.

דוד אמסלם: אני שואל: כאן חברת הכנסת - - -

<טל רשף: מי?

<טל רשף: תן לי דוגמה, אני אענה.

דוד אמסלם: אז הסברתי.

דוד אמסלם: חברת הכנסת יעל כהן-פארן מנתה.

דוד אמסלם: אז אני אתחיל.

דוד אמסלם: במועצה הארצית – אני רשמתי – חסרים שלושה נציגים מתוך שבעה: נציג הארגונים המקצועיים, נציג ארגוני הנשים ונציג חברה ורווחה.

יעל כהן-פארן: והדור הצעיר גם.

דוד אמסלם: והדור הצעיר גם.

יעל כהן-פארן: לא, לא, סליחה.

יעל כהן-פארן: אין לו ממלא מקום.

<קריאה: לא.

<קריאה: ממלא מקום.

<קריאה: אין ממלא מקום.

דוד אמסלם: אין ממלא מקום.

<טל רשף: אפשר להשיב?

דוד אמסלם: בוודאי.

<טל רשף: תודה.

<טל רשף: ארגוני נשים.

<טל רשף: אכן אין נציגת ארגוני נשים מסוף שנת 2013.

<טל רשף: השר גדעון סער פעל והתכתב עם; אם שאלת אם לשרים יש פרוצדורה – יש פרוצדורה מאוד - - -

דוד אמסלם: כבר שכחנו שהיה השר גדעון סער.

<טל רשף: אני לא שכחתי.

<טל רשף: הפרוצדורה של ארגוני הנשים היא לקבל המלצת ארגון יציג.

<טל רשף: התכתב עם הארגון היציג.

<טל רשף: קיבל המלצה.

דוד אמסלם: מי זה הארגון היציג של הנשים?

<טל רשף: שדולת ארגוני הנשים.

<טל רשף: קיבל המלצה.

<טל רשף: בחר מועמדות.

<טל רשף: פנה לוועדה לבדיקת מינויים בחברות שירות המדינה.

<טל רשף: גם לזה אנחנו כפופים.

<טל רשף: סורב.

<טל רשף: הגיש ערר.

דוד אמסלם: סורב?

<טל רשף: סורב פעם שנייה.

<טל רשף: אחרי זה היו בחירות, וזו כוונת המכוון שלצערי, אני חושב, שאתם טועים בה.

<טל רשף: בתקופת בחירות אסור לשר למנות נציגי חברה אזרחית, לעומת המדינה שכן מותר לה.

יעל כהן-פארן: - - - הבחירות.

<טל רשף: חזר חבר הכנסת גלעד ארדן, פנה אליהם שוב.

<טל רשף: לא קיבל תשובה.

<טל רשף: עכשיו, לדוגמה: היושבים פה, סביבי, כיוון שאנחנו לא מפרסמים שמישהו סורב ואנחנו לא מפרסמים את שמו - - -

דוד אמסלם: אתה רציני בתשובה שלך?

<טל רשף: כן.

יעל כהן-פארן: חבר הכנסת גדעון סער – מתי עזב את המשרד?

יעל כהן-פארן: מאז לא התקדם כלום?

<טל רשף: אחרי זה חבר הכנסת גלעד ארדן.

<טל רשף: אחרי זה השר משה כחלון פנה לוועדה לבדיקת מינויים עם מועמדת נוספת.

<טל רשף: וזה עדיין בטיפול הוועדה לבדיקת מינויים.

דוד אמסלם: מתי הוא פנה?

<טל רשף: סליחה.

<טל רשף: ארגוני הנשים.

<טל רשף: הוא פנה לשדולת ארגוני הנשים שוב פעם.

<תומר רוזנר: כלומר, הוא לא פנה לוועדה.

<טל רשף: לא לוועדה.

<טל רשף: לא.

<תומר רוזנר: מתי הוא פנה - - -?

<טל רשף: כיוון שמול הוועדה לבדיקת מינויים הוא צריך את ההמלצה שלהם.

<טל רשף: חדשה.

<תומר רוזנר: מאה אחוז.

<תומר רוזנר: מתי הוא פנה אליהם?

דוד אמסלם: מתי הוא פנה?

<תומר רוזנר: מתי הוא פנה אליהם?

<טל רשף: בתחילת - - -.

<טל רשף: לפני ארבעה חודשים.

דוד אמסלם: אתם מודעים לזה שאתם עוברים על החוק?

<טל רשף: אנחנו לא עוברים על החוק.

דוד אמסלם: מה החוק אומר?

<טל רשף: אנחנו עושים כל שאנחנו יכולים למנות במסגרת התהליכים - - -

דוד אמסלם: אני שואל האם החוק בעצם רק מבקש מכם לעשות מאמץ?

<טל רשף: אנחנו עושים כל מה שאנחנו יכולים כדי ליישם את החוק.

דוד אמסלם: דרך אגב, החוק מגדיר סנקציה?

דוד אמסלם: אם הם לא ממונים, אז אפשר - - -?

<טל רשף: החוק אומר בפירוש שאם לא מונה חבר, ניתן לקבל החלטות.

דוד אמסלם: ואם לא מונו חברים?

<טל רשף: אני יכול להמשיך לפרט על החברים האחרים, אם אדוני רוצה.

דוד אמסלם: לא, לא.

דוד אמסלם: אני מדבר כרגע מבחינת החברים בארגונים – הנציגים החברתיים.

דוד אמסלם: תראה, בנושא של הממשלה חזקה עליי שאם זה יבער למישהו, מחר בבוקר יהיו שם כל הנציגים.

<טל רשף: נציגי החברה, זה מינוי של שר הרווחה והשירותים החברתיים.

<טל רשף: שר האוצר פנה אליו מספר פעמים.

<טל רשף: אני, כמזכיר המועצה הארצית, פניתי אל מקבילים בדרגה שלי מספר פעמים.

<טל רשף: זה שר הרווחה והשירותים החברתיים.

<תומר רוזנר: משרד הרווחה והשירותים החברתיים נמצא?

<טל רשף: וזו טעות מה שנאמר, ששר האוצר ממנה נציג - - -

מיקי לוי: הוא מאשר רק.

<טל רשף: לא, לא, לא, לא.

<טל רשף: לא.

<תומר רוזנר: לא, לא.

<תומר רוזנר: משרד הרווחה והשירותים החברתיים.

<טל רשף: זה שר הרווחה והשירותים החברתיים.

<תומר רוזנר: בוא נשמע את שר הרווחה והשירותים החברתיים.

<טל רשף: רגע.

<טל רשף: יש עוד.

<טל רשף: יש עוד.

<טל רשף: אני רוצה להשיב.

דוד אמסלם: כן, כן.

דוד אמסלם: אוקיי.

<טל רשף: נציג הדור הצעיר – ממלא המקום שחסר.

<טל רשף: גם הוא עבר תהליך.

<טל רשף: עבר בן אדם וסורב בוועדה לבדיקת מינויים.

דוד אמסלם: מי מעביר את זה?

דוד אמסלם: שר האוצר מתייעץ עם הדור הצעיר?

<טל רשף: זה היה לפני כן.

<טל רשף: כן.

<טל רשף: שר האוצר מתייעץ.

דוד אמסלם: יש גם שם איזה ארגון של הדור הצעיר שמתייעצים איתו?

<טל רשף: התאחדות הסטודנטים.

דוד אמסלם: התאחדות הסטודנטים.

<טל רשף: אז יש תהליכים, אבל - - -

דוד אמסלם: איזו?

דוד אמסלם: יש איזושהי אגודה או אגודה ארצית?

<תומר רוזנר: ההתאחדות הארצית.

<טל רשף: הארצית.

<טל רשף: ההתאחדות הארצית.

<טל רשף: בשבוע שעבר אושר ממלא המקום בוועדה לבדיקת מינויים.

<טל רשף: שאחרי שהשר גדעון סער קיבל סירוב, אחרי שהשר גלעד ארדן התייעץ שוב - - -

דוד אמסלם: גם על הצעיר.

<טל רשף: גם על הצעיר.

יעל כהן-פארן: גם הצעירים נגועים בניגודי עניינים?

<טל רשף: זו הוועדה לבדיקת מינויים.

<טל רשף: אני לא אחראי עליה.

יעל כהן-פארן: וכמה זמן לוקח לה לבדוק?

יעל כהן-פארן: זו גם שאלה.

<טל רשף: הרבה מאוד זמן.

יעל כהן-פארן: זה גם - - -

<טל רשף: אבל זה חל גם על השרים.

<טל רשף: אני רוצה להסביר: זה חל גם על השרים.

<טל רשף: בואו נעבור לבא בתור: החברה האזרחית, הטכניון במועצה – קיים.

<טל רשף: בעל הכשרה בסוציולוגיה – קיים.

<טל רשף: נציג הדור הצעיר – קיים.

<טל רשף: לא היה ממלא מקום, כפי שהסברתי.

<טל רשף: נציג הציבור בות"ל – קיים.

<תומר רוזנר: רגע, מה עם נציג האדריכלים?

דוד אמסלם: רק שנייה.

דוד אמסלם: אנחנו במועצה הארצית.

דוד אמסלם: נציג הארגונים המקצועיים – מה איתו?

דוד אמסלם: לדעתי, זה אולי הדבר הכי חשוב פה כרגע.

<טל רשף: נציג הארגונים המקצועיים – החל מ-2012, אין נציג עם מינוי בתוקף.

דוד אמסלם: מ-2012.

<טל רשף: כן.

יעל כהן-פארן: לי אמרו שש שנים.

דוד אמסלם: כמה שנים?

דוד אמסלם: אני לא טוב בחשבון.

דוד אמסלם: כמה שנים עברו?

<טל רשף: אני יודע שזה מ-2012 - - -

דוד אמסלם: תגיד לי כמה שנים.

<טל רשף: אני יודע על ארבע וחצי שנים.

דוד אמסלם: ארבע וחצי שנים תמימות.

דוד אמסלם: בארבע וחצי שנים לפעמים אתה מחליף שלוש ממשלות.

יעל כהן-פארן: זה שש שנים, נכון?

יעל כהן-פארן: שש שנים?

<קריאה: - - - אנחנו יודעים על שבע שנים.

יעל כהן-פארן: אנחנו יודעים על שש שנים, אבל בסדר.

<טל רשף: התגלתה אי הסכמה בין השרים לבין נציגים – האם השרים חייבים להתייעץ איתם.

<טל רשף: אגב אי ההסכמה הזאת, הנציגים הגישו בג"ץ והוציאו למדינה צו ביניים כשהיה כבר נציג עם מועמד חתום, מוכן לחתום.

<טל רשף: בג"ץ הוציא צו ביניים ואסר, לפני שנתיים, על השרים לחתום על המינוי.

<טל רשף: לכן, לא מונה.

<טל רשף: לפני כחודש בג"ץ נתן החלטה.

<טל רשף: ההחלטה הורתה לשר האוצר לבדוק גם את הנציגים שהם מציעים וגם את הנציגים שלו.

<טל רשף: הוא עשה את זה.

<טל רשף: הוא העביר את הנציגים לבדיקת המינויים.

<טל רשף: שני ממלאי מקום אושרו כבר בוועדה לבדיקת מינויים, אבל צריך שהחבר יאושר כבר.

<טל רשף: עניין של חודש – כולם ממונים.

<טל רשף: אבל לא מונה, כי שנתיים היה צו ביניים.

יעל כהן-פארן: ומדוע היה צו ביניים?

<עדנה לרמן: תיאור מוטעה של השתלשלות העניינים.

<עדנה לרמן: אני נציגת - - -

<טל רשף: אני רוצה רק לציין: נאמר שבות"ל אין נציגים.

<טל רשף: אז הנציג המקצועי של הות"ל זה מתכננת הות"ל, והיא ממונה.

<טל רשף: ואין נציגים למהנדסים ולאדריכלים.

<טל רשף: וזה לא נכון שאינו קיים.

<תומר רוזנר: - - - נציגי ציבור.

דוד אמסלם: לא הבנתי.

דוד אמסלם: לפי מה שהבנתי, יש שלושה נציגי ציבור בות"ל.

<טל רשף: אמרו שנציג המהנדסים והאדריכלים - - -

דוד אמסלם: נציג הארגונים המקצועיים קיים?

<טל רשף: לא.

<טל רשף: זה - - -

<תומר רוזנר: הוא לא חבר.

יעל כהן-פארן: בות"ל הוא לא חבר בכלל?

<תומר רוזנר: הוא לא חבר.

<טל רשף: אין נציג ארגונים מקצועיים בות"ל.

<טל רשף: אז אני חושב שהנתונים לא מדויקים.

דוד אמסלם: אז מה יש?

דוד אמסלם: תקן אותנו.

<טל רשף: איש המקצוע שאחראי עליו עם הות"ל זה מתכנן הות"ל.

דוד אמסלם: אוקיי.

<טל רשף: אוקיי?

יעל כהן-פארן: בסדר, אבל הוא לא חבר הות"ל.

<קריאה: - - -

<טל רשף: נכון, אבל להגיד שאין כשאין את הדבר הזה בחוק, זה גם איזשהו סוג של - - -

דוד אמסלם: אבל כמה נציגי ציבור יש בות"ל?

<טל רשף: נציג ציבור קיים.

<טל רשף: חברה – משרד הרווחה והשירותים החברתיים – אין לי מה להוסיף עליהם.

<ניר פפאי: כמה ממלאי מקום לארגוני הסביבה יש בות"ל?

<טל רשף: אוקיי.

<טל רשף: אני רוצה לדבר על ארגוני הסביבה.

<טל רשף: ארגוני הסביבה פנו בינואר לשר האוצר - - -

<איתמר בן דוד: לא בפעם הראשונה.

<איתמר בן דוד: היה - - -

<טל רשף: אוקיי.

<טל רשף: יכול להיות.

<טל רשף: אני לא יודע.

יעל כהן-פארן: שנתיים.

<טל רשף: הם פנו בינואר לשר האוצר.

<טל רשף: אני אגיד: ארגוני הסביבה מאוישים בכל הוועדות, אבל הם פנו וביקשו שינוי איוש, שינוי סדרי עדיפויות או החלפת אנשים.

<טל רשף: מאוד לגיטימי, אבל להגיד שהם לא קיימים ולייצר מרה שחורה על - - - זו הטעייה.

<טל רשף: עכשיו, אני אגיד לכם מה.

<טל רשף: ככל שאני יודע, ויכולים לתקן אותי.

<טל רשף: אני מניח שהם יודעים אפילו יותר טוב ממני.

<טל רשף: ככל שאני יודע, שר האוצר, על חלק מהבקשות שלהם אמר: בסדר, לקדם; ועל חלקן אמר:

<טל רשף: אני מבקש שתביאו נציגים נוספים מכל ארגוני הגג.

<טל רשף: ארגון הגג הסביבתי מכיל בתוכו כ-100 ארגונים ומיוצג על ידי קבוצה של אנשים ש-90% ממנה הם מהחברה להגנת הטבע.

<טל רשף: ולכן השר, על חלק מהבקשות שלהם אמר:

<טל רשף: בסדר, ועל חלק אמר:

<טל רשף: אני רוצה יותר גיוון.

<טל רשף: זו בקשה לגיטימית, ככל שאני מבין, של השר.

<טל רשף: אני חושב שהמרה היא לא כזאת שחורה.

דוד אמסלם: אז אתה מרוצה.

דוד אמסלם: אז אתה מרוצה.

<טל רשף: אני לא מרוצה.

<טל רשף: כמזכיר המועצה הארצית, שצריך בסוף את הנציגים, גם לוועדות המשנה – אני מאוד חסר, אבל נחה דעתי שהשרים עושים ככל שביכולתם לעשות את זה.

<תומר רוזנר: זה ממש לא נראה ככה - - -

דוד אמסלם: זה נראה לך סביר?

דוד אמסלם: באמת.

דוד אמסלם: עכשיו, עזוב.

דוד אמסלם: ביני לבינך, אף אחד לא שומע: מר טל רשף, נשמע לך סביר מה שקורה פה?

דוד אמסלם: תשמע, זה נשמע כמעט סיפור חד-גדיא.

דוד אמסלם: בא בג"ץ – עיכב שנתיים.

דוד אמסלם: בא השר – ארבע שנים.

דוד אמסלם: בא ההוא - - -

<טל רשף: לא נכון?

<טל רשף: האם זה לא נכון שבג"ץ עיכב שנתיים - - -?

דוד אמסלם: לא יודע, אבל זה נשמע לי בדיחה – כל העסק הזה.

דוד אמסלם: ובתוצאה זה לא הגיוני - -

<טל רשף: התוצאה היא - - -

דוד אמסלם: - - שארבע וחצי שנים או ארבע שנים או שנתיים – זה לא משנה.

דוד אמסלם: זה פרקי זמן בלתי סבירים.

דוד אמסלם: יש חוק שאמור לאייש - - -

<טל רשף: נכון - - -

דוד אמסלם: שם התפקידים האלה אמורים להיות מאוישים, וכל אחד מספר לי איזשהו סיפור – התייעץ, לא התייעץ.

דוד אמסלם: אז תתייעץ, תגמור את העניין.

דוד אמסלם: תביאו את האנשים ותסגור את הסיפור.

<טל רשף: אז זה בדיוק ההבדל בין נציגי הממשלה והשלטון המקומי לבין נציגי הארגונים האחרים.

<טל רשף: השר נדרש להתייעץ.

<טל רשף: חלק לפי חוק.

<טל רשף: והוא התייעץ.

דוד אמסלם: שיתייעץ.

דוד אמסלם: כמה זמן לוקח להתייעץ – יומיים?

<טל רשף: אחרי זה הוא נדרש לוועדה לבדיקת מינויים, שזו ויה-דולורוזה לא קלה.

<טל רשף: חוץ מזה, אמרתם שהתחלפו - - -

דוד אמסלם: אתם כתבתם מכתב לוועדה לבדיקת מינויים?

<טל רשף: אנחנו בקשר.

<טל רשף: אני, המזכירה שלי, בקשר יומיומי איתם.

דוד אמסלם: אז מה, מר יעקב טירקל אומר לך: אני צריך חצי שנה לחשוב על המהנדס שהוא לא מכיר?

דוד אמסלם: מה, אני לא מבין.

<טל רשף: אדוני, אני לא יכול להטיל את חתתי על הוועדה.

<טל רשף: אני פונה, וכל הזמן – כמעט כל שבוע – עושה איתם יישור קו.

<תומר רוזנר: מה קורה בוועדות המחוזיות?

<טל רשף: רק שנייה.

<טל רשף: אני רוצה גם להבהיר שבתקופת בחירות, והיו לא מעט בחירות, כפי שציינתם – השרים יכולים להמשיך למנות נציגים שלהם ולא יכולים להמשיך עם נציגי ציבור.

<טל רשף: ולכן לייצג פה כוונת מכוון, זו טעות.

<טל רשף: יש פה סיטואציה שמביאה לכך שהתוצאה אולי לא טובה, אדוני, אבל היא לא שחורה כפי שהוצג - - -

דוד אמסלם: אני לא חושב שיש פה כוונת מכוון, אבל יש פה רשלנות.

דוד אמסלם: בהתנהלות.

דוד אמסלם: בתוצאה.

<תומר רוזנר: נכון.

דוד אמסלם: התוצאה היא רשלנית.

דוד אמסלם: לא משנה כרגע מי תרם לרשלנות.

דוד אמסלם: האם בית המשפט העליון תרם לרשלנות, האם השר תרם לרשלנות או האם הארגונים.

דוד אמסלם: אבל זה לא הגיוני – לפי מה שאתה מספר – שארבע וחצי שנים לא מונה נציג.

דוד אמסלם: מה, איזה נציג פה?

דוד אמסלם: על מה מדובר פה?

דוד אמסלם: נציג בוועדה.

דוד אמסלם: אחד מתוך כמה.

דוד אמסלם: מה - - -?

דוד אמסלם: מה, אנחנו הולכים לבנות פה איזשהו מתקן גרעיני?

דוד אמסלם: אני לא מבין.

דוד אמסלם: על מה מדובר?

<טל רשף: אדוני, אני מסכים שזה - - -.

<טל רשף: אני מסכים שזה יוצר קושי.

<טל רשף: הנושא של המהנדסים והאדריכלים הוא חריג, כי הוא נהיה סוג של מאבק כוח שהגיע לבית המשפט.

<טל רשף: כל השאר מטופל באופן רציני.

<קריאה: מאבק כוח?

<עדנה לרמן: בין מי למי?

<איתמר בן דוד: מינוי מקורב לשר.

דוד אמסלם: עוד מעט.

<טל רשף: זה לא ענייני את מי השר בסוף ממנה.

<תומר רוזנר: מה קורה בוועדות המחוזיות?

<תומר רוזנר: בבקשה.

<תומר רוזנר: והנציגים בעלי הדעה המייעצת לוועדות המחוזיות.

<איתמר בן דוד: קבלן שהוא מהנדס.

<טל רשף: קודם כל, אני הבנתי שהדיון הוא על ועדות ארציות.

<טל רשף: לא על ועדות מחוזיות.

<תומר רוזנר: איפה זה כתוב?

<תומר רוזנר: אני לא ראיתי דבר כזה.

<טל רשף: רשום בפניות – המועצה הארצית, הות"ל והותמ"ל.

<טל רשף: אבל אני אשיב ככל ידיעתי.

<טל רשף: לא בדקתי, אני רוצה להגיד.

<טל רשף: הוועדות המקומיות: ככל שידוע לי, השר יצא בקול קורא והשיג 180 איש כדי לאייש את הוועדות המקומיות.

<טל רשף: להבהיר שיש לנו יותר ועדות מקומיות מכמה האנשים שפנו.

<טל רשף: דרושה כשירות, דרושה בדיקה.

<טל רשף: אתה לא יכול סתם למנות אנשים.

<תומר רוזנר: זה נכון, רק שזה היה לפני שנתיים – החוק.

<טל רשף: לא.

<טל רשף: החוק היה לפני שנתיים.

<טל רשף: התהליך של מינוי 180 איש על ידי שר זה תהליך מאוד מורכב.

<תומר רוזנר: שנתיים זה נראה לך זמן סביר?

<טל רשף: אני לא רוצה לענות לגבי הוועדות המחוזיות.

<טל רשף: אני לא בקי בהן.

דוד אמסלם: אבל מי אחראי למינוי של הוועדות המחוזיות?

דוד אמסלם: אתה?

<טל רשף: של הוועדות המחוזיות?

דוד אמסלם: כן.

<תומר רוזנר: נציגי ציבור.

<טל רשף: - - -

דוד אמסלם: נציגי ציבור.

דוד אמסלם: שהם יבצעו את העבודה שלהם.

<טל רשף: קודם כל, האחריות היא אף פעם – לא מבחינת התכנון ולא הוועדות, כפי שנאמר - - -

דוד אמסלם: לא.

דוד אמסלם: לא הכוונה - - -.

דוד אמסלם: אני לא בא כרגע על האחריות המיניסטריאלית.

דוד אמסלם: אבל בסוף שר, מישהו בא, איזה פקיד למטה, אומר לו: תשמע, כבוד השר, אתה הרי צריך לשלוח מכתב לפה, לשם.

דוד אמסלם: שם אנחנו עוברים על החוק, שם לא.

<טל רשף: בוועדות המחוזיות?

<טל רשף: לא, זה לא - - -

דוד אמסלם: הוא הרי בא חדש, הוא לא יודע.

דוד אמסלם: זה כמו שאצלי בוועדה הם אומרים לי: תשמע, דודי, יש פה, חסר כאן, צריך לעשות שם, להוא לשלוח מכתב פה.

דוד אמסלם: אז אני עושה את זה.

דוד אמסלם: אז אני מניח שזה "חונה" אצלך.

<טל רשף: לא, כי אני הארצי - - -

דוד אמסלם: ומי זה המחוזי?

<טל רשף: יש אגף תפעול שאחראי על הנושא הזה - - - תכנון.

דוד אמסלם: מחוזיות?

<טל רשף: לא.

<טל רשף: זה אגף תפעול שהוא גם דואג לסוגיה הזאת - - -

דוד אמסלם: ומה קורה, לדעתך, ידע אישי, בנושא הזה של הוועדות המחוזיות?

<טל רשף: אני לא רוצה לומר.

<טל רשף: אם צריך, אני אצא לבדוק.

<טל רשף: זה לא נושא שאני בקי בו.

דוד אמסלם: הבנתי.

<טל רשף: אני הבנתי שהדיון הוא ארצי.

דוד אמסלם: מה?

<טל רשף: הבנתי שהדיון עוסק בוועדות הארציות.

דוד אמסלם: אין בעיה.

דוד אמסלם: אני מתחבר עם מה שאתה הבנת.

דוד אמסלם: בסדר.

דוד אמסלם: אין לי תלונה על זה.

<טל רשף: וועדות מקומיות שנאמר - - -

דוד אמסלם: מר ניר פפאי, בבקשה.

<ניר פפאי: טוב.

<ניר פפאי: תודה רבה, אדוני היושב ראש.

<ניר פפאי: אני באמת מברך על הדיון הזה.

<ניר פפאי: הוא נתפס כאילו טכני, אבל הוא מהותי.

<ניר פפאי: אחד הדיונים, בעיניי, הכי מהותיים.

<ניר פפאי: ואני לא אחזור באמת על דברים שנאמרו פה קודם: על החשיבות של ועדות התכנון, החשיבות של קול אחר, הפרקטיות גם.

<ניר פפאי: אני מסכים גם בפרקטיות.

<ניר פפאי: כשיושבים בפנים, אז אחרי זה, גם שומעים קול אחר, אבל גם אחרי זה אולי פחות מתנגדים.

<ניר פפאי: אבל אני חושב שהרבה פעמים אנחנו באים לפה לדיונים – אגב, אני מדבר בכובע של חיים וסביבה.

<ניר פפאי: אחרי זה ידברו נציגים אחרים – אנחנו באים לבקש עזרה, אנחנו רוצים אוזן קשבת.

<ניר פפאי: פה הסיפור אחר.

<ניר פפאי: פה מה שקורה, שיש את רצון המחוקק מצד אחד.

<ניר פפאי: אתם שבעצם קבעתם בחוק שיהיו נציגים בוועדות התכנון.

<ניר פפאי: לעומת המצב בפועל, שהוא לא קורה.

<ניר פפאי: זאת אומרת, יש פה פער בלתי נסבל, ואני חושב שעמדתם עליו מאוד יפה.

<ניר פפאי: צריך להגיד: זה קודם כל נציג, אבל צריך להבין – זו עבודה מאוד קשה לשבת בוועדות.

<ניר פפאי: זה לא לבוא פעם בחודש, לאכול בורקסים יום שלם.

<ניר פפאי: בוודאי אם אנחנו מדברים על ועדות מחוזיות.

<ניר פפאי: למשל: בות"ל, בוועדות מחוזיות – מר איתמר בן דוד יוכל להרחיב על זה – זה לפעמים שלוש פעמים בשבוע.

<ניר פפאי: זה לא פעם בחודש.

<ניר פפאי: זו עבודה קשה שדורשת ממלא מקום.

יעל כהן-פארן: זו עבודה.

יעל כהן-פארן: אין נציגי סביבה - - -.

יעל כהן-פארן: זה המצב.

<ניר פפאי: לנציגי הממשלה יש לפחות חמישה ממלאי מקום לכל נציג, ולכן אחד לא יכול למלא את התפקיד הזה.

<ניר פפאי: עכשיו, אנחנו לא מדברים לא על ימים או לא על שבועות.

<ניר פפאי: כמו שאמרת, על שנים.

<ניר פפאי: אפשר ברמה האישית.

<ניר פפאי: אני יכול להגיד על הנציגות שלי שנמשכת כבר למעלה מארבע שנים.

<ניר פפאי: אבל מכתב.

<ניר פפאי: נאמר פה: 24 מינויים העברנו ב-5 לינואר.

<ניר פפאי: שבעה חודשים עברו – מינוי אחד התחיל להתקדם.

<ניר פפאי: התחיל להתקדם מינוי אחד מתוך ה-24 – לקבל את סדר הגודל.

<ניר פפאי: שוב פעם: אומרים לנו שהם באים בידיים נקיות.

<ניר פפאי: ואני רוצה להאמין להם שאין פה כוונת מכוון.

<ניר פפאי: אז הבעיה היא בשיטה.

<ניר פפאי: זו ויה-דולורוזה של תחנה על תחנה על תחנה על המלצה ואישור ומשפטי, ולכן זה בלתי אפשרי.

<ניר פפאי: אני פה מסכם.

<ניר פפאי: אני חושב שחייבים, כמו שנאמר פה, לקצוב זמן לבצע את זה.

<ניר פפאי: צריך לבחון הקלה בתהליך.

<ניר פפאי: אולי התהליך.

<ניר פפאי: אם כולם מהאנשים פה עושים את זה בנפש אמיתית וחפצה, אז בואו נשנה את התהליך, שלא ייקח כל כך הרבה זמן.

<ניר פפאי: לעשות מעקב בחוק.

<ניר פפאי: להגביל בחוק.

<ניר פפאי: כמו שמגבילים דיונים ואישורים, אז תגבילו את הדרך הזאת לשלושה חודשים, שהם - - -

דוד אמסלם: תודה, מר ניר פפאי.

<ניר פפאי: תודה רבה.

דוד אמסלם: משרד הרווחה והשירותים החברתיים פה?

<עופרה כרמון: כן.

דוד אמסלם: למה אתם לא ממנים?

דוד אמסלם: גם לכם יש - - -?

<עופרה כרמון: לא.

<עופרה כרמון: לנו אין כאלה.

דוד אמסלם: סיפור מעשה אחר או אותו סיפור.

<עופרה כרמון: לא.

<תומר רוזנר: שם ותפקיד.

<עופרה כרמון: עופרה כרמון, מנהלת תחום היבטים חברתיים בתכנון ובנייה במשרד הרווחה והשירותים החברתיים.

<עופרה כרמון: תחום חדש.

<עופרה כרמון: תפקיד חדש.

<עופרה כרמון: הנושא בהקמה.

<עופרה כרמון: צר לי, אבל אין לי תשובות כרגע.

<עופרה כרמון: אני לכל היותר יכולה להתחייב להביא את התשובות לידי הוועדה בכתב - - - הקרוב.

דוד אמסלם: את יודעת מה, התשובה טובה.

דוד אמסלם: באמת.

דוד אמסלם: לפחות תשובה כנה, טובה.

דוד אמסלם: מר איתמר בן דוד, אתה רוצה להגיד משהו?

<איתמר בן דוד: כן.

<איתמר בן דוד: אני אעשה את זה בקצרה.

<איתמר בן דוד: לפני שנתיים וחודשיים, במאי 2014, התייצבנו לישיבת מועצה ארצית, ובהפתעה גילינו את עצמנו, ארגוני הסביבה, יחד עם עוד נציגי ציבור, מחוץ לוועדת המשנה החשובה ביותר – הולנת"ע.

<איתמר בן דוד: במאבק שלקח חודש, עד לישיבה של יוני 2014, הייתה חזרה חלקית.

<איתמר בן דוד: ארגוני הסביבה – חזרנו.

<איתמר בן דוד: אבל מה שאני מנסה להגיד זה שאנחנו רואים תהליך מתמשך של דחיקת הציבור מוועדות התכנון הארציות.

<איתמר בן דוד: אנחנו יודעים, זו אידיאולוגיה, אבל התוצאה היא תוצאה עגומה.

<איתמר בן דוד: אנחנו לא רואים קידום.

<איתמר בן דוד: המועצה הארצית – אם חשבו על הרכב מסוים, היא יצאה מאיפוס.

<איתמר בן דוד: אני בתוך קבוצת נציגי הציבור, כנציג הארגונים הסביבתיים; שותפיי.

<איתמר בן דוד: לעיתים הסטודנטים.

<איתמר בן דוד: מר ניר פפאי אמר לגבי חבר ללא ממלא מקום.

<איתמר בן דוד: מספיק שנציג הסטודנטים נמצא בחו"ל – אין להם ייצוג באותה ועדה.

דוד אמסלם: למה בחו"ל?

דוד אמסלם: תגיד שיש לו בחינה.

דוד אמסלם: למה בחו"ל?

<איתמר בן דוד: בחינה.

<איתמר בן דוד: זה קורה.

<איתמר בן דוד: גם אני לעיתים לא יכול.

<איתמר בן דוד: אנשים חולים, אנשים נעדרים, יש להם עיסוקים.

<איתמר בן דוד: צריך להבין, לעיתים שלושה ימים בשבוע שאני בוועדות הארציות.

דוד אמסלם: הם מקבלים תשלום על זה?

<איתמר בן דוד: לא.

דוד אמסלם: למה?

<איתמר בן דוד: אנחנו לא רוצים גם, במקרה שלנו.

דוד אמסלם: לא קשור, אדוני.

דוד אמסלם: אני לא שואל אותך אם אתה רוצה או לא.

דוד אמסלם: אתה רוצה, אחרי זה תיקח את זה לגמילות חסדים.

דוד אמסלם: אני שואל למה לא מקבלים?

<טל רשף: לא יודע, אדוני.

<טל רשף: זה לא היה מעולם.

<טל רשף: זה לא היה לפני שאני הגעתי - - -

דוד אמסלם: שאלתי אבל למה נציג ציבור שבא מזמנו, ממרצו, יושב שעות - - -

<טל רשף: רגע.

<טל רשף: מי זה נציג ציבור שבא מזמנו?

<טל רשף: בוא נפלח את זה.

<טל רשף: עובדי החברה - - -

דוד אמסלם: אם זה עובד מדינה, אז הוא מקבל תשלום מהמדינה.

<עדנה לרמן: אנחנו.

<עדנה לרמן: אנחנו.

<טל רשף: נציגי החברה להגנת הטבע, לדוגמה, מקבלים.

<טל רשף: מהנדסים ואדריכלים לא מקבלים.

<טל רשף: זה נכון.

<טל רשף: אני זוכר במעומעם שנעשה ניסיון לפתור את זה כשהיינו במשרד הפנים - - -

דוד אמסלם: מה הרציונל?

<טל רשף: אני לא יודע.

<טל רשף: זה לא אני קובע את זה.

<טל רשף: זה לא רציונל.

<טל רשף: אני לא - - -

דב חנין: אין רציונל.

דוד אמסלם: לא, לא, לא הבנת.

<טל רשף: זה אינרציה, אדוני.

<טל רשף: אינרציה.

דוד אמסלם: מר טל רשף, אני אגיד לך מה בתשובות שלך אני לא אוהב.

דוד אמסלם: תראה, אתה הרי קם בבוקר וישןמ עם הסיפור.

דוד אמסלם: זו העבודה שלך.

<טל רשף: נכון.

דוד אמסלם: השר שלך יש לו ימבה של דברים.

דוד אמסלם: הוא גם מתחלף.

דוד אמסלם: הוא לא זוכר.

דוד אמסלם: הוא לא יודע.

דוד אמסלם: בשנה הבאה שר אחר.

דוד אמסלם: אתה "חונה בחנייה" 30 שנה עד הפנסיה.

דוד אמסלם: אתה קם בבוקר עם הנושא הזה.

דוד אמסלם: אתה dedicated לנושא הזה.

דוד אמסלם: אתה עכשיו אמור לתפעל את המערכות סביבך.

דוד אמסלם: אם אתה צריך שהשר שלך יזוז, אתה מזיז אותו.

דוד אמסלם: בגלל שזה הנושא שלך.

<טל רשף: אמת.

דוד אמסלם: עכשיו, תבין: שר לא קם בבוקר עם הדבר.

דוד אמסלם: זה לא - - - על מה מדובר.

דוד אמסלם: אם לא מביאים לי את הדיון כאן, אני לא יודע בכלל שזה קיים.

דוד אמסלם: אז תבין.

<טל רשף: - - -

דוד אמסלם: עכשיו, העסק צומח מלמטה.

דוד אמסלם: לכן, אני מדבר איתך.

דוד אמסלם: אתה בשבילי השר.

דוד אמסלם: למה?

דוד אמסלם: לרוב הוא יקבל את ההמלצה שלך.

דוד אמסלם: נראה לך סביר שיש נציגי ציבור – אם הם לא חיוניים, תוציאו אותם.

דוד אמסלם: אבל אם הם חיוניים, אז נראה לך סביר שבן האדם קם בבוקר, מתניע את רכבו, נוסע, מבזבז את יום עבודתו.

דוד אמסלם: לא מבזבז, אלא פשוט לא עובד.

דוד אמסלם: ובא ויושב בוועדה.

דוד אמסלם: לפעמים זה שעות, לפעמים ימים, על חשבונו.

דוד אמסלם: נראה לך?

דוד אמסלם: אנחנו במדינת ישראל.

דוד אמסלם: מה, אנחנו איזה?

דוד אמסלם: עכשיו לאוגנדה שלחנו, לכל אפריקה, איזה 50 מיליון שקל.

דוד אמסלם: לא נראה לך סביר שהחבר'ה האלה צריכים לקבל איזשהו שיפוי?

דוד אמסלם: דרך אגב, אני חושב שזה לא קשור לכסף.

דוד אמסלם: יש זלזול.

דוד אמסלם: כשזה חינם, אתה מזלזל.

דוד אמסלם: אין אצלי דבר חינם.

דוד אמסלם: אני מעולם לא העסקתי בן אדם בחינם.

דוד אמסלם: אני לא אוהב חינם.

דוד אמסלם: מה שזול – יקר.

דוד אמסלם: אדוני, בן האדם יושב שעתיים – תשלם לו שעתיים.

דוד אמסלם: אני לא נכנס כרגע לתעריף, אבל בוודאי שהוא לא צריך לסבסד את מדינת ישראל.

<טל רשף: אדוני, ככל שאני יודע, מספר הנציגים שאין להם גב מוסדי מאחוריהם הוא שניים במועצה הארצית.

<טל רשף: זאת אומרת, נציגי הגופים הסביבתיים, יש להם גב מוסדי - - - ולא נכון - - -

יעל כהן-פארן: כן, אבל הם מתקיימים מתרומות מחו"ל.

דוד אמסלם: מה זה "גב מוסדי"?

דוד אמסלם: אתה מתכוון שאיזו עמותה משלמת לו את הכסף?

יעל כהן-פארן: תרומות מחו"ל.

<טל רשף: ובות"ל כן יש.

<טל רשף: אבל אני רוצה לומר: ייתכן שיהיו דעות שסבורות שדווקא תשלום כסף יביא לתוצאה אחרת.

דוד אמסלם: לא קשור.

דוד אמסלם: דרך אגב, זה לא קשור לדעה.

דוד אמסלם: הוא בא, מייצג את הארגון.

דוד אמסלם: על פי חוק משלמים לו.

דוד אמסלם: לא אתה משלם לו – המדינה.

<טל רשף: ברור.

דוד אמסלם: זה לא משנה מה הוא חושב.

<טל רשף: אין על פי חוק משלמים לו.

<טל רשף: אין.

<טל רשף: לא קיים.

דוד אמסלם: אז לכן אני מבקש ממך, גם בסיכום: תייצר לי אתה איזושהי הצעה לשינוי חקיקה ואני אגיש אותה.

דוד אמסלם: בנושא הזה.

דוד אמסלם: מכיוון שאני חושב שהאנשים האלה, מגיע להם שיפוי.

דוד אמסלם: זה לא הגיוני.

דוד אמסלם: עכשיו, הובלנו את זה.

דוד אמסלם: דרך אגב, עכשיו הובלנו את זה - - -

<תומר רוזנר: גם בוועדות המקומיות, להבדיל מהתיקון האחרון שהוספנו את הנציגים בעלי הדעה המייעצת בוועדות המקומיות - - -

דוד אמסלם: הסדרנו את זה?

<תומר רוזנר: הסדרנו את נושא הגמול.

יעל כהן-פארן: יפה.

דוד אמסלם: אז שם כן.

<טל רשף: יש הבדל.

דוד אמסלם: דרך אגב, עכשיו אנחנו מנסים להסדיר גם את הנושא של חברי מועצת עיר.

<טל רשף: אדוני, אין לי שום בעיה עם זה.

<טל רשף: מבחינתי, אני אלך ללשכת השר, אגיש את דרישתך, אציע את ההצעה.

דוד אמסלם: כן, כן.

דוד אמסלם: תגיד לו שזה מה שאני מבקש לעשות.

דב חנין: אדוני היושב ראש, אולי נוכח המציאות שאנחנו - - - אולי צריך לקבוע בחקיקה מסגרת זמן.

דוד אמסלם: אני אומר.

דב חנין: מסגרת זמן למינויים.

דוד אמסלם: אני רוצה.

דוד אמסלם: עכשיו אני רוצה להבין.

<איתמר בן דוד: זה חייב בהסכמה.

<איתמר בן דוד: אם לא, הארגונים ימנו - - -

<טל רשף: לא.

<טל רשף: סליחה.

<טל רשף: זה משהו אחר, אדוני.

<טל רשף: עברנו מנושא לנושא.

<טל רשף: כפי שהסברתי, יש ויה-דולורוזה, שגם תהיה ויה-דולורוזה גם למי שאמורים למנות.

<טל רשף: זה ויה-דולורוזה.

<טל רשף: רק הטופס של הוועדה לבדיקת מינויים – אנשים צריכים איזה שלושה - - -

דוד אמסלם: הבנתי שצריך בצנרת 20 איש שיתפרנסו רק מהטופס – להזיז אותו לשם, וההוא לשם.

דוד אמסלם: את זה הבנתי.

<טל רשף: נכון.

<טל רשף: נכון.

<טל רשף: לכן, לקבוע עכשיו לשרים זמן, כשהם - - -

דוד אמסלם: דרך אגב, כשיהיה זמן, התהליך יהיה קצר.

דוד אמסלם: אני מודיע לך.

<טל רשף: אני מכיר הרבה לוחות זמנים - - - שלא מקצרות.

דוד אמסלם: אני אומר לך, תקשיב טוב.

דוד אמסלם: תקשיב, מר טל רשף, אם הוועדה לא תוכל להתכנס בלי האנשים האלה – הפלא ופלא, אתה לא תאמין, הם יהיו.

דב חנין: בדיוק.

דב חנין: נכון מאוד.

דוד אמסלם: בג"ץ יתכנס, מר יעקב טירקל יבוא בלילה, במוצאי שבת.

דוד אמסלם: הכול יקרה.

דוד אמסלם: אבל בן האדם יגיע.

דוד אמסלם: למה?

דוד אמסלם: בגלל שהתכנית חשובה.

<טל רשף: אני מאוד אשמח.

<טל רשף: ואם התהליך יהיה קצר - - -

<נשאת דמלחי: - - -

דוד אמסלם: במשפט, בגלל שאני כבר צריך להתחיל את הדיון הבא.

דוד אמסלם: בבקשה.

<נשאת דמלחי: נשאת דמלחי, התאחדות הסטודנטים.

<נשאת דמלחי: התאחדות הסטודנטים, כמו שאתם יודעים, מייצגת הכי הרבה צעירים.

<נשאת דמלחי: הארגון שמייצג הכי הרבה צעירים בארץ.

<נשאת דמלחי: וברוך השם, יש לנו נציג, אבל הנציג הזה הוא פעיל במילואים.

<נשאת דמלחי: משרת מילואים פעיל, ולא פעם הוא מפספס את הישיבה במועצת התכנון הארצית.

<נשאת דמלחי: אז דרשנו בקיץ שעבר למנות ממלא מקום.

<נשאת דמלחי: והייתה לנו פגישה בנובמבר עם יושב ראש קבינט הדיור, מר אביגדור יצחקי, שהבטיח לזרז את העניין הזה.

<נשאת דמלחי: אבל אחרי יומיים מהפגישה הזאת שלחנו את כל מה שצריך, והנה אנחנו מחכים עד היום.

<נשאת דמלחי: שום דבר לא זז ולא מובן לנו.

<טל רשף: לא, לא, לא זז.

<טל רשף: בשבוע שעבר אושר בוועדה לבדיקת מינויים.

<טל רשף: וכל הזמן, מהיום ששלחתם עד היום – זה לא שר האוצר.

<טל רשף: סליחה, זה לא שר האוצר.

<עדנה לרמן: סליחה, אני רוצה לומר כמה מילים.

דוד אמסלם: בבקשה.

<עדנה לרמן: שמי עדנה לרמן.

<עדנה לרמן: אני ראש איגוד המתכננים, ואני נציגת כל הציבור המקצועי פה.

<עדנה לרמן: לנו יש מסורת ארוכה מאוד – אני חושבת מתחילת הזה – של נציגים של הציבור, מתכננים מטעם הציבור, שהם משתתפים בישיבות המועצה הארצית.

<עדנה לרמן: וכשהוקמה הולנת"ע, גם בולנת"ע וכן הלאה.

<עדנה לרמן: זה תהליך שנמשך הרבה מאוד שנים.

<עדנה לרמן: לאור סיטואציות מסוימות בשש השנים האחרונות, התהליך הזה התמסמס והופסק למעשה.

<עדנה לרמן: אנחנו פנינו, באין ספור מכתבים ופניות.

<עדנה לרמן: ומאחר ואנחנו רואים בכך חשיבות גדולה מאוד.

<עדנה לרמן: אנחנו עושים את זה, כמו שנאמר, אולי היחידים או עוד מישהו, בהתנדבות.

<עדנה לרמן: והנציג שלנו היה קבוע.

<עדנה לרמן: זה היה אדם מזורי, אם אתה זוכר.

<עדנה לרמן: ולצערנו, הוא לא יכול להופיע יותר.

<עדנה לרמן: אנחנו הצענו נציגים אחרים.

<עדנה לרמן: הצענו מספר פעמים, בכל מיני פורמטים.

<עדנה לרמן: ככה או אחרת, הנציגים האלה נפסלו.

<עדנה לרמן: ולא שהם לא עברו ניגוד עניינים.

<עדנה לרמן: עם חלקם לא הייתה בעיית ניגוד עניינים.

<עדנה לרמן: הם פשוט לא התאימו למערכת.

<עדנה לרמן: אין לנו אפשרות אלא להרגיש שפה יש איזושהי גרירת רגליים, ואולי מכוונת.

<עדנה לרמן: בלית ברירה, אנחנו הגשנו עתירה, גם בשם כל הארגונים המקצועיים, על הנושא של הכיסא הריק.

<עדנה לרמן: עכשיו, אנחנו עובדים עם המערכת.

<עדנה לרמן: היא חשובה לנו.

<עדנה לרמן: אני חושבת שאנחנו מהתורמים הראשיים למערכת התכנון, בהיותנו נציגי הגוף המקצועי.

<עדנה לרמן: אנחנו חושבים שזה לא נכון לא לצרף, גם אם הוא לא תמיד תואם את העמדות האלה והאחרות – לא לצרף את הנציג של הציבור שאיננו בא ומייצג את הצד של הממשלה.

<עדנה לרמן: עכשיו, בשביל להרחיב את זה אני רוצה להגיד שיש לנו גם נציגים בוועדות המחוזיות.

<עדנה לרמן: וגם אנחנו הצענו, בהתאם לשינויים בחוק התכנון והבנייה, נציגים בוועדות המקומיות.

<עדנה לרמן: כל הנושא הזה, בצורה כזו או אחרת, נגרר.

<עדנה לרמן: נגרר מאוד.

<עדנה לרמן: אתה אולי אצת זה פחות מכיר, מר טל רשף, אבל בסך הכול אנחנו מדברים על קהל שמוכן להתנדב ולהשקיע מזמנו ונמצא מזולזל, והציבור כולו, כולנו ביחד – אנחנו המפסידים בתהליך הזה.

דוד אמסלם: תודה.

דוד אמסלם: תודה, הגברת עדנה לרמן.

<גיל גן-מור: אפשר משפט?

דוד אמסלם: משפט.

<גיל גן-מור: עורך הדין גיל גן-מור מהאגודה לזכויות האזרח.

<גיל גן-מור: לגבי הנושא של מינוי נציגי ארגוני חברה.

<גיל גן-מור: אנחנו בעצם, יחד עם במקום וארגונים אחרים, פנינו כבר בספטמבר 2015 לשר הרווחה והשירותים החברתיים כדי למנות נציג שלנו, לפי החוק שעבר ביוני 2015.

<גיל גן-מור: צריך לזכור עוד דבר: זו הוראת שעה לחמש שנים.

<גיל גן-מור: יש פה הוראת שעה לחמש שנים, למנות נציג של ארגונים חברתיים - - -

דוד אמסלם: - - - יכול להיות שאחרי ארבע שנים - - -

<גיל גן-מור: עברה כבר כמעט שנה.

<גיל גן-מור: בדיוק.

<גיל גן-מור: עברה כבר כמעט שנה מתוך חמש ועוד לא מינו.

<גיל גן-מור: אני חושב שמה שאולי אפשר לעשות זה גם להוציא קריאה מפה, מהוועדה, ליועץ המשפטי לממשלה, שיטפל בזה.

<גיל גן-מור: לא צריך שכל דבר יגיע לבג"ץ על ידי ארגונים, ורק אז, תוך חודש מיד זה נפתר.

<גיל גן-מור: צריך גם שהממשלה או המדינה תעמוד על קיום.

<גיל גן-מור: כמו שהיא מצפה מהאזרחים לקיים את החוק, גם תפעל שהרשויות - - -

דוד אמסלם: אבל לא קשור, דרך אגב.

דוד אמסלם: תלמד, זה לא קשור.

דוד אמסלם: המדינה מצפה שהאזרחים יקיימו את החוק והיא לא כל כך.

דוד אמסלם: אני אראה לך את זה בהרבה נושאים.

דוד אמסלם: זה בסדר.

דוד אמסלם: אל תקשור.

דוד אמסלם: אתה עושה על זה היגיון שהוא לא כל כך - - -

<גיל גן-מור: יש לי אולי ציפיות מוגזמות.

דוד אמסלם: בדיוק.

דוד אמסלם: הוא לא קשור כל כך לעניין.

דוד אמסלם: טוב, רבותיי, ברשותכם.

דוד אמסלם: תודה רבה.

דוד אמסלם: אני רוצה לסכם את העניין.

דוד אמסלם: אני מבקש מתומר רוזנר, היועץ המשפטי, לנסח לנו פנייה לשר האוצר, לשר הרווחה והשירותים החברתיים, יושב ראש הוועדה לבדיקת מינויים, היועץ המשפטי לממשלה – ששם הוא מכיר את סיפור המעשה.

דוד אמסלם: התוצאה היא שאנחנו עוברים על החוק.

דוד אמסלם: לא חשוב כרגע מי תרם, כמה ולמה, בהרכב של אותם אנשים שאנחנו שולחים אליהם את המסמך.

דוד אמסלם: ואנחנו מבקשים לפתור את העניין הזה בפרק זמן של חודשיים-שלושה כדי לסכם את כל הסאגה הזאת.

דוד אמסלם: זה מפריע לכל הנושא של התכנון.

<טל רשף: הוועדה לבדיקת מינויים לא יודעת לעבוד בחודשיים-שלושה.

דוד אמסלם: מה?

<טל רשף: הוועדה הזאת לבדיקת מינויים לא יודעת לעבוד - - -

דוד אמסלם: לכן אני פונה למר יעקב טירקל.

דוד אמסלם: שיבוא, ייקח שעות נוספות - - -.

דוד אמסלם: מה זה משנה?

דוד אמסלם: דרך אגב, מה עושים שם?

דוד אמסלם: איזו בחינה הם עושים?

דוד אמסלם: מה, צריך ללכת לגרוזיה לחיקורי דין?

דוד אמסלם: מה.

<טל רשף: כדי להתנסות, מילאתי את הטופס שלהם.

<טל רשף: מישהו שיודע ומכיר את התהליך.

דוד אמסלם: כן, ו-.

<טל רשף: לקח לי הרבה זמן.

דוד אמסלם: אתה גם ממלא את הטופס?

<טל רשף: כן.

דוד אמסלם: אז תפשטו את הטופס.

דוד אמסלם: שב איתם, תגיד לו: אדוני, הטופס שלך, כנראה צריך להיות כאן תואר רביעי כדי ללמד אותו, ואין לנו תואר רביעי.

דוד אמסלם: אז בוא תעשה אותו משהו פשוט, שאולי אחרי תיכון נוכל למלא אותו.

דוד אמסלם: באמת.

דוד אמסלם: הרי מה קורה כאן?

דוד אמסלם: הבירוקרטיה כבר שכללה את עצמה ברמות כאלה שהיא עצמה כבר לא יודעת איך להתמודד עם הבירוקרטיה של עצמה.

<תומר רוזנר: מי המשרד שנותן לוועדה הזאת את שירותי התמיכה?

<טל רשף: לא יודע.

<תומר רוזנר: אז תוכל לברר לנו את זה?

<טל רשף: כן.

<תומר רוזנר: מי נציגי הציבור?

<תומר רוזנר: אז מי - - -

דוד אמסלם: אנחנו נפנה לכל הגורמים.

<טל רשף: לא.

<טל רשף: זו הוועדה לבדיקת מינויים בממשלה ובחברות הממשלתיות - - -

<תומר רוזנר: נכון.

<תומר רוזנר: מי נותן להם את - - -?

דוד אמסלם: כן.

דוד אמסלם: מי זה היושב ראש שלהם?

דוד אמסלם: מי זה?

<תומר רוזנר: עם מי אתה בקשר?

דוד אמסלם: מר יעקב טירקל?

<טל רשף: לא.

<טל רשף: אני בקשר עם המזכירה, ואז - - -

<תומר רוזנר: יפה.

<תומר רוזנר: באיזה משרד היא עובדת?

<טל רשף: לא יודע.

<טל רשף: לא יודע מאיזה משרד.

דוד אמסלם: תעביר לו את הטלפון והוא כבר יתקשר וישאל מאיזה משרד.

דוד אמסלם: אתה עובד מולם, אתה לא יודע באיזה משרד הם עובדים?

<קריאה: זו בטח נציבות שירות המדינה.

<טל רשף: זו רשות.

<טל רשף: זה עצמאי.

<טל רשף: זה גוף סמך.

<תומר רוזנר: כן, אבל מישהו נותן לו - - -

דוד אמסלם: אבל מישהו משלם לו משכורת.

דוד אמסלם: מישהו חותם לו על החשבון.

<טל רשף: אם הייתי יודע איזה גוף, הייתי אומר לכם.

<טל רשף: מבטיח.

<תומר רוזנר: אז תוכל לברר לנו.

דוד אמסלם: טוב.

דוד אמסלם: תברר לנו מי זה.

דוד אמסלם: היועץ המשפטי, תומר רוזנר, ינסח לנו את המכתב.

דוד אמסלם: אני חושב ששלושה חודשים, בואו ניקח.

דוד אמסלם: שלושה חודשים זה פרק זמן סביר?

<תומר רוזנר: כן, כן.

<תומר רוזנר: עד תחילת המושב.

דוד אמסלם: עד תחילת המושב.

דוד אמסלם: אני אקיים דיון נוסף בעניין הזה, לקבל דו"ח סטטוס, מה קורה בסיפור, בתחילת המושב הבא.

דוד אמסלם: תודה רבה לכולם.