ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 20, פרוטוקול מספר 205, 2016-06-08 10:20

מירב בן ארי: בוקר טוב לכולם.

מירב בן ארי: אני חברת הכנסת מירב בן ארי ואני אחליף את חבר הכנסת יעקב מרגי, יושב ראש ועדת החינוך, התרבות והספורט.

מירב בן ארי: היום ה-8 ביוני 2016, ב' בסיון התשע"ו ואני פותחת את ישיבת ועדת החינוך של הכנסת שעוסקת בפוליטיזציה באקדמיה ותמיכתם של אנשי הסגל האקדמי בחרם על ישראל ובאירועי יום הנכבה.

מירב בן ארי: אני רוצה לומר שני דברים שלי על הדיון הזה.

מירב בן ארי: אני רוצה להתנצל בשם חבר הכנסת מרגי שלא מנהל את הדיון הזה כי הדיון הזה חשוב לו אבל אני כן חושבת שהעובדה שחברי הכנסת מ-ש"ס לא הגיעו היום לכנסת היא מוצדקת.

מירב בן ארי: אני חושבת שמה ששמענו, את דברי הבלע והגזענות, מצד האדון סדן, הם דברים שלא אמורים להיאמר, בטח לא בדירקטוריון כזה.

מירב בן ארי: גם בשמי וגם בשם ועדת החינוך, אנחנו מתנגדים לאמרות גזעניות כאלה.

יואל חסון: ולמחשבות.

מירב בן ארי: ולמחשבות.

מירב בן ארי: תודה.

מירב בן ארי: לכן אנחנו מקבלים את העובדה שחברי הכנסת מ-ש"ס לא הגיעו היום ובטח של ידידי חבר הכנסת יעקב מרגי שהנושא הזה מעניין אותו.

מירב בן ארי: דבר שני שרציתי לומר.

מירב בן ארי: אני יודעת שהנושא בו אנחנו דנים מגיע מדם ליבם של האנשים שנוכחים כאן, של האנשים שמעורבים, של חברי כנסת, אבל יש לנו כאן מגבלת זמן כי דיון מהיר הוא דיון של שעה והמליאה מתחילה בשעה 11:00 ולכן אני אחתוך הרבה פעמים את דברי האנשים, ושנית, אני באמת מבקשת שתתייחסו לגופו של עניין, אם זה חופש אקדמי לצד חופש ביטוי.

מירב בן ארי: אלו הדברים שצריכים להיות כאן.

מירב בן ארי: זה דיון של ועדת החינוך.

מירב בן ארי: אני יודעת שקשה מאוד לא להכניס כאן את המאבקים הבסיסיים בין ימין ושמאל, אבל אני באמת מבקשת, גם מחברי הכנסת, נמצאים כאן חברי כנסת רבים, אנחנו רוצים לשמוע את כולכם, ולכן בבקשה מכם.

מירב בן ארי: רשמתי את חברי הכנסת המבקשים לדבר לפי סדר הגעה אבל קודם כל ידברו חברי הכנסת המציעים, חבר הכנסת עודד פורר.

מירב בן ארי: עודד, בבקשה, קצר ולעניין כמו שאתה בדרך כלל עושה.

עודד פורר: תודה גברתי.

עודד פורר: אני רוצה להודות ל"אם תרצו" על הדוח שהם עשו בנושא, דוח שבעצם חשף את מספר המרצים שעובדים ומקבלים שכר מהמוסדות להשכלה גבוהה המתוקצבים ובסופו של דבר נהנים מאותה חסינות תוך כדי שהם קוראים לחרם על מדינת ישראל ומקדמים ותומכים בתנועת ה-BDS.

עודד פורר: החסינות מתחת להסתתרות תחת המעטה חופש הביטוי.

יוסף ג'בארין: אתה לא מאמין בזה?

מירב בן ארי: ג'בארין, מספיק מה שהיה ביום ירושלים.

מירב בן ארי: תן לו לדבר.

מירב בן ארי: אתה תדבר, אל תדאג.

יוסף ג'בארין: מה היה ביום ירושלים?

עודד פורר: סיימת?

יוסף ג'בארין: כן.

עודד פורר: יופי.

עודד פורר: תודה.

עודד פורר: הפטנט הזה שיד ימין לוקחת מימון ממדינת ישראל ונהנית ממיליארדי שקלים לטובת השכלה גבוהה, וטוב שכך, אבל ביד שמאל קוראים להחרים את מדינת ישראל, הוא פטנט ישראלי חדש.

עודד פורר: זה לא קיים.

עודד פורר: אין מצב כזה שבו מדינה מצד אחד מממנת גופים או אנשים שקוראים להחרים את המדינה ושוללים את קיומה בסופו של דבר כי לקרוא להחרים את מדינת ישראל ולתמוך בתנועת החרם, זה לשלול את קיומה של מדינת ישראל וזאת תנועה אנטישמית פר-אקסלנס.

עודד פורר: שלא יסתתרו מאחורי חופש הביטוי.

עודד פורר: הפטנט של להסתתר מתחת לחופש הביטוי הוא פטנט שצריך לעצור אותו ואי אפשר לעבוד בעניין הזה.

עודד פורר: אני בעד חופש הביטוי, אני תומך בחופש הביטוי אבל חופש הביטוי, לא משמעותו לשלול בסופו של דבר את קיומה של מדינת ישראל כיהודית ודמוקרטית ולתמוך בתנועות שקוראות לחרם על מדינת ישראל.

עודד פורר: לצערי, ובכנסת היו כבר כמה וכמה דיונים בעניין הזה, גם בוועדת החינוך וגם בוועדות אחרות, תמיד מגיעים ראשי המוסדות ומסתתרים מאחורי חופש הביטוי ואומרים שלא נעשה שום דבר למרצים האלה, הם יכולים מה שהם רוצים.

עודד פורר: ראשית, אני לא בטוח שאם המרצה הזה היה אומר משהו אחר שאולי לא מוצא חן בעיניהם, הם כן היו נותנים לו את אותה הגנה, אבל זה לא עניין של אם זה מוצא חן בעיני או לא.

עודד פורר: אי אפשר לתת למצב הזה שבו מאפשרים לגופים ממומנים על ידי מדינת ישראל לקרוא לחרם על מדינת ישראל להמשיך.

עודד פורר: לכן אם מנהלי המוסדות לא מסוגלים לקחת את ההחלטות האלה ולא מסוגלים לעמוד פעם אחת ולהציב את הגבול ולהגיד, כן, יש חופש אקדמי, יש חופש ביטוי, אין חופש שיסוי, אנחנו לא נאפשר לקרוא לחרם על מדינת ישראל כי בסוף זה פוגע במוסדות האקדמיים עצמם.

עודד פורר: אם יתממשו לפחות המאוויים והחלומות של אותם מחרימים, זה יפגע במוסדות עצמם.

עודד פורר: אז אם אתם לא תדעו לשמור על זה, יכול להיות שאנחנו נצטרך להוביל כאן איזשהו מהלך שיגן עליכם מפני זה ובכוונתי להגיש הצעת חקיקה או לפחות בשלב הראשון לקרוא ליושב ראש המל"ג וה-ות"ת לפעול בעניין הזה, ואם לא, נצטרך לעשות את זה באמצעות חוק.

עודד פורר: אם יש מרצה שמקבל את שכרו מאותו מוסד וקורא להחרים את מדינת ישראל או תומך ב-BDS, יישלל מאותו מוסד בדיוק אותו גובה המימון של שכרו של המרצה.

עודד פורר: תמשיכו לשמור על החופש האקדמי.

עודד פורר: אם יש תורמים שמוכנים לממן את אותם מרצים או שהם תורמים לכם, בסדר, אבל זה לא יהיה מתוך הכסף הציבורי.

עודד פורר: לקבל ביד ימין משכורת ממדינת ישראל וביד שמאל לתקוף אותה, זה לא יהיה יותר.

עודד פורר: מילה זו מילה.

יוסף ג'בארין: משטרת מחשבות.

עודד פורר: מילה זו מילה.

מירב בן ארי: תודה.

מירב בן ארי: חברת הכנסת שולי מועלם-רפאלי.

שולי מועלם-רפאלי: תודה גברתי.

שולי מועלם-רפאלי: מעולם לא בלט כל כך המימוש של המשפט לכרות את הענף עליו אתה יושב.

שולי מועלם-רפאלי: מרצים, חוקרים, באקדמיה הישראלית קוראים לחרם אקדמי על מדינת ישראל.

שולי מועלם-רפאלי: אחר כך נשמע שבגלל האפרטהייד אין כאן מחקרים, ואני חשבתי שאין כאן מחקרים בגלל שהחוקרים קוראים לחרם אקדמי על מדינת ישראל ואז אין שיתופי פעולה.

שולי מועלם-רפאלי: תגידו, כמה אפשר לדבר סרה במדינת ישראל, לעטוף את זה בכל מיני מושגים כמו חופש ביטוי?

שולי מועלם-רפאלי: מעניין, חבר הכנסת ג'בארין, אם בשם אותו חופש ביטוי פרופסור באחת האוניברסיטאות שיגיד להחיל את החוק הישראלי על יהודה ושומרון, האם אדוני יבוא לכאן ויישא את הנס המתנוסס של חופש הביטוי גם על זה.

יוסף ג'בארין: הרבה אומרים את זה.

<קריאה: זה מה שעושים חברי הכנסת הערבים.

מירב בן ארי: גברתי, את מתבלבלת.

מירב בן ארי: היחידים שיכולים לקרוא קריאות ביניים, אלה חברי הכנסת וגם אותם מדי פעם אני מנסה להרגיע.

מירב בן ארי: הקהל לא קורא קריאות ביניים.

מירב בן ארי: תודה.

שולי מועלם-רפאלי: האם יכול להיות שחברי הכנסת הערבים עושים את אותו דבר שעושים כאן פרופסורים באקדמיה?

שולי מועלם-רפאלי: מקבלים כסף ממדינת ישראל, ממשלמי המסים, מאזרחי המדינה ואז קוראים להחרים את המדינה.

יוסף ג'בארין: לא הבנתי.

יוסף ג'בארין: הדיון הוא על חברי כנסת?

שולי מועלם-רפאלי: לא.

שולי מועלם-רפאלי: הדיון הוא על האקדמיה אבל יושב כאן חבר כנסת שעושה בדיוק את אותו דבר.

שולי מועלם-רפאלי: אני שואלת את עצמי מי למד ממי.

שולי מועלם-רפאלי: לעטוף את האנטישמיות של אותם מרצים ואנשים נוספים, בעצם היא האנטישמיות החדשה.

שולי מועלם-רפאלי: הרי שנאת מדינת ישראל היא אנטישמיות פר-אקסלנס.

שולי מועלם-רפאלי: מה שאתם עושים בקריאות לחרם, באקדמיה, בשיתוף הפעולה ההדוק עם ה-BDS שיוצא משורות מקבלי שכר במדינת ישראל.

יוסף ג'בארין: תנו לנו דוגמה כדי שנבין במה מדובר.

יוסף ג'בארין: בינתיים אלה הצהרות שגובלות בהסתה.

יוסף ג'בארין: תנו לנו דוגמה.

שולי מועלם-רפאלי: הנה, אני נותנת דוגמה.

שולי מועלם-רפאלי: כותבים מרצים מאוניברסיטאות במדינת ישראל שלכל הדעות הן ממומנות מכספי המסים שלי ושלך, ואני אזרחית מדינת ישראל לפחות כמוך, כותבים מכתב לאגודות שמתלבטות האם להחרים את האקדמיה במדינת ישראל ומעודדים אותן.

שולי מועלם-רפאלי: מעודדים את אגודת האנתרופולוגים להחרים את אגודת האנתרופולוגים הישראלית ולא לקיים אתה שיתופי פעולה, לא להשתתף במחקרים בינלאומיים יחד אתה ומה זה אם לא קריאה לחרם?

יוסף ג'בארין: אגב, זה לא נכון.

יוסף ג'בארין: אני מקווה שיש לך דוגמאות אחרות.

מירב בן ארי: ג'בארין, אתה תתייחס לזה בדבריך.

יוסף ג'בארין: עובדתית זה לא נכון.

יוסף ג'בארין: אני עשיתי שיעורי בית ואני יודע שאין עמדה כזאת.

<קריאה: תגיד שאתה מתנגד ל-BDS.

<קריאה: נשמח לשמוע אמירה כזאת ממך.

יוסף ג'בארין: אני לא מתנגד ל-BDS.

שולי מועלם-רפאלי: מעולה.

מירב בן ארי: חברת הכנסת מועלם, תסיימי בבקשה.

<קריאה: זה פוגע קודם כל בכם.

שולי מועלם-רפאלי: חבר הכנסת ג'בארין, אתה לא נותן לי לדבר.

שולי מועלם-רפאלי: הדרך המצוינת לא להתמודד באמת עם האמירות המאוד מאוד קשות שיוצאות גם מהאקדמיה וגם מחברי הכנסת הערבים.

שולי מועלם-רפאלי: נו, די עם ההסתרה הזאת.

שולי מועלם-רפאלי: יש כאן דבר שאנחנו לא נסכים לו.

שולי מועלם-רפאלי: אין מציאות בה פרופסור באוניברסיטה במדינת ישראל יקבל שכר מכספי משלם המסים ויקרא להחרים את מדינת ישראל או חלקים ממנה.

שולי מועלם-רפאלי: כל פעם שאנחנו נסכים לדבר כזה, שלא נתפלא אחר כך שגדולי שונאינו או אמצע שונאינו - - -

<קריאה: לא צריך לצעוק.

שולי מועלם-רפאלי: זה כי לא נתנו לי לדבר.

שולי מועלם-רפאלי: רק כשאני צועקת, שומעים אותי.

מירב בן ארי: עכשיו לא מפריעים לך.

שולי מועלם-רפאלי: נכון.

שולי מועלם-רפאלי: אני חושבת שהמחלה הקשה הזאת שפושה בקרב חלק מחברי האקדמיה במדינת ישראל צריכה להיעצר.

שולי מועלם-רפאלי: המשפט האחרון שאני אומר הוא שהיא כנראה לא תיעצר כאן אלא היא תיעצר אצל ראשי האקדמיה.

שולי מועלם-רפאלי: אם ראשי האוניברסיטאות לא ייקחו אחריות על אמירות אומללות ולא ראויות של חברי סגל אצלם באוניברסיטאות, זה יצטרך בסוף לצאת מכאן ואז יגידו התערבות של הכנסת וישאלו למה צריך לחוקק, אבל בינתיים אנחנו לא רואים שראשי האקדמיה, חוץ מלהסתתר מאחורי הביטוי האומלל שהוא חופש הביטוי, עושים משהו פרקטי להפסיק את המעשים הרעים האלה שיוצאים מתוך האוניברסיטאות.

מירב בן ארי: תודה.

מירב בן ארי: חבר הכנסת יואל חסון.

יואל חסון: תודה רבה גברתי היושבת ראש.

יואל חסון: אני אנסה להציג כאן עמדה שונה מול הקיצוניות שצווחת משני הצדדים.

יואל חסון: צריך קודם כל לומר שאני לחלוטין לא תומך בשום צורה בחרמות אקדמיים שמרצים מסוימים נוטלים על עצמם ונוטלים בהם חלק.

יואל חסון: אני חושב שזה רע מאוד, אני חושב שזה מזיק, אני חושב שזאת לא הדרך להשפיע על החיים שלנו בתוך מדינת ישראל ולהשפיע על הדרך בה אדם מאמין שהוא רוצה לקדם.

יואל חסון: אני חושב שאותם מרצים קצת בוחרים למצוא את אזור הנוחות שלהם מאשר באמת לרצות להילחם על מה שהם מאמינים.

יואל חסון: הדרך הנכונה והטובה ביותר היא להיות פשוט פעיל באמצעי התקשורת, במפלגות הפוליטיות, בארגונים פוליטיים, לכתוב מאמרים, לארגן כנסים, הכול בסדר אבל לא לעשות את הדבר הזה תוך שימוש בכלי שניתן להם כמרצים אקדמיים, כמובן גם כל הנושא של התמיכה בארגוני החרם שפועלים בחוץ לארץ, תנועות החרם שפועלות בחוץ לארץ.

יואל חסון: ביני זה משדר פחדנות וייאוש.

יואל חסון: זה דבר שפוגע בכולנו, בלי קשר לעמדה שלך מימין ומשמאל, זה פוגע בחיים האישיים של כולנו.

יואל חסון: אגב, גם כשאני שומע את תומכי שתי מדינות – ואני כמובן תומך בשתי מדינות ותומך בפתרון של שתי מדינות - שתומכים ב-BDS ובחרם, אני פשוט חושב שהם לא קוראים את המפה כי זה קודם כל פוגע בסיכוי של חיים משותפים כאן ושל שתי מדינות זו לצד זו, זה פוגע בפלסטינים הרבה יותר מאשר זה פוגע בנו- - -

שולי מועלם-רפאלי: מאוד עזר לפלסטינים שהעבירו את סודה סטרים.

יואל חסון: אל תפריעי לי.

יואל חסון: אמרתי, קשה לי עם הקיצוניות משני הצדדים ולכן ננסה לקיים כאן דיון אמיתי.

יואל חסון: לכן, את השינוי צריך לקדם מתוך הבית וזה מה שחשוב.

יואל חסון: אבל מצד שני אני ממש מתנגד לכל מקרתיזם שיכול להיות כאן.

יואל חסון: אני קודם כל כמובן מאמין וחושב שכל מי שיש לו איזשהו רצון לחיות במדינה חופשית ודמוקרטית, צריך לעודד חופש אקדמי שהוא ערך עליון וערך חשוב ביותר ואסור לרמוס אותו.

יואל חסון: אני מצטער שאני לא רואה כאן – כנראה אני לא רואה כאן אלא אם אני לא מזהה – את ראשי האוניברסיטאות.

יואל חסון: כנראה ששלחו לכאן, אם שלחו, כל מיני אנשים שהם לא בדיוק הראשים.

יואל חסון: אני מצטער על זה.

יואל חסון: אגב, זאת מגמה לא חדשה שראשי האוניברסיטאות נמנעים באופן קבוע מלהגיע לדיונים בכנסת.

מירב בן ארי: הם שלחו נציג מ-ור"ה.

יואל חסון: אני מכיר את הנציגים.

יואל חסון: אני לא רוצה לזלזל באף אחד אבל אני חושב שלדיון כזה חשוב, ראשי האוניברסיטאות למעשה מרחיקים את המעורבות שלהם בנושא הזה שקורה אצלם בשטח שלהם.

יואל חסון: למה זה עלול להביא?

יואל חסון: זה עלול להביא בדיוק לדברים ששמענו עכשיו מחברת הכנסת מועלם וחבר הכנסת פורר שאומרים ומאיימים, תיזהרו לכם, אם אתם לא תעשו משהו, אנחנו נעשה כאן בכנסת.

יואל חסון: אני רוצה לומר כאן לאנשי האקדמיה שכדאי שתעשו משהו כי בשלטון הזה שמנהלת מדינת ישראל כיום, אם אתם לא תעשו, הם באמת יעשו ומקרתיזם יהיה דבר עדין ליד מה שהם יעשו.

יואל חסון: אני מאוד מאוד מציע שתשתלטו על מה שקורה אצלכם במערכת תוך שמירה על ההגינות ועל החופש האקדמי אבל גם מרצה באוניברסיטה לא יכול להגיד כל דבר כי הוא מרצה באוניברסיטה.

יואל חסון: אתם יודעים מה?

יואל חסון: הנה, למדנו.

יואל חסון: יש עוד כמה אנשים שהם לא מרצים באוניברסיטה ומתברר שגם הם לא יכולים להגיד כל מה שהם רוצים וגם חברי הכנסת לא יכולים להגיד כל מה שהם רוצים ולנו באמת יש חופש בחוק להגיד את כל מה שאנחנו רוצים ואפילו אי אפשר לתבוע אותנו.

יואל חסון: לכן אני אומר שצריך לשמור על האיזון הנכון הזה ואפשר וצריך שהאוניברסיטאות במצבים קיצוניים יפעילו סנקציות, אם יש צורך, על מרצים שעוברים את הגבול.

יואל חסון: אבל אני אומר שוב, וזה משפט אחרון, שאם האוניברסיטאות לא ייקחו על עצמן להשתלט על התופעה ולעשות סדר, אני מזהיר אתכם, אני אעשה הכול כדי שזה לא יקרה אבל לצערי מי שמנהל את המדינה היום עלול - - -

אוסאמה סעדי: איזו תופעה?

מירב בן ארי: לא להפריע.

מירב בן ארי: יואל, נא לסיים.

יואל חסון: מי שמנהל את המדינה היום עלול לקחת על עצמו מהלכים מסוכנים מאוד שיהפכו את ישראל למדינה חשוכה.

מירב בן ארי: תודה רבה.

מירב בן ארי: מעכשיו אני מודדת זמנים.

מירב בן ארי: אין לי ברירה, אם אנחנו רוצים לשמוע את כולם.

מירב בן ארי: מחברי הכנסת המציעים אני רוצה לעבור לנציג ה-מל"ג.

מירב בן ארי: אני רוצה שתתייחס לגופו של עניין, האם ה-מל"ג – ואחר כך נעבור גם ל-ור"ה וגם ל-ור"ם כי אני רוצה שחברי הכנסת ישמעו – עושה ואם הוא עושה, מה הוא עושה לטובת אותן התבטאויות שאנחנו שומעים כאן גם בתקשורת וגם מסטודנטים שגם הם ידברו כאן, התבטאויות של מרצים נגד מדינת ישראל.

<נדב שמיר: אני חושב שקשה להפריז בחומרה של התופעה הזאת של קריאה לחרם אקדמי על ישראל, בוודאי כאשר מדובר על מרצים מתוך האקדמיה שקוראים לחרם אקדמי למעשה על המוסדות שלהם.

<נדב שמיר: הדבר הזה לא יכול לעבור כמובן וה-מל"ג דנה בו בשנת 2010 והוציאה החלטה די ברורה.

<נדב שמיר: בהחלטה נאמר במפורש שקריאה לחרם אקדמי על ישראל מצד אנשי מוסדות לשכלה גבוהה ישראלים, היא ערעור על הבסיס לכל מערכת ההשכלה הגבוהה הישראלית.

<נדב שמיר: לכן ה-מל"ג קראה למוסדות לתת את הדעת על כך ולגבש דרכי פעילות.

נחמן שי: מה היא ביקשה?

נחמן שי: שהם יעשו משהו?

<נדב שמיר: לא באופן ספציפי.

<קריאה: מתי היא ביקשה?

<נדב שמיר: בשנת 2010.

<נדב שמיר: ההחלטה היא משנת 2010.

<נדב שמיר: אני אסביר מה עומד מאחורי גישת ה-מל"ג שנותנת קודם כל למוסדות לפעול ועוקבת אחריהם.

יוסף ג'בארין: גם אם זה מחוץ לכותלי האוניברסיטה?

יוסף ג'בארין: מה את אומרת מרצה אומר?

יוסף ג'בארין: יש סצנריו אחד שהוא אומר את זה בתוך הכיתה ויש סצנריו שני שהוא אומר את זה בפעילות מחוץ לכיתה.

<נדב שמיר: ההחלטה לא חילקה.

מירב בן ארי: קיבלת תשובה.

מירב בן ארי: מרצה הוא מרצה הוא מרצה.

מירב בן ארי: גם סדן, גם בבוקר וגם בערב, הוא עדיין יושב ראש ערוץ 10.

אוסאמה סעדי: תעשו חוק השעיה גם למרצים.

שולי מועלם-רפאלי: אנחנו לא רוצים לעשות את זה.

אוסאמה סעדי: תעשו את זה.

מירב בן ארי: חבר הכנסת סעדי, אני אמרתי לג'בארין לפני שנכנסת - - -

אוסאמה סעדי: זה בדיוק.

אוסאמה סעדי: תעשו את זה גם לגבי המרצים.

אוסאמה סעדי: אתם רוצים לסתום את הפיות ואתם לא רוצים שיהיה חופש ביטוי.

מירב בן ארי: חבר הכנסת סעדי, אני הוצאתי אותך בוועדה של יום ירושלים.

מירב בן ארי: אל תיתן לי לעשות את זה שוב.

מירב בן ארי: אתה יודע שאני אוציא אותך.

מירב בן ארי: אל תפריעו.

אחמד טיבי: מירב, אצלך אין פריימריס.

אחמד טיבי: את לא צריכה להוציא אותו.

מירב בן ארי: יש כאן אנשים שהגיעו במיוחד לדיון ואני רוצה לשמוע אותם.

אחמד טיבי: מותר לו להעיר.

אחמד טיבי: בכנסת מותר להעיר.

מירב בן ארי: אבל ג'בארין מעיר בלי הרף.

אחמד טיבי: ג'בארין הוא לא סעדי.

אחמד טיבי: שניהם ערבים אבל כל אחד משהו אחר.

מרדכי יוגב: טיבי, אתה מפריע לדיון וגם לי יש זכות לדבר.

מרדכי יוגב: אם לא טוב חופש הדיבור בישראל, אתה יכול ללכת לסוריה, שם תקבל חופש.

מירב בן ארי: חבר הכנסת יוגב, בבקשה.

יואל חסון: אני מבין שזה הסיכום.

מירב בן ארי: לא, זה לא יהיה כי אני אוציא חברי כנסת.

אחמד טיבי: למה לא הערת ליוגב?

מרדכי יוגב: אני שותק מתחילת הדיון ואתה כל הזמן מעיר הערות.

מירב בן ארי: אני אוציא החוצה.

מירב בן ארי: די.

מירב בן ארי: חבר הכנסת אחמד טיבי, חבר הכנסת ג'בארין יושב כאן מתחילת הדיון ומעיר הערות ושואל ללא הרף.

מירב בן ארי: אני לא מעירה לו, אז אל תגיד לי שאני עושה איפה ואיפה כי אני לא עושה זאת ומי כמוך יודע שאני לא עושה זאת.

מירב בן ארי: הוא מעיר וגם אוסאמה מעיר.

מירב בן ארי: מעכשיו יהיה שקט.

מירב בן ארי: מעכשיו מי שיפריע לדיון הזה להתנהל, אני אוציא אותו החוצה.

מירב בן ארי: נציג ה-מל"ג, התחלת לדבר.

מירב בן ארי: אני עצרתי את הסטופר ואתה עכשיו מתחיל מחדש.

מירב בן ארי: זה על הזמן שלכם.

<נדב שמיר: אני רוצה פשוט להסביר מה עומד מאחורי ההחלטה הזאת.

<נדב שמיר: מערכת ההשכלה הגבוהה בישראל לא בנויה כמו מערכת חינוך רגילה.

<נדב שמיר: בכל העולם למעשה זה כך.

<נדב שמיר: מערכת חינוך רגילה, אין לה את האוטונומיה, אין לה את החופש שיש למערכת השכלה גבוהה מתוקף היותה מערכת השכלה גבוהה.

<נדב שמיר: מערכת ההשכלה הגבוהה חשוב מאוד שהיא לא תהיה תלויה בשלטון ולכן המוסדות להשכלה גבוהה הם מוסדות אוטונומיים, הם מתנהלים בעצמם, אנחנו לא מנהלים אותם, ה-מל"ג לא מנהלת אותם ונזהרת מאוד מלנהל אותם.

מירב בן ארי: אין לי זמן ויש כאן הרבה אנשים.

מירב בן ארי: אני שאלתי אותך וחברי הכנסת שאלו.

מירב בן ארי: תגיד לנו שהם לא עושים כלום, אז חבר כנסת שרוצה יאמר שזה בסדר וחופש אקדמי הוא הרי ענן שעף וחג לו.

מירב בן ארי: אני מכירה את זה, אתם לא מתערבים ומתערבים במה שאתם רוצים.

מירב בן ארי: מה עושה ה-מל"ג.

מירב בן ארי: עכשיו יש מרצה שבא ואומר בכיתה שהוא קורא להחרים את ישראל.

מירב בן ארי: האם אתה כ-מל"ג, כגוף מפקח - וכשהוא רוצה, הוא יודע לפקח טוב מאוד – עושה משהו או שאתה אומר לחברי הכנסת שאתם לא עושים ולא מתערבים.

יואל חסון: מה קרה מ-2010 עד היום?

<נדב שמיר: ה-מל"ג חושבת שמאוד צריך להיזהר בהתערבות לפני שאנחנו רואים מה המוסדות עושים.

יואל חסון: אבל אמרת שב-2010 שלחתם מכתב.

יואל חסון: מה קרה מאז 2010?

יואל חסון: תסביר.

<נדב שמיר: אולי נשמע מהמוסדות.

יואל חסון: לא.

יואל חסון: תגיד אתה איזה תשובה קיבלתם.

מירב בן ארי: חבר הכנסת חסון, הוא אמר שהם לא קיבלו תשובה.

<נדב שמיר: לא קיבלנו תשובה.

יואל חסון: זה בסדר שאתה לא מקבל תשובה?

יואל חסון: זה הגיוני שאתה גוף מפקח ולא מקבל תשובה?

שולי מועלם-רפאלי: כן, כי יש חופש באקדמיה.

יואל חסון: אתה רגיל לא לקבל תשובה?

מרדכי יוגב: חבר הכנסת חסון, אתה מפריע לי לשמוע.

מרדכי יוגב: אנחנו רוצים לשמוע ואנחנו מנסים לשמוע את ההערות שלך במקום לשמוע את נציג ה-מל"ג.

מירב בן ארי: חבר הכנסת יוגב, אתה מפריע לי.

מירב בן ארי: חבר הכנסת יואל חסון שואל ומותר לו לשאול.

מירב בן ארי: לא קיבלנו תשובה.

מירב בן ארי: אנחנו נבור ל-ור"ה.

מירב בן ארי: בבקשה.

מירב בן ארי: נמצא כאן פרופסור צבי ציגלר.

מירב בן ארי: אתה נציג ור"ה?

<צבי ציגלר: כן.

מירב בן ארי: ה-מל"ג אומרת שהיא לא עושה.

מירב בן ארי: תגיד לנו אם אתם עושים.

<צבי ציגלר: אני אנסה.

<צבי ציגלר: אני מהטכניון ואני מייצג כאן את ועד ראשי האוניברסיטאות.

<צבי ציגלר: ברשותך, אני אתחיל בכל זאת בשני משפטים.

<צבי ציגלר: בתפקיד שלי אני מרכז את הפעילות של האוניברסיטאות נגד החרם האקדמי מבחוץ.

<צבי ציגלר: החרם האקדמי מבחוץ הוא סכנה אמיתית למדינת ישראל וסכנה אסטרטגית ואנחנו נלחמים מול מציאות מאוד קשה.

<צבי ציגלר: נלחמים הרבה שנים.

<צבי ציגלר: זה התחיל בזה שהסנטים של כל אוניברסיטאות המחקר קיבלו החלטה כבר לפני עשור שחרם אקדמי הוא דבר פסול מעיקרו וצריך להתנגד לו בתוקף.

עודד פורר: אתם חשים שהאוניברסיטאות נפגעות כתוצאה מהקריאה הזאת לחרם אקדמי?

<צבי ציגלר: אני אומר מיד.

<צבי ציגלר: אנחנו נאבקים כבר שנים רבות, בדרך כלל בהצלחה, לא תמיד, מול אנשי האקדמיה מארצות אחרות, גם אוניברסיטאות ממסדיות וגם אנשי אקדמיה באגודות שונות, בקבוצות שונות שמנסות להחרים, כמו שראיתם אתמול עת היה לנו הישג ממש לא מבוטל באגודה האנתרופולוגית.

נחמן שי: עם כל ההכרזות וכל הנאומים.

עודד פורר: השקעתם משאבים כדי להגיע להישג הזה?

<צבי ציגלר: בוודאי.

<צבי ציגלר: אנחנו תיאמנו הרבה מאוד גופים בארץ ובחוץ לארץ כאשר בארץ האגודה האנתרופולוגית הישראלית פעלה מול האגודה האמריקאית כי הם חברים באותו ארגון, חלק גדול מהם, אבל הפעלנו ארגונים אחרים.

<צבי ציגלר: כל מיני ארגונים.

<צבי ציגלר: אמרנו שכל מי שרוצה להילחם בחרם וחושב שחרם זה דבר שלילי, יבוא ויצטרף, אנחנו נתמוך בו, נעזור לו, נספק לו חומרים, נשלח טיעונים וכולי.

<צבי ציגלר: עשינו את זה בעזרת גופים יהודיים בארצות אחרות, בעזרת גופים אקדמיים, בעזרת נשיאי אוניברסיטאות.

עודד פורר: מאחר ונגרם לכם נזק, הרי השקעתם משאבים ונגרם לכם נזק כלכלי כתוצאה מכך שהייתם צריכים להשקיע משאבים, האם שקלתם להגיש תביעה כנגד אותם מרצים בהתאם לחוק למניעת חרם?

עודד פורר: תביעה נזיקית על הנזק שהם גרמו לכם.

עודד פורר: לפי החוק הזה מי שקורא לחרם וגורם כתוצאה מכך לנזק, מייצר עוולה נזיקית וקמה לכם העילה לתבוע.

<צבי ציגלר: אני אענה על השאלה.

<צבי ציגלר: המשאבים שהושקעו הם משאבי כוח אדם.

עודד פורר: זה כסף.

<צבי ציגלר: זה כסף, כמובן, אבל בעיקר המשאבים היו משאבים פילנתרופיים וארגונים שרצו לסייע לנו כי הם מאמינים באותם עקרונות שאותם החלטות הסנט קיבעו, שחרם אקדמי הוא דבר פסול מעיקרו ויש להיאבק בו בכל מקום אליו הוא מגיע.

<צבי ציגלר: אני אגיע לנקודה שאתה ציינת.

<צבי ציגלר: אותן החלטות התקבלו כמעט פה אחד בכל האוניברסיטאות.

<צבי ציגלר: יש תמיד אנשים בודדים שחושבים אחרת.

<צבי ציגלר: כך זה בכל גוף ובכל קבוצה, יש אנשים בודדים.

<צבי ציגלר: מספר האנשים מכאן שניסו להפריע ולטעון טיעונים הפוכים, הוא כל כך קטן שלהתעסק אתם לא שווה אפילו את המאמץ.

<צבי ציגלר: זאת קבוצה קטנה מאוד, שולית מאוד.

<צבי ציגלר: הם מזיקים, הם מזיקים לנו ואני כאחראי על הטיפול בנושא אומר שנגרם נזק, אבל הנזקים האלה הם הרבה פחות רציניים מהנזקים שייגרמו לשמה של המערכת, לשמה של מדינת ישראל כמדינה נאורה ומתקדמת, אם אנחנו נצא וניאבק במספר הקטן והשולי שכמעט לא מגרד את השטח.

ג'מאל זחאלקה: הוא אומר שאין בעיה.

שולי מועלם-רפאלי: הוא אמר שזה גורם נזק.

ג'מאל זחאלקה: לא.

ג'מאל זחאלקה: הוא אמר שאין בעיה.

מרדכי יוגב: אם הדיון לא חשוב, אתה יכול לצאת.

מירב בן ארי: אדוני, משפט סיום.

אחמד טיבי: גברתי היושבת ראש, פעמיים העירו שני הג'נטלמנים נגד חברי כנסת ערבים.

אחמד טיבי: אחד רוצה לשלוח אותנו לסוריה ואחד רוצה לגרש חבר כנסת מהישיבה.

מירב בן ארי: אני הערתי גם לחבר הכנסת יוגב בדיוק לפני דקה.

מירב בן ארי: חבל שאתה מסנן את מה שאתה רוצה.

מירב בן ארי: תן לאדון לסיים את דבריו.

יואל חסון: למה את מתייחסת להערות שלו?

מירב בן ארי: אני מתייחסת אליו כי הוא חבר כנסת שמעיר הערות.

ג'מאל זחאלקה: למה אתה מדבר בזלזול?

ג'מאל זחאלקה: מי שמך?

ג'מאל זחאלקה: מי אתה בכלל?

אחמד טיבי: יואל, אל תלכלך.

מירב בן ארי: חברי הכנסת, אני אוציא אתכם החוצה.

שולי מועלם-רפאלי: מנת הצעקות הקבועה שלו.

מירב בן ארי: אדוני, משפט סיום בבקשה.

מירב בן ארי: אני מבקשת שקט.

מירב בן ארי: אני לא רוצה להוציא.

מירב בן ארי: תנו לבן אדם לסיים את דבריו.

<צבי ציגלר: התשובה האישית שלי, וזאת לא תשובה של ור"ה אלא היא שלי כמרכז את הפעילות נגד החרם, היא שפעולה נגד אנשים שקוראים לחרם כאן, שכרה יצא בהפסדה.

<צבי ציגלר: יותר נזק ייגרם למערכת שנלחמת בחירוף נפש נגד מחרימים מאשר אם נניח לתופעה השולית הזאת להתבטל.

ג'מאל זחאלקה: הוא אומר שאין בעיה.

מירב בן ארי: תודה רבה.

מירב בן ארי: חבר הכנסת יוגב, בבקשה.

יוסף ג'בארין: בלי שישלח אותנו לסוריה.

עודד פורר: חלקכם הולך לשם לבד.

עודד פורר: לא צריך לשלוח.

עודד פורר: אחר כך תשוו את חופש הדיבור בסוריה.

מירב בן ארי: חבר הכנסת פורר, אני מבקשת לא להפריע.

מרדכי יוגב: אני מוכרח לומר שגם כאן לצערי חברי הכנסת הערבים מפריעים לחופש השיח.

ג'מאל זחאלקה: אתה לא מפריע.

ג'מאל זחאלקה: לא אמרת לו שילך לסוריה?

ג'מאל זחאלקה: החופש הוא כנראה רק שלך.

ג'מאל זחאלקה: החופש להגיד מה שאתה רוצה, הוא רק שלך.

מירב בן ארי: אדוני, תתייחס לדיון ולא לחברי הכנסת מהרשימה המשותפת.

מירב בן ארי: לדיון עצמו.

מירב בן ארי: ביקשתי את זה גם בתחילת הדיון.

מירב בן ארי: אני יודעת שזה קשה, אבל אני מבקשת.

ג'מאל זחאלקה: הוא מתפלא על חופש הגזענות.

מירב בן ארי: חבר הכנסת זחאלקה, כמו שאתה רואה, אני מסתדרת גם בלעדיך.

מירב בן ארי: אם אתה תמשיך להפריע, אני אוציא אותך החוצה.

שולי מועלם-רפאלי: כאלה שוביניסטים.

מירב בן ארי: חבר הכנסת זחאלקה, עוד הערה אחת ואתה יוצא.

מרדכי יוגב: נער הייתי, למדתי באוניברסיטת חיפה תואר ראשון ושני והוועדה בצד הלאומי של המפה הימנית הייתה בלתי אפשרית עד כדי הורדת ציון בתואר ראשון ובשני, כולל מרצים שעודדו לטרור והרצו במקביל באוניברסיטת ביר זית.

ג'מאל זחאלקה: מקרתיזם לתואר ראשון.

מירב בן ארי: חבר הכנסת זחאלקה, אלך תפריע.

ג'מאל זחאלקה: הורידו לו ציונים.

מרדכי יוגב: מהו חופש אקדמי בישראל, אני מניח שחברי יודע מצוין אבל חופש אקדמי לא בניצול לרעה.

מרדכי יוגב: הזכירה כבר חברתי שכורתים את הענף עליו יושבים.

מרדכי יוגב: לא בפעולה נגד מדינת ישראל, לא בהסתה נגד מדינת ישראל ובעידוד טרור.

מרדכי יוגב: לכן אני סבור, וזאת לא ישיבה ראשונה אלא ישיבה שנייה, שגם לישיבה השנייה לא ה-מל"ג, לא ור"ה, לא אף גורם כאן נתן תשובות.

מרדכי יוגב: לכן אני סבור, ואמנם הוא יושב ראש מפלגתנו, יש צורך לבקש את שר החינוך, בשורה התחתונה, שיקיים דיון בתופעה הפסולה הזאת ויבוא לכאן ויציג את עמדתו ויאמר מה נעשה כדי שיהיה חופש אקדמי, אבל חופש אקדמי מכבד ולא כזה שקורא לטרור, לא כזה שקורא להסתה או להשמדתה של מדינת ישראל ושאכן יהיה מכבד.

מירב בן ארי: הוא יושב ראש ה-מל"ג.

מרדכי יוגב: נכון.

מרדכי יוגב: כך נשמור את המוסדות האקדמיים שלנו מתקדמים ומאפשרים לכל אזרח בישראל, יהודי כערבי, לקבל את ההשכלה האקדמית גם בשיח אבל בשום פנים ואופן לא לכרות את הענף עליו אנחנו יושבים או באותן התפרצויות שנאה כפי שאנחנו רואים אותן כאן מחברי הכנסת הערבים, לצערי.

מירב בן ארי: תודה רבה.

מירב בן ארי: פרופסור דני רבינוביץ', האגודה הישראלית האנתרופולוגית.

<דני רבינוביץ': תודה רבה.

<דני רבינוביץ': אני אכן פרופסור בחוג לסוציולוגיה ואנתרופולוגיה באוניברסיטת תל אביב.

<דני רבינוביץ': כיהנתי בעבר כנשיא האגודה האנתרופולוגית הישראלית.

<דני רבינוביץ': באולם אחר כאן במשכן אתמול קיבלתי פרס מפעל חיים על עבודתי המחקרית.

<דני רבינוביץ': בשנה האחרונה עמדתי עם חברים אחרים בראש ההתארגנות שפעלה כנגד ההצעה לחרם באגודה האנתרופולוגית האמריקאית.

<דני רבינוביץ': ההצבעה שתוצאותיה התפרסמו אתמול בבוקר הסתיימה בניצחוננו, ניצחון זעום, אבל בהצבעה פרלימינרית על אותה הצעה לפני שישה חודשים היו 85 אחוזים בעד החרם ו-15 אחוזים נגדו.

<דני רבינוביץ': אני אומר את זה כדי להבהיר שאת הדברים שאני עומד לומר עכשיו, אני אומר מעמדה של מי שיש לו איזשהו קילומטרז' באבק כנגד החרם.

<דני רבינוביץ': בתחילת אפריל, ממש שבוע לפני התחלת ההצבעה האלקטרונית של 10,000 חברי האגודה האנתרופולוגית האמריקאית, התפרסם מכתב שהיה חתום בידי אנתרופולוגים ישראלים אבל הוא היה אנונימי.

<דני רבינוביץ': המכתב הזה הביע תמיכה בחרם.

מירב בן ארי: סליחה, אני רוצה לשאול שאלה כדי שנבהיר משהו.

מירב בן ארי: היה כאן דיון בוועדה על אגודת הסוציולוגים.

מירב בן ארי: יכול להיות שהייתה טעות וזה עוד חרם?

<דני רבינוביץ': לא.

<דני רבינוביץ': זאת אגודה אחרת.

מירב בן ארי: כל תחום והחרם שלו.

<דני רבינוביץ': זאת אגודה טובה אחרת.

נחמן שי: כל תחום, יש לו ארגון משלו.

מירב בן ארי: כן.

מירב בן ארי: וחרם משלו.

<דני רבינוביץ': בתחילת אפריל התפרסם המכתב ברשתות החברתיות הרלוונטיות לחברי האגודה האנתרופולוגית האמריקאית שהיה חתום אנונימית על ידי אנשים שתיארו את עצמם כאנתרופולוגים ישראלים שמביע תמיכה בחרם.

<דני רבינוביץ': זה הטריד אותנו כחלק מהמאבק שלנו בחרם כי חשבנו שזה יכול לתת רוח גבית שהנה, אנתרופולוגים ישראלים בעצמם תומכים בחרם, אבל השיקול שעשינו, מה לעשות מול הדבר הזה, היה זהה לדברים שאמר ידידי פרופסור צבי ציגלר לפני כמה דקות.

<דני רבינוביץ': מדובר במכתב אנונימי.

<דני רבינוביץ': אין שום מקום להיכנס להיסטריה ולנקוט באיזה שהם אמצעים כשמישהו מתאר את עצמו כאנונימי כי את ואני, גברתי היושבת ראש, יכולים מחר להעלות לאינטרנט מכתב בשם קטגוריה כלשהי ולעצבן מספיק אנשים כדי שיתחילו לעשות סערות בכוס מים מכאן ועד להודעה חדשה.

<דני רבינוביץ': זהו הבסיס.

<דני רבינוביץ': אני רוצה להזכיר לחברי הכנסת את הדוח של "אם תרצו" מהשבוע שעבר, שאני רק יכול לתאר אותו כחובבני.

<דני רבינוביץ': אתה לא לוקח מכתב אנונימי - - -

מירב בן ארי: הם יתייחסו.

<קריאה: אל תסתמי פיות.

<קריאה: הוא איש המקצוע.

מירב בן ארי: אדוני, תמשיך בבקשה.

שולי מועלם-רפאלי: אבל יש שמות.

מירב בן ארי: לא משנה.

מירב בן ארי: הדוח של "אם תרצו" יוצג על ידם.

מירב בן ארי: אתה עושה עבודה מספיק טובה בתחום ואני מבקשת שתתייחס.

<דני רבינוביץ': תודה.

שולי מועלם-רפאלי: וזכה בפרס.

<דני רבינוביץ': אין שמות על המסמך מאפריל.

<דני רבינוביץ': יש שמות על מסמך אחר מאוקטובר 2015 שלא קורא לחרם.

<דני רבינוביץ': הוא עושה כל מיני דברים אחרים אבל הוא לא קורא לחרם והוא לא תומך ב-BDS.

<דני רבינוביץ': בעניין הזה הדוח של "אם תרצו" - - -

שולי מועלם-רפאלי: אנו מעודדים דיון פתוח ציבורי ב-BDS ולנקוט בצעדי מחאה.

<קריאה: דיון פתוח ב-BDS.

<קריאה: נכון.

<קריאה: זה היה הביטוי.

<קריאה: זאת לא תמיכה בחרם.

<דני רבינוביץ': אני רוצה לסיים.

<דני רבינוביץ': היוזמה לדיון היום שמתבססת על הדוח של "אם תרצו", חוזרת ומדברת על מרצים באוניברסיטאות בישראל שקוראים לחרם אקדמי.

<דני רבינוביץ': זה דבר שלא קרה.

<דני רבינוביץ': הניסיון כאן של חלק מחברי הוועדה, הוא בעצם עוסק בהגבלת החופש האקדמי ונאמרו כמה ארגומנטים בעד אולי הגבלה של חופש האקדמי.

<דני רבינוביץ': אני רק רוצה להגיד בשני משפטים למה זה לא דבר טוב.

<דני רבינוביץ': האחד, בכל מה שקשור למאבק בחרם, וזה למדנו היטב בשנה האחרונה בתוך האגודה האנתרופולוגית האמריקאית, ככל שתיווצר יותר תמונת מצב בעולם שהאוניברסיטאות בישראל קרובות או משקפות או כפופות לממשלה ולמדיניות, מצבנו בעניין החרם יהיה הרבה יותר גרוע.

מירב בן ארי: תודה רבה.

מירב בן ארי: הנקודה ברורה.

מירב בן ארי: חבר הכנסת יוסי יונה.

יוסי יונה: גברתי היושבת ראש, למעשה היינו לפני מספר ימים יחד באירלנד, בבלפסט וכן בדבלין, והתוודענו גם לדיונים הללו ולעמדות של פעילים פוליטיים שם.

יוסי יונה: אני רוצה לומר לכם באופן אולי לא מפתיע שהחבר'ה של ה-BDS שם הם לא עושים הבחנה בין כיבוש ללא כיבוש.

יוסי יונה: מבחינת מפעל הדה-לגיטימציה שלהם הוא כוללני ביותר על מדינת ישראל והלגיטימציה שלה, ושמענו את זה פעמים רבות.

יוסי יונה: באופן חד משמעי בוודאי שאני מתנגד להחרמות, מתנגד ל-BDS, אבל הנקודה החשובה כאן שבאה לפנינו לדיון היא עניין של החופש האקדמי של מדינת ישראל.

יוסי יונה: אני רוצה לומר באופן חד משמעי שחוסנה של דמוקרטיה היא ביכולת שלה להכיל דברי ביקורת על עצמה.

עודד פורר: זאת לא ביקורת.

עודד פורר: זאת קריאה לחרם.

עודד פורר: זאת לא ביקורת.

מירב בן ארי: תן לו לסיים.

יוסי יונה: קריאה לחרם גם כלולה בתוך הביקורת.

יוסי יונה: הגם שאני באופן אישי וכל חברי הסיעה שלי מתנגדים לחרם באופן חד משמעי, אנחנו כן רואים את זה כחלק מתוך הביקורת גם אם לא נוח לנו עם זה.

יוסי יונה: החשש הגדול יותר שלנו הוא לגבי החופש האקדמי.

יוסי יונה: הניסיונות שנעשים כאן הם באופן חד משמעי באים להצר את החופש האקדמי ואני רוצה לומר שהנזק הגדול ביותר הוא אם תהיה פעולה מסוג זה או יוזמה להגביל את החופש האקדמי, כי אז הנזק לתדמיתה של מדינת ישראל בחוץ לארץ הוא גדול פי מונים.

עודד פורר: לשיטתך קריאה לחרם היא חופש אקדמי?

יוסי יונה: אני אומר לך שוב שהיא כלולה.

יוסי יונה: אני לא מסכים אתה אבל אני בא ואומר שהיכולת שלנו כדמוקרטיה והיכולת של האקדמיה לבקר גם דברים שאנחנו לא אוהבים, היא בעצם האינדיקציה לחוסנה של הדמוקרטיה הישראלית.

יוסי יונה: היה ואתה רוצה, חבר הכנסת פורר, להגביל את הדבר הזה, דע לך שהפגיעה שלך היא - - -

עודד פורר: הדבר הזה מוגבל בחוק.

עודד פורר: יש חוק למניעת פגיעה במדינת ישראל.

מירב בן ארי: חבר הכנסת יונה, הנקודה שלך ברורה.

מירב בן ארי: תסכם בבקשה במשפט אחרון.

יוסי יונה: לכן מה שאני אומר זה הניחו לעניינים כפי שהם, הניחו לעניינים ולתרבות הדיון האקדמית שלנו כפי שהיא, פה ושם יהיו הערות שלא ימצאו חן בעינינו, אבל הניחו להם כי כל ניסיון שלכם להטיל מגבלות על החופש האקדמי בישראל, בסופו של דבר יפגע במדינת ישראל יותר ממה שאתם חושבים כשאתם רוצים להגן עליה.

מירב בן ארי: תודה רבה.

מירב בן ארי: מתן פלג, מנכ"ל "אם תרצו".

<מתן פלג: שלום.

<מתן פלג: תודה רבה לכולם, לחבר הכנסת פורר על היוזמה של הדיון, לשולי מועלם-רפאלי, תודה רבה לכולם.

<מתן פלג: קודם כל, לגבי מה שאתה אמרת לגבי הדוח.

<מתן פלג: יש מעורבות ברורה, ואנחנו מראים את זה, של מרצים ישראלים בקידום החרם האקדמי על ישראל.

<מתן פלג: אנחנו ב"אם תרצו" לא עוסקים ב-BDS ובדה-לגיטימציה מבחוץ אלא אנחנו עוסקים קודם כל בדה-לגיטימציה מבפנים.

<מתן פלג: נאמר כאן מיעוט זניח ואני רוצה לחזק אותך, זה באמת מיעוט זניח שגדל וגדל אבל אותו מיעוט – ויש לנו את זה ואנחנו יכולים להראות לך - הוא גם מיעוט חזק וקולני.

<מתן פלג: מה זה בויקוט ודין?

<מתן פלג: ארגון חרם שהיוזמים שלו הם חבר'ה ממכון ויצמן.

<מתן פלג: באוניברסיטה העברית יש כאלה.

<מתן פלג: אם כן, המעורבות של אקדמאים ישראלים, הם לא רבים, הם מאוד קולניים, הם מאוד מאוד אפקטיביים ולצערי הרב הם גם קובעי הטון הדומיננטי באוניברסיטאות בישראל, הם הקול הדומיננטי ויש לנו כאן עדים סטודנטים ששמעו על הדיון ונרשמו כדי לדבר.

ג'מאל זחאלקה: חברים שלך.

<מתן פלג: אני אגיע אליך.

ג'מאל זחאלקה: אל תגיע אלי.

ג'מאל זחאלקה: אל תדבר כך.

ג'מאל זחאלקה: דבר בנחת.

מירב בן ארי: חבר הכנסת זחאלקה, מספיק.

ג'מאל זחאלקה: דבר בנימוס.

ג'מאל זחאלקה: מי אתה שתדבר כך?

ג'מאל זחאלקה: אני לא מפחד.

מירב בן ארי: חבר הכנסת זחאלקה, אני קוראת אותך לסדר פעם ראשונה.

ג'מאל זחאלקה: ...

מירב בן ארי: חבר הכנסת זחאלקה, אני קוראת לך לסדר פעם שנייה.

מירב בן ארי: איפה הסדרנים?

<מתן פלג: מעורבות של אקדמאים ישראלים בחרם היא ברורה.

<מתן פלג: זה גם מה שיוצר את הטון הדומיננטי באווירה אנטי ציונית באקדמיה, בקמפוסים בישראל.

<מתן פלג: אנחנו מכירים את זה.

<מתן פלג: זה מוכח ולא סתם יש חוקים והחלטות מל"ג להתמודד עם זה.

<מתן פלג: הדבר השני.

<מתן פלג: כשאנחנו מדברים על פוליטיזציה באקדמיה, כל אירועי הנכבה שאתם מנסים לקדם בתוך האוניברסיטאות, ואנחנו מכירים את ארגון עדאללה ואת מוסאווה וכל אלה שמקדמים את זה.

אוסאמה סעדי: זה אסור?

<מתן פלג: אסור לקיים אירועי נכבה נגד מדינת ישראל בתוך הקמפוסים.

<מתן פלג: אני אומר לך יותר מזה.

<קריאה: שר האוצר יכול לשלול מימון.

שולי מועלם-רפאלי: זה חלק מהבעיה.

מירב בן ארי: חברת הכנסת שולי מועלם, אני מבקשת משניכם להפסיק.

מרדכי יוגב: הנכבה האמיתית שלכם היא ...

מירב בן ארי: אני מבקשת להפסיק.

מירב בן ארי: חבר הכנסת זחאלקה, אתה יוצא בבקשה מהוועדה ואתה יודע עכשיו.

מירב בן ארי: שקט.

מירב בן ארי: הערתי לשניכם.

מירב בן ארי: לך, לך ולחברת הכנסת שולי מועלם שלא תאשימו אותי חלילה שאני מפלה.

יוסף ג'בארין: אתה לא מכבד את חברי הכנסת.

יוסף ג'בארין: דבר בנימוס.

<מתן פלג: אני אומר את האמת.

<מתן פלג: אתה נגד מדינת ישראל.

<מתן פלג: אתה נגד קיומה של מדינת ישראל.

מירב בן ארי: מתן פלג, אתה סיימת לדבר.

<קריאה: הוא לא סיים כי סתמו לו את הפה.

מירב בן ארי: חבר הכנסת סעדי, אני קוראת לך לסדר פעם ראשונה.

אוסאמה סעדי: מה שהוא אומר, זה לא לעניין.

שולי מועלם-רפאלי: פשיסט.

אוסאמה סעדי: אי אפשר לדבר כך לחברי הכנסת.

שולי מועלם-רפאלי: הדיבור שלו, זה לא במקום.

עודד פורר: גברתי היושבת ראש, הוא אומר דברים חשובים.

<מתן פלג: תן לסטודנטים לדבר.

<קריאה: האם התקבל אישור יושב ראש הכנסת להמשיך את הדיון?

מירב בן ארי: הכול בסדר.

מירב בן ארי: קיבלנו.

מרדכי יוגב: חברי הכנסת הערבים מסרבים לקבל את האמת.

מירב בן ארי: אני יודעת שלכולם יש דברים.

מירב בן ארי: אני מנסה לתת לאנשים לדבר ואתם רק צועקים.

מירב בן ארי: אני רוצה לתת לך, אתה הבא בתור אבל כך זה לא יכול לעבוד.

אחמד טיבי: הערה לסדר.

מירב בן ארי: לא.

מירב בן ארי: אין הערות.

אחמד טיבי: הערה לסדר.

אחמד טיבי: יש החלטה של בית משפט שהקבוצה הזאת ...

<מתן פלג: זה לא נכון.

<קריאה: אתה מנסה להפיץ את השקרים.

אחמד טיבי: הוא לא אמר משהו לא נכון.

אחמד טיבי: פשיסטים.

מרדכי יוגב: יש החלטה של בית המשפט העליון...

<קריאה: ההחלטה הזאת כבר השתנתה חבר הכנסת טיבי.

מירב בן ארי: אם אתם לא מסוגלים להשתלט על השיח, אני אפזר את הדיון הזה.

מירב בן ארי: אני מבקשת, מתן פלג, משפט אחרון לסיום.

<מתן פלג: אתם מקדמים חרם נגד ישראל.

מירב בן ארי: מי זה אתם?

שולי מועלם-רפאלי: אל תדבר על חברי הכנסת.

מירב בן ארי: בדיוק.

מירב בן ארי: אל תדבר על חברי הכנסת.

<מתן פלג: בסדר.

<מתן פלג: אני חוזר בי.

מירב בן ארי: שקט.

מירב בן ארי: תהיו בשקט.

מירב בן ארי: אתה לא פונה אל חברי הכנסת.

<מתן פלג: אני חוזר בי.

מירב בן ארי: תתייחס לאוניברסיטאות.

<מתן פלג: בסדר.

<מתן פלג: אני חוזר בי מהערתי וחוזר אל הדיון.

<מתן פלג: יש מעורבות של אקדמאים ישראלים בחרם על ישראל וזאת עובדה.

<מתן פלג: אני מבקש לתת כאן זמן לסטודנטים להעיד כי יש להם מה להגיד.

מירב בן ארי: נרשמו כאן עשרים אבל ידברו שניים.

מירב בן ארי: תבחרו מי יהיו השניים האלה.

<מתן פלג: דוקטור דנה יכולה לדבר על זה.

<קריאה: הסטודנטים מייצגים.

מירב בן ארי: בסדר.

מירב בן ארי: ניתן לאחד מהצד הזה ואחד מהצד הזה.

<מתן פלג: יש כאן את אקדמיה מוניטור.

<קריאה: שישמעו את כל ההשקפות.

מירב בן ארי: בסדר.

מירב בן ארי: תודה רבה.

מירב בן ארי: חבר הכנסת נחמן שי, בבקשה.

נחמן שי: תודה רבה.

נחמן שי: חברות וחברים, הדיון הזה הוא לא בין יהודים וערבים וחבל שהוא קיבל בכלל את הזווית הזאת.

נחמן שי: הדיון הזה הוא גם לא בעד מי שהוא לא בעד או נגד ה-BDS בגלל שרובנו המכריע, אפילו בחדר הזה, נגד ה-BDS.

נחמן שי: אנחנו לא צריכים לקבל מכם שיעורים.

נחמן שי: אנחנו עושים את העבודה יותר טוב מכם.

נחמן שי: תאמין לי.

נחמן שי: אנחנו עושים זאת בכל במה בינלאומית, בכל נסיעה שלנו ובכל מפגש עם אורחים מחוץ לארץ כך שאף אחד לא צריך ללמד אותנו.

נחמן שי: הוויכוח הזה בינינו הוא מי שבעד הדמוקרטיה ומי שנגד הדמוקרטיה.

נחמן שי: מי שרוצה לקדם את הדמוקרטיה ומי שרוצה לשתק אותה ולהגביל אותה.

נחמן שי: זה הוויכוח.

נחמן שי: זאת מהות הוויכוח ואתם רוצים – גם לצערי הרב חברי הטוב עודד ואחרים – להגביל את הדמוקרטיה במדינת ישראל.

עודד פורר: חלילה.

עודד פורר: אל תגיד את זה.

נחמן שי: זה אותו קרב שאנחנו מנהלים בתקשורת, אפילו בימים האלה, בחברה האזרחית ובחוקים נגדה ועכשיו על האוניברסיטאות.

נחמן שי: דעו לכם שהאוניברסיטאות זה הכתר שמדינת ישראל נושאת על ראשה.

נחמן שי: המחקר המדעי, ההישגים המדעיים שלנו, אז במה אתם רוצים לפגוע?

נחמן שי: אתם רוצים להכתים את כל האקדמיה הישראלית עכשיו שיגידו שהממשלה בודקת מי מטיף בעד או נגד ומקצצת את התמיכה לאוניברסיטאות?

נחמן שי: יצאתם מדעתכם?

נחמן שי: באמת, יצאתם מדעתכם?

נחמן שי: אתם מנהלים מאבק, יש מי שקורא לחרם, צריך לטפל בעניין הזה לגופו ובכל מקרה לבדוק מה אומר ומי אומר.

נחמן שי: יש רק כלל אחד והוא עובר על החוק או לא עובר על החוק.

נחמן שי: זה הכול.

נחמן שי: אין שום חוקים מיוחדים לעניין הזה ואת זה צריך לעשות.

נחמן שי: תודה.

מירב בן ארי: תודה רבה.

מירב בן ארי: דוקטור צחי מילגרום, סגן נשיא המכללה האקדמית הדסה, מייצג את ועד ראשי המכללות.

<יצחק צחי מילגרום: תודה.

<יצחק צחי מילגרום: אני מסכים לדברי נציג ור"ה.

<יצחק צחי מילגרום: כולנו חושבים – וחייבים לומר את זה, אפילו אם זה מובן מאליו – שחרם בכל צורה הוא כלי של שנאה, אמצעי ברוטלי, אנטי דמוקרטי שמנוגד לדעתנו גם לערכי האקדמיה וגם לפלורליזם במגוון דעות.

<קריאה: למה ברוטלי?

<יצחק צחי מילגרום: אין קשר בין חופש אקדמי וחופש ביטוי לחרם בכלל וחרם על מדינת ישראל בפרט.

אחמד טיבי: מבחינתך חרם בכלל אסור כהבעת דעה?

אחמד טיבי: כל חרם הוא אסור?

<יצחק צחי מילגרום: אנחנו מתנגדים לכל חרם כי כל חרם הוא כלי של שנאה.

אחמד טיבי: אתה יודע שמדינת ישראל היא הראשונה שהתחילה בחרם?

<יצחק צחי מילגרום: אני אשמח ללמוד.

אחמד טיבי: אתה לא יודע שהיא החרימה את אוסטריה?

מירב בן ארי: חבר הכנסת טיבי, הערת.

עודד פורר: אתה לא יודע ש-22 מדינות ערב החרימו את מדינת ישראל?

עודד פורר: את זה אתה יודע?

עודד פורר: אתה מכיר את החרם הערבי או שגם את זה שכחת?

עודד פורר: לא ילך לכם עם חרמות, לא תנצחו כאן.

מירב בן ארי: חבר הכנסת פורר, אני קוראת לך לסדר פעם ראשונה.

מירב בן ארי: שקט.

מירב בן ארי: חבר הכנסת טיבי, הערת והוא הבין.

מירב בן ארי: תענה גם למה שחבר הכנסת טיבי אמר.

אחמד טיבי: גם הבוס שלו קרא לחרם על הישובים הערביים.

מירב בן ארי: שמענו אותך.

עודד פורר: זה לא נכון.

עודד פורר: הוא קרא לחרם על אותם עסקים שתמכו בחמאס בתקופת צוק איתן.

מירב בן ארי: חבר הכנסת פורר, אני קוראת לך לסדר פעם שנייה.

<קריאה: אתה יכול לפרש את זה איך שאתה רוצה.

<יצחק צחי מילגרום: אם חברי הכנסת עונים אחד לשני, אני לא חושב שאני לענות על הדברים, אבל אני רוצה להתקדם.

<יצחק צחי מילגרום: כמו שאמרה קודם חברת הכנסת שולי מועלם-רפאלי, היא אמרה שחלק קטן באקדמיה תומך בחרם.

<יצחק צחי מילגרום: אני לא חושב שזה חלק אלא אני חושב שזה תת חלקי.

<יצחק צחי מילגרום: אם קורה דבר כזה, כמו שאמרו קודם, כל עניין לגופו ואני לא חושב שמישהו יכול להתערב בזה.

<יצחק צחי מילגרום: זה נחמד מצד ה-מל"ג להעביר את האחריות אלינו למוסדות.

<יצחק צחי מילגרום: בוועדה הזאת אני עצמי התלוננתי מספר פעמים על מדיניות המקרו מנג'מנט של ה-מל"ג כך שבהחלט סימן מאוד מרענן לתת לנו עכשיו את האוטונומיה ואני מאוד מקווה שזה לא ייגמר כאן.

<יצחק צחי מילגרום: כמו שאמרתי קודם, אם מקרה כזה קורה, זה באמת מסור לכל מוסד לדעת איך זה קורה, האם זה קרה בכיתה, האם מישהו אמר את זה בצורה אנונימית שרק מייחסים לו את זה וכל דבר אחר.

<יצחק צחי מילגרום: לא נראה לי שזה מחייב דיון ברמה כזאת בכנסת.

<יצחק צחי מילגרום: תודה.

מירב בן ארי: תודה.

מירב בן ארי: חבר הכנסת מנואל טרכטנברג.

יואל חסון: גברתי, מדיניות היד הברורה כאן היא של מל"ג.

מירב בן ארי: אל תדאג.

מירב בן ארי: זה כבר הדיון השני שלנו שאין שום התייחסות.

יואל חסון: זאת הבעיה המרכזית.

מירב בן ארי: זה לא ייגמר בזה.

יואל חסון: מל"ג נתפס כמשהו חלש.

מירב בן ארי: חבר הכנסת חסון, אין לנו זמן ואני רוצה לשמוע את חברי הכנסת.

מנואל טרכטנברג: אני מקווה שכל מי שיושב בחדר הזה מבין שהשאלה החשובה שצריכה לעמוד בפנינו היא אחת ויחידה: איך מדינת ישראל מנהלת או תנהל את מאבקה הקשה מול ה-BDS בצורה אפקטיבית תוך כדי שמירה על ערכי הדמוקרטיה ובפרט על ערכי האקדמיה במדינת ישראל ולא השאלה איך אנחנו נתחיל לריב אחד עם השני ולזרוק בוץ אחד על השני.

מנואל טרכטנברג: זאת השאלה.

מנואל טרכטנברג: כי אם לא, יש כאן גיבורים גדולים באמירות אבל לא במאבק מול ה-BDS.

מנואל טרכטנברג: אני רוצה להגיד לכם משהו.

מנואל טרכטנברג: המאבק הוא הרבה יותר קשה והרבה יותר גדול מכפי שמשתקף בתקשורת בארץ.

מנואל טרכטנברג: אני הייתי יושב ראש ה-ות"ת.

מנואל טרכטנברג: שנים אנחנו מתמודדים עם זה.

מנואל טרכטנברג: זה עלה לכותרות רק בשנים האחרונות אבל זה נולד מזמן.

מנואל טרכטנברג: מי הצבא המגויס שנלחם יום יום בדבר הזה?

מנואל טרכטנברג: אותה אקדמיה שקראת לה אנטי-ציונית.

מנואל טרכטנברג: במדינת ישראל יש כ-10,000 אנשי סגל ואני מכיר אישית – גם מדוחות, כי הייתי ב-מל"ג – בין שלושה לעשרה מרצים שבעיני המעשים שלהם, אני סולד מהם, אני מגנה אותם, זה מרתיח לי את הדם.

מנואל טרכטנברג: כמה זה אולי עשרה מתוך כ-10,000?

מנואל טרכטנברג: יש אלפים רבים שיום יום עושים מלאכת קודש.

מנואל טרכטנברג: מה ששמעתם כאן, זה קצה הקרחון.

מנואל טרכטנברג: אני גאה להגיד שאני עשיתי וממשיך לעשות את זה שנים רבות, אבל אתה יודע מה הכלי הכי אפקטיבי כדי לעשות את זה.

מנואל טרכטנברג: להגיד, רבותיי, אין עוד מדינה בעולם שיש לה את האיכויות האקדמיות שיש למדינת ישראל ויחד עם זאת היא מאוימת ונמצאת במתקפת טרור כפי שאנחנו נמצאים בה ושומרת על ערכי הדמוקרטיה והחופש האקדמי.

מנואל טרכטנברג: אין עוד מדינה כזאת בעולם.

מנואל טרכטנברג: זה הקלף הכי חשוב שיש לנו.

מנואל טרכטנברג: חשתי את זה וראיתי שכל פעם כאשר מתעורר דיון כזה, זה פוגע ביכולת שלנו לעשות את המלאכה.

מנואל טרכטנברג: אני מציע לכולם, יש עיתון אינטרנטי שנקרא יוניברסיטי וורלד ניוז.

מנואל טרכטנברג: UWN.

מנואל טרכטנברג: הוא לא יומי אלא שבועי עד דו-שבועי.

מנואל טרכטנברג: שם יש דיונים כלליים לגבי כל מדינה.

מנואל טרכטנברג: מדינת ישראל מופיעה שם מעט מאוד, לצערי הרב, ומתי היא מופיעה?

מנואל טרכטנברג: אני מבטיח לכם שבשבוע הבא תהיה שם כתבה על הדיון הזה עם אצבע מאשימה שהנה, במדינת ישראל, אתם אמרתם שאתם נאורים וכולי אבל הנה, יש ניסיונות להשתיק וכולי.

מנואל טרכטנברג: אני אומר לכם, תבחרו.

מנואל טרכטנברג: אתם רוצים להיאבק בחרם על ישראל?

מנואל טרכטנברג: בואו שתפו פעולה אתנו.

מנואל טרכטנברג: ממש כך.

מנואל טרכטנברג: לא הפוך.

מנואל טרכטנברג: בואו תהיו בשוחות בחוץ לארץ.

מנואל טרכטנברג: הדיון הזה פוגע ביכולת הזאת.

מנואל טרכטנברג: אני לא יודע מי בחר את העיתוי לדיון הזה.

מירב בן ארי: זה יצא כך.

מירב בן ארי: זה דיון מהיר.

מנואל טרכטנברג: אתם קלעתם בול.

מנואל טרכטנברג: הנה השער של האקונומיסט האחרון.

מנואל טרכטנברג: האקונומיסט הוא המגזין הכי רציני שיש בעולם.

מנואל טרכטנברג: נקודה.

מנואל טרכטנברג: מה כתוב כאן?

מנואל טרכטנברג: חופש הדיבור תחת מתקפה.

מנואל טרכטנברג: יש כאן דיון, ואני מציע לכולכם שתקראו את זה ובטח יהיה תרגום.

<קריאה: אנחנו יודעים גם לקרוא באנגלית.

מנואל טרכטנברג: בסדר.

מנואל טרכטנברג: יש כמובן על פוטין וכולי, אבל גם על מה שקורה באקדמיה בכל מיני מקומות.

מנואל טרכטנברג: אני לא רוצה לראות את מדינת ישראל בכתבה הבאה בציור הזה.

מנואל טרכטנברג: יש לנו במה להתגאות ויש לנו במה להיאבק, בואו נעשה את זה ביחד ולא בצורה הזאת שנאמרת כאן.

מירב בן ארי: תודה.

מירב בן ארי: דור דוידיאן, סטודנט מאוניברסיטת בן גוריון.

<קריאה: הגענו לכאן מרצים צעירים מהאוניברסיטאות.

מירב בן ארי: נכון.

מירב בן ארי: אבל שמעתי עד עכשיו את המרצים.

<קריאה: זה מופנה נגדנו.

מירב בן ארי: גברתי, אני מחליטה על הסדר.

מירב בן ארי: שמעתי עד עכשיו שלושה מרצים.

מירב בן ארי: אני אתן גם למרצים לדבר אבל אל תגידי לי איך לנהל את הישיבה.

יוסף ג'בארין: מי הוא?

יוסף ג'בארין: מה התפקיד שלו?

יוסף ג'בארין: הוא נציג של מי?

יוסף ג'בארין: למה הוא?

מירב בן ארי: כי אני החלטתי.

יוסף ג'בארין: את מי הוא מייצג?

יוסף ג'בארין: מי הזמין אותך?

יוסף ג'בארין: שנדע מי האיש.

מירב בן ארי: אני הזמנתי אותו.

יוסף ג'בארין: יש מרצים שמותקפים והם לא כאן.

עודד פורר: למה אתה לא נותן לדבר?

יוסף ג'בארין: אתה תשתוק.

מירב בן ארי: אני קוראת לך לסדר פעם ראשונה.

יוסף ג'בארין: כל מה שביקשתי לדעת זה מי הסטודנט.

מירב בן ארי: בינתיים היחידה שהיא תחת התקפה כאן מתחילת הדיון, זאת אני.

מירב בן ארי: אל תיתן לי טיפים והטפות.

<דור דוידיאן: גברתי היושבת ראש, שלום ותודה רבה על ההזמנה.

<דור דוידיאן: כמו שאמרת, שמי דור דוידיאן ואני סטודנט שנה שלישית באוניברסיטת בן גוריון במחלקה להיסטוריה של עם ישראל ופוליטיקה וממשל.

<דור דוידיאן: לפני כשבועיים בערך התקיים כנס אקדמי מטעם המחלקה להיסטוריה של עם ישראל העוסק בשיעורי שתיקה לדורותיהם.

<דור דוידיאן: בין היתר דובר שם על סוקרטס, גלילאו, אבא הלל סילבר, תומס מן, כנס מאוד ענייני.

<דור דוידיאן: נכחתי כמעט ברוב הכנס.

<דור דוידיאן: במושב האחרון של הכנס היה דיון, שיח רב משתתפים שהתחיל בפתיחת עדות של נציג שוברים שתיקה והמשיך בדבריהם של נציגים, ואני מצטט כאן את נשיאת האוניברסיטה, משה נגבי שהוא פעיל זכויות אדם, אבי דיקן מייצג הציבור הדתי ודרור אידר ויולי נובק.

<דור דוידיאן: כמו שאמרתי, נכחתי ברוב הדיון.

<דור דוידיאן: חשוב גם לציין את הימים שקדמו לכנס עצמו.

<דור דוידיאן: התעוררה מחאה מצד לא מעט סטודנטים ברחבי האוניברסיטה, דמויות ציבוריים, ארגונים כאלה ואחרים, כתבה בחדשות, באתר האינטרנט, והשיא שלה זלזול שהיה במחאה הזאת מצד האוניברסיטה והמארגנים.

<דור דוידיאן: זה היה בפוסט בפייסבוק של נשיאת האוניברסיטה שאת האמת להגיד, עם יד על הלב, הדברים שאני אומר כאן, אני מפחד שמחר או מחרתיים לא יגידו לי, דור, בוא לאיזושהי שיחת הבהרה עם איזשהו גורם כזה או אחר מטעם האוניברסיטה כי זה כבר קרה.

עודד פורר: זה קרה בחיפה.

מירב בן ארי: אפרופו סתימת פיות.

אוסאמה סעדי: אני לא מבין, כל הזמן סתימת פיות?

מירב בן ארי: כן.

מירב בן ארי: תן לו לסיים.

אוסאמה סעדי: עם כל הכבוד, גברתי היושבת ראש, יש כאן טענות כלפי אוניברסיטת באר שבע וכלפי הנשיאה אבל אין צד שני שנשמע אותו.

מירב בן ארי: יהיה.

אוסאמה סעדי: מי הזמין אותם?

אוסאמה סעדי: מה קרה לכם היום?

מירב בן ארי: אני קוראת לך לסדר פעם ראשונה.

<דור דוידיאן: הגעתי למושב האחרון בכנס של שיח רב משתתפים.

<דור דוידיאן: עלה לדבר נציג שוברים שתיקה, עלתה אחריו לדבר מנכ"לית הארגון, אף אחד בקהל לא פצה את פיו והיה שקט מופתי.

<דור דוידיאן: אני אומר שזאת פעם ראשונה שאני הגעתי לשמוע את העדות הזאת כי היה חשוב לי באמת לשמוע מה הם אומרים.

<דור דוידיאן: ברגע שעלה נציג הימין, נקרא לזה, דרור אידר, משפט אחד לא נתנו לו להשלים מהקהל.

<דור דוידיאן: מושגים כמו מפגר, אתה חולה בפיגור שכלי ועוד כל מיני מחמאות שלא ראויות להיאמר כאן.

מירב בן ארי: אני רוצה לשמוע על אירוע שהיה באוניברסיטה.

מירב בן ארי: מה העניין?

אוסאמה סעדי: מי את מזהה כקהל שהיה?

מירב בן ארי: אני רוצה לשמוע על אירוע שהיה באוניברסיטה עם סטודנטים.

מירב בן ארי: על זה הדיון כאן.

מירב בן ארי: על הפוליטיזציה.

מירב בן ארי: אני רוצה לשמוע את הסטודנט שמדבר, שמגיע לקמפוס ומדבר על סתימת פיות.

מירב בן ארי: תתפלא, תהיה גם סתימת פיות בצד השני, לא רק לשמאל אלא גם לימין.

יוסף ג'בארין: הוא פנה לאוניברסיטה וקיבל תגובה?

מירב בן ארי: אם תיתן לו לדבר, אני אשאל אותו.

<דור דוידיאן: החל ויכוח והרוחות החלו להתלהב כמו דיון מכובד בכל מקום.

<דור דוידיאן: אני העליתי את הטענות שלי כלפי נציגת שוברים שתיקה.

<דור דוידיאן: לא התלהמתי.

מירב בן ארי: למה לא פנית לאוניברסיטה?

<דור דוידיאן: פנינו לאוניברסיטה.

<דור דוידיאן: כמו שאמרתי, האוניברסיטה בחרה לא להתייחס.

<דור דוידיאן: נציגים משני ארגונים – האמת שלי ואם תרצו – שלחו בקשה להשתתף בכנס ואף אחד לא הגיב להם ואף אחד לא פנה אליהם ולא נענו לבקשתם.

<דור דוידיאן: התגובה היחידה הייתה של נשיאת האוניברסיטה בפוסט בפייסבוק שמסתכמת בכך שגם מי שלא מאמין בדעה שלך, הוא פטריוט.

<דור דוידיאן: תגובה לקונית קצת מזלזלת לטעמי.

<דור דוידיאן: כשאני השמעתי את הדעה שלי שם בכנס, אני זה שניסו לסתום לו את הפה.

<דור דוידיאן: נציג שוברים שתיקה ממש נפנף לעברי, סתום את הפה.

<דור דוידיאן: נאמר לי שאני חתיכת אידיוט.

מירב בן ארי: הנקודה ברורה.

מירב בן ארי: הבנתי את מה היה שם ואני אתייחס לזה גם בסיכום שלו.

מירב בן ארי: חבר הכנסת ג'בארין.

יוסף ג'בארין: בשער של האקונומיסט נאמר הבעת דעה תחת מתקפה ונראה לי שיש לנו כאן דוגמה מובהקת של אקדמיה חופשית תחת מתקפה.

יוסף ג'בארין: האמת היא שאני שומע את אנשי המקצוע והם אומרים לנו עם הרבה ביטחון עצמי שבכלל אין לנו קושי כזה באוניברסיטאות ואין בעיה כזאת, תנו לנו להתמודד אתה, אנחנו מסוגלים להתמודד אתה.

יוסף ג'בארין: שמענו גם מיושב ראש ה-ות"ת לשעבר שאומר בדיוק את אותם דברים.

יוסף ג'בארין: לכן, אם יש מישהו שעושה פוליטיזציה באקדמיה, זה אתם.

יוסף ג'בארין: אתם ב"אם תרצו", עם הדוח, לא רק החובבני כפי שנאמר כאן אלא יש בו הרבה סילוף של עובדות, יש בו הרבה שקרים ואותם חברי כנסת שעכשיו מנצלים עוד הזדמנות כדי להשלים את מסע סתימת הפיות.

יוסף ג'בארין: אותם חברי כנסת, אבל גם "אם תרצו".

יוסף ג'בארין: זה התחיל עם העמותות ואנחנו יודעים ש-25 עמותות מתוך 27 העמותות שמותקפות היום, אלה עמותות זכויות אדם ועמותות של השמאל.

יוסף ג'בארין: עכשיו זה עובר לחברי הכנסת עם חוק ההדחה.

יוסף ג'בארין: כנראה שאתם הולכים להציע עכשיו חוק הדחה של מרצים.

יוסף ג'בארין: זה ממשיך גם לבית המשפט.

יוסף ג'בארין: אני רוצה להגיד לכם, השיטה הזאת כבר נמאסה.

יוסף ג'בארין: שיטה של סתימת פיות, שיטה של הגבלת כל ערך דמוקרטי במדינה ובאמת תניחו לנו קצת.

יוסף ג'בארין: תניחו לנו.

יוסף ג'בארין: אני רוצה לדבר לגופו של ה-BDS.

יוסף ג'בארין: משהו שחשוב שכל האורחים כאן יקשיבו לו.

יוסף ג'בארין: ה-BDS, זה מנגנון מחאתי לא אלים ולכן אני מתפלא על אדוני שאמר שזה ברוטלי.

יוסף ג'בארין: זה מנגנון לא אלים.

יוסף ג'בארין: זה הכי לא אלים שאפשר.

יוסף ג'בארין: הוא הצליח בדרום אפריקה ולכן יש אנשים שחושבים שלסיים כיבוש שנמשך כבר חמישה עשורים, אנשים שכבר חסרי אונים אל מול הסבל של העם הפלסטיני שלא מצליח להקים את המדינה שלו ליד מדינת ישראל בגבולות 1967, רוצים עכשיו לנסות את ה-BDS.

יוסף ג'בארין: מה שהצליח בדרום אפריקה, רוצים לנסות אותו כאן.

יוסף ג'בארין: לא משנה אם אתם בעד או נגד, חייבים להכיר בעובדה שזה לגיטימי לעשות את זה.

עודד פורר: זה לא לגיטימי להחרים.

יוסף ג'בארין: אני רוצה להגיד לכם שלא צריך לעשות נמר על הנייר.

יוסף ג'בארין: מדינת ישראל, כשהיא חתמה עם האיחוד האירופי על הסכם שיתוף הפעולה האקדמי הורייזן 2020, מדינת ישראל הסכימה שאף כסף שמתקבל מהאיחוד האירופי לא יעבור את קווי 67.

יוסף ג'בארין: זאת אומרת, האיחוד האירופי בהסכם שיתוף הפעולה האקדמי החרים את גבולות 67 ומדינת ישראל, בהנהגת נתניהו, הסכימה לחרם הזה.

יוסף ג'בארין: לכן, יש גם חרם שאתם מודעים לו והוא קיים.

מירב בן ארי: מה שקורה כאן זה שהמליאה התחילה ואנחנו קיבלנו אישור לשבת רק עד 11:15.

מירב בן ארי: אני כבר בחמש דקות איחור ואין לי אישור להמשיך בדיון הזה.

<קריאה: לא שמעו כאן את המרצים,.

מירב בן ארי: זה לא יעזור אם תצעקי עלי.

מירב בן ארי: אין לי אישור להמשיך את הדיון.

<קריאה: אין להם בעלות על הפטריוטיות.

<קריאה: חייבים לשמוע אותנו.

מירב בן ארי: אני לא נותנת לאף אחד להעיר.

מירב בן ארי: גברתי, שבי או שאני אוציא אותך מהאולם.

מירב בן ארי: שקט כולם.

מירב בן ארי: אני לא יכולה להמשיך את הדיון כי אסרו עלי.

מירב בן ארי: אם אני אתן לך, אני צריכה לתת לה ואני צריכה לתת לעוד הרבה אנשים שטרחו, התכוננו ובאו במיוחד.

מירב בן ארי: אני רוצה לומר משהו אחד.

מירב בן ארי: זה לא נגמר כאן אלא ייקבע דיון ארוך יותר.

מירב בן ארי: אתמול אני קיימתי דיון בנושא של המתמחים, אם מדברים על סטודנטים ש-26 שעות עומדים על הרגליים.

אוסאמה סעדי: קיימנו.

מירב בן ארי: מסרו לי ב-10:02 שהגיעו עשרות מתמחים ורופאים.

מירב בן ארי: תבינו, יש כאן כללים.

מירב בן ארי: אין לנו ברירה אלא לכבד אותם.

מירב בן ארי: יש כאן חברי כנסת שהגיעו ואנחנו מכבדים את זה.

מירב בן ארי: דיון מהיר הוא דיון של שעה ואנחנו על חשבון מליאה.

מירב בן ארי: אבל יתקיים כאן דיון ואני אבקש מחבר הכנסת מרגי שיקיים אותו תוך שבועיים, דיון המשך.

מירב בן ארי: אני רוצה לומר משהו אחד ל-מל"ג.

מירב בן ארי: תבואו לכאן או עם מנכ"ל ה-מל"ג או עם יו"ר ה-מל"ג ותנו תשובות למרצים, לסטודנטים ולחברי הכנסת מימין ומשמאל כי אתם לא יכולים להמשיך לשבת על הגדר.

מירב בן ארי: זה לסיכום הדיון הזה.

מירב בן ארי: אני שמעתי את הנציגים של ור"ה.

אוסאמה סעדי: זה לא יהיה לכבוד ועדת החינוך שתקיים דיון בלי לבקר את המקרתיזם הפשיסטי.

אוסאמה סעדי: זה לא כבוד לוועדת החינוך.

מירב בן ארי: אני מאוד מודה לכל מי שהגיע.

מירב בן ארי: אני מתנצלת על כך שלא כולם יכלו להתייחס.

<קריאה: את לא שמעת אותנו.

מירב בן ארי: תוציאו אותה.

אוסאמה סעדי: את נתת רק ל"אם תרצו".

אוסאמה סעדי: לא נתת אפשרות לצד השני.

אוסאמה סעדי: מי דיבר מהצד השני?

מירב בן ארי: זה לא נכון.

מירב בן ארי: דיבר גם הנציג של ור"ה וגם הנציג של ור"ם.

אוסאמה סעדי: אני מדבר על נציגי סטודנטים.

אוסאמה סעדי: לא דיברו לא מרצים ולא סטודנטים.

מירב בן ארי: אני מודה לכל מי שהשתתף בדיון.

מירב בן ארי: הדיון הסתיים.

מירב בן ארי: תודה רבה.