ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 20, פרוטוקול מספר 241, 2016-07-18 12:30

מירב בן ארי: שלום לכולם, אני חברת הכנסת מירב בן ארי, אחליף את חבר הכנסת יעקב מרגי יושב-ראש ועדת החינוך, התרבות והספורט.

מירב בן ארי: היום 18 ביולי 2016, י"ב בתמוז תשע"ו.

מירב בן ארי: אנחנו מתחילים עם הצעת חוק זכויות הסטודנט (תיקון – ארגון סטודנטים ארצי יציג), התשע"ו–2015, של חברות וחברי הכנסת: שולי מועלם-רפאלי, מירב בן ארי, עליזה לביא, איציק שמולי, איתן כבל, יפעת שאשא ביטון, אברהם נגוסה וחבר הכנסת יואב קיש.

מירב בן ארי: קודם כול, חברת הכנסת שולי מועלם, רוצה להתייחס לחוק?

מירב בן ארי: בבקשה.

שולי מועלם-רפאלי: כן.

שולי מועלם-רפאלי: בעצם יש כבר היום את חוק זכויות הסטודנט, שבעצם לא מכיר ולא מתייחס לארגון כארגון יציג, וזאת המטרה של התיקון הזה.

שולי מועלם-רפאלי: בפועל, זה כבר פועל ככה היום, אבל המטרה היא לקבע את זה, לעגן את זה בחקיקה, שארגון העל של הסטודנטים יוכר כארגון יציג שמייצג אותם גם מול המוסדות, גם בפורומים בין-לאומיים, גם במערכת הפנימית של משרד החינוך.

שולי מועלם-רפאלי: הצעת החוק הזאת היא בתמיכת משרד החינוך, בתמיכת המל"ג.

שולי מועלם-רפאלי: ברור לגמרי שלסטודנטים יש זכות ייצוג.

שולי מועלם-רפאלי: נעשית עבודה טובה מאוד.

שולי מועלם-רפאלי: אני אקח את זה בהשאלה לנושא אחר שאנחנו עובדים עליו באופן אינטנסיבי למדי, לנושא של מניעת הטרדות מיניות באקדמיה – היא עבודה אינטנסיבית ביותר עם התאחדות הסטודנטים, גם בתוך המוסדות, גם בפיקוח שלהם על זה שבכל המוסדות יש מי שממונה על הנושא הזה.

שולי מועלם-רפאלי: כיוון שבחוק היום הם לא מעוגנים, המטרה של התיקון הזה היא לעגן את מה שקיים היום ונעשה בצורה טובה כבר בחוק.

מירב בן ארי: תודה רבה, חברת הכנסת מועלם.

מירב בן ארי: ארדיטי, אתה רוצה להתייחס?

<גלעד ארדיטי: אני חושב שחברת הכנסת נגעה בדברים.

<גלעד ארדיטי: אני חושב שבסופו של דבר קיים הלכה למעשה ארגון יציג.

מירב בן ארי: בפועל.

<גלעד ארדיטי: המדינה מכירה בו, המדינה עובדת מולו.

<גלעד ארדיטי: ובעצם העבודה הארוכה מאוד שהייתה פה עם משרד המשפטים ועם משרד החינוך ועם מל"ג ות"ת באה בעצם להצליח לייצר איזשהו רצף, איזשהו הגיון שמקבע בסופו של דבר את הדבר הזה, ככה שהיום זה התאחדות הסטודנטים, אבל בסופו של דבר זה ארגון יציג.

<גלעד ארדיטי: אם מחר בבוקר יהיה גוף אחר שייצג את רוב הסטודנטים בישראל הוא יהיה הארגון היציג בישראל.

<גלעד ארדיטי: ואני חושב עוד פעם – ועבדנו על זה באמת הרבה כדי לתת איזשהו שיווי משקל הגיוני בתוך כל הדברים האלה – שנעבור את השלב הזה שהארגון הזה הוא לא לגמרי ברור.

איתן ברושי: מי הדובר?

<גלעד ארדיטי: יושב-ראש התאחדות הסטודנטים.

יוסף ג'בארין: איתן, בכל זאת, מה, גלעד, אתה לא מכיר את גלעד?

מירב בן ארי: חבר הכנסת ג'בארין, אתה רוצה להתייחס?

יוסף ג'בארין: רק רציתי לשאול את גלעד, הניסוח בסעיף (2) בתיקון, לגבי "גובה דמי הרווחה ייקבע בתיאום עם אגודת הסטודנטים במוסד".

יוסף ג'בארין: "בתיאום עם" – זה הנוסח המקובל או שזה קצת חלש יחסית?

<יעל טור כספא: בהתייעצות, לא בתיאום.

שולי מועלם-רפאלי: בהתייעצות בדרך כלל.

יוסף ג'בארין: לא, בהתייעצות זה לא יותר - - -

שולי מועלם-רפאלי: זה עוד יותר חלש.

שולי מועלם-רפאלי: הייתי משאירה "בתיאום עם".

יוסף ג'בארין: זהו, עוד יותר חלש.

יוסף ג'בארין: חשבתי, אם אתם לא חושבים אפילו על "בהסכמת".

יוסף ג'בארין: הייתי חושב אפילו על "בהסכמת" או "באישור".

<גלעד ארדיטי: אסביר למה אני חושב שזה מספיק.

<גלעד ארדיטי: זה מספיק כי זה בעצם מנגנון על מנגנון.

<גלעד ארדיטי: אחד הדברים שראינו לאורך השנים זה שבעצם ועדת מלץ אמרה: אמור להיות איזון בין אגודת הסטודנטים המקומית לבין המוסד.

<גלעד ארדיטי: האיזון הזה הולך להישאר.

<גלעד ארדיטי: רק בעצם מלמעלה מגיע גם ות"ת יחד עם הארגון היציג ושם איזושהי מטריה של הגיון בתוך הדבר הזה.

איתן ברושי: כמה יושבים בארגון הזה?

<גלעד ארדיטי: איזה מהארגונים?

<גלעד ארדיטי: בהתאחדות?

איתן ברושי: בארגון הזה שאתה מדבר עליו.

שולי מועלם-רפאלי: בארגון הסטודנטים היציג?

איתן ברושי: מה ההרכב שלו ואיך הוא מתחלק בין פריפריה לבין מכללות אזוריות?

<גלעד ארדיטי: הוא מייצג בעצם את כל המוסדות - - -

איתן ברושי: תפרט טיפה.

<גלעד ארדיטי: הוא מייצג את כל 60 המוסדות.

איתן ברושי: כמה אנשים יושבים שם?

מירב בן ארי: שנייה, אבל תן לו לדבר.

<גלעד ארדיטי: יש היום 65 מוסדות להשכלה גבוהה בישראל שמוכרים על-ידי המל"ג, פלוס יש לנו כמה וכמה אגודות במכללות הטכנולוגיות, ובעצם לרוב המוסדות האלה יש מוסדות של - - -

שולי מועלם-רפאלי: יש ייצוג.

<גלעד ארדיטי: רסיסי מוסדות, בוא נגיד, שהם לא תמיד מצליחים להתאגד לסטודנטים, אבל לרוב המוחלט של המוסדות יש ייצוג של יושבי-הראש שלהם, והייצוג שלהם הוא במפתח לכמות הסטודנטים שהם מייצגים.

<גלעד ארדיטי: הייצוג של פריפריה, מרכז וכו' וכו' וכו', הוא ייצוג בדיוק כמו שהוא קורה של המוסדות עצמם.

איתן ברושי: לא הבנתי.

מירב בן ארי: שנייה.

<גלעד ארדיטי: "בן-גוריון" היא פריפריה.

שולי מועלם-רפאלי: "בן-גוריון" היא פריפריה - - -

<גלעד ארדיטי: לפי המפה - - -

מירב בן ארי: ארדיטי, קודם כול, זה חוק שמצד אחד הוא חוק חשוב; מצד שני הוא חוק טכני שפשוט מגדיר את המצב הקיים בחקיקה.

שולי מועלם-רפאלי: כן.

שולי מועלם-רפאלי: בואו לא נרצה עכשיו לתקן על החוק הזה את כל התיקונים.

מירב בן ארי: בדיוק.

מירב בן ארי: חברת הכנסת מועלם, אל תדאגי.

איתן ברושי: תקשיבי, אני רוצה לשאול שאלה.

מירב בן ארי: שנייה.

מירב בן ארי: ואני גם מעדכנת, חברת הכנסת מועלם, שזה לא חוזר לוועדת שרים, אלא זה ממשיך את הדרך שלו כמו כל חוק רגיל.

שולי מועלם-רפאלי: יפה.

מירב בן ארי: אני מבקשת, כשאנחנו מתקדמים - - -

<איילת הוכמן: - - -

מירב בן ארי: שנייה, גברתי, לא להפריע לי.

יוסף ג'בארין: הפסיקו את גלעד באמצע.

מירב בן ארי: נכון.

מירב בן ארי: תאמין לי שהוא היה צריך את ההפסקה הזאת ממילא.

יוסף ג'בארין: השאלה לא של איתן.

יוסף ג'בארין: בכלל השאלה המקורית.

מירב בן ארי: זה בסדר.

<גלעד ארדיטי: נקודת איזון טובה בהתייעצות.

יוסף ג'בארין: אתם חושבים ככה, לא "בהסכמת" או "באישור".

<גלעד ארדיטי: כן, כי יש כבר בהסכמת האגודה המקומית, וזה נותן בעצם עוד רובד, והוא לא מוגזם.

יוסף ג'בארין: אוקיי.

איתן ברושי: הולכים לקרוא את זה סעיף סעיף?

מירב בן ארי: ודאי.

מירב בן ארי: מל"ג, אתם רוצים להתייחס במשהו?

מירב בן ארי: בבקשה.

<יעל טור כספא: בעצם ההצעה הזו נמצאת כבר בדיונים בין המשרדים, אני חושבת כשנה וחצי.

<יעל טור כספא: הנושא הזה נבחן לעומק.

<יעל טור כספא: אנחנו חושבים שיש בו באמת איזון שהוא מאוד חשוב – מצד אחד, באמת יש מעמד היום גם לנציגי סטודנטים במל"ג וגם בחקיקה אחרת וכדומה.

<יעל טור כספא: ואנחנו חושבים שבעצם צריך, א', להבטיח מנגנון אמיתי שמכיר בגוף כזה כגוף יציג, מבטיח שהוא באמת מייצג מעל מחצית מהסטודנטים בישראל.

<יעל טור כספא: מצד שני הוא גם מבטיח פיקוח על אותו גוף, את המטרות שלו, את השימוש בכספים; ומצד שלישי הוא גם מעגן את הנושא של שכר לימוד, ומתוך זה כמה תשלומים מועברים לאותו ארגון סטודנטים.

<יעל טור כספא: אנחנו חושבים שהאיזונים שנקבעו בעצם בנוסח הזה שעבר באמת המון התייעצויות – משרד המשפטים, משרד החינוך - -

שולי מועלם-רפאלי: האוצר.

<יעל טור כספא: - - אנחנו, ההתאחדות, הוא בעצם ניסוח שמאזן בין כל הדברים שהיו חשובים לכולנו להבטיח.

<יעל טור כספא: ואנחנו חושבים שהנוסח כפי שהוא הוסכם הוא נוסח טוב.

מירב בן ארי: תודה רבה.

איתן ברושי: אני רוצה לשאול, רק שנייה, מירב.

איתן ברושי: אם נאמר יש אוניברסיטה גדולה ומכללה קטנה, אז יש לכל אחד מהם נציג אחד?

<גלעד ארדיטי: כן.

<גלעד ארדיטי: אבל כל אחד מהם מיוצג בצורה אחרת.

<גלעד ארדיטי: לצורך העניין, ל"בן-גוריון" יש 20,000 סטודנטים - - -

איתן ברושי: ל"ספיר" 5,000.

<גלעד ארדיטי: ול"ספיר" 5,000.

<גלעד ארדיטי: אז "ספיר" ייוצג לפי חמישה מנדטים ו"בן-גוריון" ייצוג לפי 20 מנדטים.

איתן ברושי: ואת זכות ההצבעה של אותו נציג לפי מפתח אחר.

<גלעד ארדיטי: בדיוק.

<גלעד ארדיטי: לפי מפתח הסטודנטים שלו.

שולי מועלם-רפאלי: ברור.

מירב בן ארי: בסדר גמור.

מירב בן ארי: הערות נוספות לפני שאנחנו מתחילים את ההקראה?

<שלי אלקיים: כמה ארגונים יש?

<שלי אלקיים: כמה ארגוני סטודנטים מיוצגים בתוך מל"ג?

מירב בן ארי: רגע, שנייה, גברתי, לא קיבלת זכות דיבור.

מירב בן ארי: חבר הכנסת ברושי, בבקשה.

איתן ברושי: קודם כול אני מברך.

איתן ברושי: כמי שהיה ראש מועצה ביזרעאל ומכללת עמק יזרעאל עברה בזמני, אני אומר שיש פה בעיה מסוימת – בות"ת למשל היה תמיד רוב לאוניברסיטאות הגדולות, והם דיכאו לא פעם את ההתפתחות של המכללות, כי נוצרה פה תחרות מסוימת.

איתן ברושי: עכשיו כשדנים בין מרכז לפריפריה, בין מרכזי ההשכלה לבין המכללות האזוריות, וההבדלים ידועים, יכולה להיות פה בעיה, שכאילו מובן מאליו שיש רוב קבוע למוסדות להשכלה גבוהה בערים הגדולות ובמקומות שיכולה להיות סתירה.

איתן ברושי: את זה שמירב תשמע.

מירב בן ארי: כן.

<גלעד ארדיטי: אדוני, אתה מדבר על משהו יותר רחב מזה.

איתן ברושי: דקה, אני מסיים.

איתן ברושי: בסופו של דבר זה גוף יציג, והוא מטפל בשאלות של סטודנטים.

איתן ברושי: וכתוב פה, אני פעם ראשונה רואה את זה, שכל מי שמייצג כך וכך – בקיצור, אין פה מגבלה, כל אחד יכול להיות.

איתן ברושי: מצד שני, יש מראש רוב למרכזים הגדולים ולערים הגדולות.

איתן ברושי: יש ירושלים, תל-אביב, חיפה, במידה מסוימת גם באר-שבע, הם מראש מהווים את הרוב במוסד הזה.

מירב בן ארי: זוהי הדמוקרטיה.

שולי מועלם-רפאלי: אבל זאת המציאות במדינת ישראל.

<גלעד ארדיטי: א', אני מדבר כשכן שלך, אני גר בכפר החורש, אז אי-אפשר להאשים אותי באהבת מרכז.

איתן ברושי: לא, לא מאשים את אף אחד.

<גלעד ארדיטי: אתה בסוף מדבר על משהו אחר.

מירב בן ארי: ארדיטי, סליחה.

מירב בן ארי: אנחנו מתחילים בהקראה.

מירב בן ארי: הערות לגופו של עניין.

מירב בן ארי: גברתי, בבקשה.

<איילת הוכמן: אפשר גם אחר כך, אחרי הנוסח, אם תרצי.

<איילת הוכמן: רק רציתי להגיד קודם כול שהחלטת ועדת שרים, למיטב ידיעתי, היא שזה כן יחזור לוועדת שרים לפני הקריאה הראשונה.

מירב בן ארי: היועץ של שר החינוך, שהוא בעצם ראש המל"ג, יושב לצדך, תסתכלי מצד ימין שלך.

<עמית פרסיקו: אני פשוט אגיד.

<עמית פרסיקו: דיברנו עם ועדת שרים לחקיקה, עם גיל ברינגר, הם אמרו שככל שאין התנגדות בכל המשרדים שקיבלו את זכות ההסכמה, מיושרים על הנוסח, מיותר להביא את זה חזרה לוועדת שרים לחקיקה.

<עמית פרסיקו: ולכן, מבחינתנו מאחר שכולם מיושרים אפשר להביא את זה לקריאה.

מירב בן ארי: בסדר?

מירב בן ארי: הוא אמר את זה.

שולי מועלם-רפאלי: ומבחינת מל"ג ות"ת אני מבינה שאפשר להתקדם עם זה גם לשנייה ושלישית.

מירב בן ארי: אפשר, אפשר.

מירב בן ארי: דיברה נציגת המל"ג.

<יעל טור כספא: הנוסח כפי שהוא מובא בפניכם מקובל עלינו.

מירב בן ארי: אמרה, שנה וחצי של התייעצויות.

מירב בן ארי: בואו נתקדם.

שולי מועלם-רפאלי: מצוין, בואו נביא את זה לסוף.

<איילת הוכמן: רק מבחינת הערות לנוסח, יש לנו כמה הערות, הן מקובלות עלינו, אבל נשמח - - -

מירב בן ארי: אפילו עוד לא התחלנו.

מירב בן ארי: בבקשה, גברתי תתחיל עם ההקראה.

<מירב ישראלי: אני לא מקריאה את נוסח הטרומית, אלא את הנוסח המתואם.

מירב בן ארי: החדש עם ההערות, הלבן.

<מירב ישראלי: היו לי הערות, ואני אעלה את השאלות ששאלתי את המשרדים תוך כדי, ושישיבו לנו לפרוטוקול.

מירב בן ארי: בסדר גמור.

<מירב ישראלי: "1.

<מירב ישראלי: בחוק זכויות הסטודנט" – אחרי ההגדרה ל"אגודת סטודנטים" – יש פה הרבה ענייני ניסוח, אני לא מתעכבת עליהם.

<מירב ישראלי: "תתווספנה ההגדרות הבאות: "ארגון סטודנטים ארצי יציג" – תאגיד שלא למטרות רווח" – למעשה זה צריך להיות "עמותה או חברה לתועלת הציבור בלבד", זה הוסכם.

מירב בן ארי: עמותה או חל"צ את מתכוונת?

<מירב ישראלי: כן, זה בדיוק בהמשך, אז שתהיה התאמה בנוסח.

<מירב ישראלי: "אשר למעלה ממחצית אגודות הסטודנטים במוסדות המפורטים בסעיפים (1) עד (4) להגדרה "מוסד"" – שזה בחוק זכויות הסטודנט, זה למעשה המוסדות להשכלה גבוהה.

מירב בן ארי: שהן כפופות למל"ג.

<מירב ישראלי: נכון, בדיוק.

מירב בן ארי: הרי לא כל המוסדות להשכלה גבוהה בארץ, אלא רק אלה.

<יעל טור כספא: לא, זה כל המוסדות להשכלה גבוהה בארץ שכפופים למל"ג.

שולי מועלם-רפאלי: שכפופים למל"ג.

<מירב ישראלי: לא מוסדות על-תיכוניים שהם לא אקדמיים, בעצם.

<מירב ישראלי: "הן חברות או בעלות מניות בו, לפי העניין, ובלבד שאגודות אלה מייצגות למעלה ממחצית הסטודנטים הלומדים במוסדות המפורטים בסעיפים (1) עד (4) להגדרה "מוסד", והעומד בהוראות פרק ד'1 בחוק", זה התיקון שנעשה כאן.

<מירב ישראלי: בחוק זה ארגון יציג.

<מירב ישראלי: אני רק אומרת שכפי שנאמר על-ידי יעל, הסיפה אומר שלא מספיק שמעל מחצית מהאגודות, אלא גם מחצית מהסטודנטים בארץ צריכים להיות חברים בזה.

<מירב ישראלי: אז פשוט נבהיר את זה בצורה ברורה בהגדרה.

איתן ברושי: מחצית מהסטודנטים בארץ?

<מירב ישראלי: בארץ, כן.

מירב בן ארי: מחצית מהסטודנטים בארץ - - -

<מירב ישראלי: צריכים להיות, אחרת הוא לא יכול להיות יציג.

<גלעד ארדיטי: לא בהכרח.

<גלעד ארדיטי: זה בדיוק מצטרף למה שאמרת.

<גלעד ארדיטי: כל האוניברסיטאות לבד לא יכולות להגיד: אנחנו לא סופרים את המכללות, כי המכללות מבחינת כמות הסטודנטים הם יותר.

שולי מועלם-רפאלי: זה האיזון שאנחנו כל הזמן מדברים עליו.

מירב בן ארי: בסדר גמור.

איתן ברושי: לא הבנתי.

איתן ברושי: עוד פעם.

<גלעד ארדיטי: אתה יוצר פה איזון בין כמות המוסדות לבין כמות הסטודנטים, ואז אתה יוצר איזשהו איזון בין האוניברסיטאות למכללות.

<מירב ישראלי: יפה.

<מירב ישראלי: תמשיכי.

<מירב ישראלי: נבהיר בנוסח למען הסר כל ספק שמדובר בשני תנאים מצטברים – גם רוב אגודות, גם רוב סטודנטים.

<מירב ישראלי: זה חשוב לצורך הייצוג.

שולי מועלם-רפאלי: כן, ברור.

<מירב ישראלי: "תשלומים נלווים לשכר הלימוד – כל תשלומי הסטודנטים שאינם בגין הוראה אקדמית ושהם בנוסף לשכר הלימוד ודמי הרישום, לרבות דמי רווחה ודמי אבטחה", לא צריך עוד פעם "במוסדות", אבל נראה איך לעשות את זה.

<מירב ישראלי: זה רק הגדרה.

<מירב ישראלי: עכשיו נראה מה ההוראה האופרטיבית ביחס לזה, שזה הוספת סעיף 10א – "תשלומים נלווים לשכר הלימוד – המועצה להשכלה גבוהה תקבע כללים בהתייעצות עם הארגון היציג, ולאחר התייעצות עם המוסדות שהמדינה משתתפת בתקציבם, בדבר גביית תשלומים נלווים משכר הלימוד במוסדות שהמדינה משתתפת בתקציבם.

<מירב ישראלי: " כאן מדובר, כפי שאתם רואים, רק על המוסדות המתוקצבים, לא על מוסדות פרטיים.

מירב בן ארי: כי הם כפופים למל"ג.

<מירב ישראלי: בעצם מדובר – הייתה לי איזו שיחה קודם – זה משהו שלא קשור רק לארגון היציג, זה נושא יותר רחב.

שולי מועלם-רפאלי: זה עניין עקרוני יותר.

<מירב ישראלי: נכון.

<מירב ישראלי: אלו תשלומים שגובים מהסטודנטים בכלל המוסדות המתוקצבים, גם בכאלה שאולי האגודות שלהם לא חברות בארגון היציג.

<מירב ישראלי: לכן יש גם התייעצות עם כלל המוסדות המתוקצבים ולא רק עם הארגון היציג.

<מירב ישראלי: זאת בעצם הוראה הרבה יותר רחבה, ולגבי תשלומים גם שלא נוגעים לארגון היציג בהכרח או לאגודות הסטודנטים.

שולי מועלם-רפאלי: זה מה שגלעד הסביר.

מירב בן ארי: כן, אדוני.

<ניר חיים ויינר: בעצם רואים את ההבדל בין הארגון וכל הנושא הזה שעוסק רק באותם מוסדות שכפופים למל"ג.

<ניר חיים ויינר: אבל דווקא בסעיפים שעוסקים בגבייה הסייג הזה שרק המוסדות שכפופים למל"ג לא מופיע.

<ניר חיים ויינר: כלומר, אם כתוב "עם המוסדות שהמדינה משתתפת בתקציבם", זה הרבה יותר מעבר למוסדות שהם רק אקדמאים.

<מירב ישראלי: אבל בהגדרה – לכן אמרתי את זה – תסתכל בהגדרה של תשלומים נלווים, אמרתי שצריך לנסח את זה אחרת, זה בדיוק מה שאמרתי.

<ניר חיים ויינר: אני פשוט אומר שאם נשאר פה עם המוסדות שהמדינה משתתפת בתקציבם, זה כולל גם מכללות טכנולוגיות.

<מירב ישראלי: שוב, מכללות שהן אקדמיות או רק של מל"ג?

מירב בן ארי: לא.

מירב בן ארי: הטכנולוגי לא כפוף למל"ג, אלא כפוף למועצה שם.

<מירב ישראלי: לכן תחזור רגע להגדרה של תשלומים נלווים.

<ניר חיים ויינר: אני רואה את ההגדרה של תשלומים נלווים.

<ניר חיים ויינר: אבל פה כתוב שזה יהיה במוסדות שהמדינה משתתפת בתקציבם.

<מירב ישראלי: אבל כשנכנסים ל-(1) עד (4) בזכויות הסטודנט.

<ניר חיים ויינר: אין בעיה, אני רק רוצה שזה גם כן יובהר.

<יעל טור כספא: זה עניין ניסוחי.

<מירב ישראלי: זה מה שאמרתי.

שולי מועלם-רפאלי: אבל היועצת המשפטית אמרה מראש שצריך לנסח את זה.

מירב בן ארי: ניר, ההערה במקום.

שולי מועלם-רפאלי: היא הערה חשובה.

<מירב ישראלי: בעצם, מה שאתה אומר, צריך לוודא שזה רק על המוסדות להשכלה גבוהה.

שולי מועלם-רפאלי: כן.

<ניר חיים ויינר: כן.

<ניר חיים ויינר: גם כאן וגם – אני כבר אחסוך את ההערה שלי לגבי סעיף 21ז – כמו שעכשיו, גם לגבי 0.1% משכר לימוד.

<חן אבישר: אחרי המילה "במוסדות" צריך להגיד "(1) עד (4), שהמדינה משתתפת בתקציבם".

<מירב ישראלי: שוב, כל הנושא של ארגון יציג חל - - -

<ניר חיים ויינר: אין בעיה, פשוט לאורך כל הצעת החוק מתמודדים המוסדות שמפורטים בסעיפים (1) עד (4), ואיכשהו בגבייה פתאום נעלם (1) עד (4).

<ניר חיים ויינר: אנחנו רק רוצים לוודא.

שולי מועלם-רפאלי: שכחו את זה, אז לחזק את זה.

שולי מועלם-רפאלי: צודק.

<מירב ישראלי: בסדר.

<מירב ישראלי: זה פשוט עניין של ניסוח.

מירב בן ארי: ננסח את זה אחרת.

<מירב ישראלי: בסדר.

<מירב ישראלי: אני רושמת לי לכל האורך.

<חן אבישר: זה לא נעלם, זה פשוט מופיע בהגדרה.

<מירב ישראלי: אני יודעת.

מירב בן ארי: זה בסדר.

שולי מועלם-רפאלי: הוא רוצה שיהיה ברור.

<מירב ישראלי: צריך שתהיה התאמה בין ההגדרה להערות האופרטיביות, וזה נכון.

<מירב ישראלי: אני רוצה לראות אם יש פה איזה הערות נוספות.

<מירב ישראלי: לא.

<מירב ישראלי: פרק ד'1 – בחוק העיקרי אחרי פרק ד' – "אגודת הסטודנטים במוסד, יבוא פרק ד'1: ארגון הסטודנטים הארצי היציג".

<מירב ישראלי: שוב, הניסוח הוא לא ניסוח של חקיקה, אנחנו ננסח את זה.

<מירב ישראלי: "סעיף 21א – הכרה כארגון יציג – עמותה או חברה לתועלת הציבור המעוניינת להיות מוכרת כארגון יציג, (בסעיף זה- "התאגיד המבקש הכרה") תהיה רשאית להגיש בקשה להכרה כארגון יציג, ותעביר למועצה להשכלה גבוהה נתונים אודות אגודות הסטודנטים החברות בה או בעלות המניות בה לפי העניין, במהלך חודש ינואר אחת לשנה; לא יוכר אלא ארגון ארצי יציג אחד בזמן נתון.

<מירב ישראלי: ארגון יציג יכלול בכל זמן נתון אגודת סטודנטים אחת בלבד ממוסד לימודים נתון.

<מירב ישראלי: האמור יעוגן בתקנון הארגון היציג.

<מירב ישראלי: "

<מירב ישראלי: לא.

<מירב ישראלי: כי חברות זה בעמותה ובעלות מניות זה בחברה לתועלת הציבור.

מירב בן ארי: אה, בחל"צ.

<מירב ישראלי: לכן זה לפי העניין.

מירב בן ארי: בסדר גמור.

מירב בן ארי: הערות לסעיף הזה.

איתן ברושי: מירב, אם יש אגודת סטודנטים באיזה מקום, אז היא צריכה לקבל החלטה שהיא רוצה להיכנס?

<מירב ישראלי: כן, נכון.

איתן ברושי: ואז היא צריכה לעשות עוד מבנה ארגוני?

<מירב ישראלי: האגודה עצמה?

איתן ברושי: כן.

<מירב ישראלי: היא פשוט הופכת או לחברה בעמותה או בעלת מניה בחברה לתועלת הציבור.

איתן ברושי: ההחלטה היא בידי אותה אגודת סטודנטים שמתחלפת כל שנה?

<מירב ישראלי: כן.

מירב בן ארי: כן.

איתן ברושי: אז כל שנה צריך להחליט מחדש?

<גלעד ארדיטי: לכן כל שנה מחדש צריך להגיש בקשה למל"ג.

מירב בן ארי: להגיש את הבקשה מחדש.

מירב בן ארי: למה צריך כל שנה?

מירב בן ארי: למה אי-אפשר פעם בשנתיים?

איתן ברושי: בדיוק.

איתן ברושי: זה נראה לי תמוה.

<גלעד ארדיטי: זה תהליך טבעי.

מירב בן ארי: אוקיי.

מירב בן ארי: לא קריטי לי.

מירב בן ארי: מה רצית לומר?

איתן ברושי: הם לא יעמדו בזה.

מירב בן ארי: אפשר לעמוד בזה.

מירב בן ארי: עומדים בזה כבר היום.

<יעל טור כספא: חידדנו את זה, שהרי יש שני תנאים מצטברים – מעל מחצית אגודות ומעל מחצית הסטודנטים.

<יעל טור כספא: אז צריך גם נתונים אודות מספר הסטודנטים החברים באגודות.

מירב בן ארי: כל שנה.

<עומר שכטר: רק שאלה.

<עומר שכטר: פה אנחנו מדברים על חודש ינואר מבחינת האגודות, ובעמוד הבא ב-21ד אנחנו מדברים על חודש מאי.

<עומר שכטר: אנחנו רוצים שתהיה ההתאמה.

מירב בן ארי: תרשום לך את זה, כשנגיע לשם תעירו את זה.

מירב בן ארי: כן, חבר הכנסת חנין.

דב חנין: גברתי יושבת-הראש, תודה.

דב חנין: שאלתי, מדוע לא לאמץ לכאן את מה שקיים בנושא ארגוני עובדים?

דב חנין: הרי, למשל, ההסתדרות הכללית של העובדים לא צריכה בכל שנה לבקש מחדש הכרה כארגון יציג.

איתן ברושי: נכון.

דב חנין: יש ארגון יציג, הוא נשאר ארגון יציג עד אשר מתעוררת שאלה.

דב חנין: אולי תתעורר שאלה, אולי מישהו יבוא בטענה שהיא לא ארגון יציג, אז אפשר לפנות.

דב חנין: אבל אני חושב שהפרוצדורה הזו שבה בכל שנה צריך מחדש לפנות ולבקש הכרה היא מיותרת לגמרי.

דב חנין: אפשר לחשוב שהתאחדות הסטודנטים - - -

<שלי אלקיים: להפך.

מירב בן ארי: ששש, סליחה, יש פה שאלה, היא שאלה ראויה.

מירב בן ארי: תסבירו למה כל שנה הם צריכים להעביר.

<מירב ישראלי: נראה לי שאולי צריך להפריד בין הליך ההכרה, שהוא יכול להיות - -

איתן ברושי: חד-פעמי.

<מירב ישראלי: - - פעם אחת.

<מירב ישראלי: לא צריך כל פעם לעשות את כל הפרוצדורה, לבין העברת נתונים כל שנה כדי שתבדקו שאכן היציגות היא - - -

שולי מועלם-רפאלי: היציגות נשמרת באופן היחסי שלה.

שולי מועלם-רפאלי: מעולה.

דב חנין: זה פתרון מצוין.

איתן ברושי: זה משהו אחר.

<יעל טור כספא: להבדיל ממקומות עבודה במוסדות להשכלה גבוהה.

<יעל טור כספא: בעצם, כל שנה יש מחזור שלם של סטודנטים - - -

איתן ברושי: זה משהו אחר.

מירב בן ארי: אין בעיה.

מירב בן ארי: היא דיברה על העברת הנתונים.

מירב בן ארי: כל שנה יעבירו את הנתונים.

איתן ברושי: של המפתחות.

מירב בן ארי: תנו לי רגע שאסביר את זה, כי כבר שאלתי את זה לפני, ודב חנין עוד יותר חיזק את זה.

מירב בן ארי: אפשר להעביר את הנתונים, אפשר ומחויב, נחייב בחקיקה להעביר את הנתונים כל שנה.

מירב בן ארי: אבל התהליך הזה של הרישום, יכול להיות שאפשר להגדיר אותו לכמה שנים.

מירב בן ארי: תשמעו, עושים את זה כבר בבתי-ספר, אתן לך דוגמה, שגם שם משתנה מספר הילדים.

איתן ברושי: עד שלא מבקשים להפסיק.

מירב בן ארי: פעם בחמש שנים צריך להגיש את האישור.

מירב בן ארי: זה אישור אחר.

מירב בן ארי: אני רק אומרת שאולי אפשר - - -

<יעל טור כספא: אבל זה נורא טכני.

<יעל טור כספא: הם מגישים נתונים והמנכ"ל בודק האם זה מעל מחצית, ואומר: כן, אני מכיר.

<יעל טור כספא: לא, אני לא מכיר.

איתן ברושי: אלו שני דברים שונים.

<מירב ישראלי: כן, אבל אם זה התעכב אצלו אז בעצם יכול להיות מצב שהם כבר לא ארגון יציג.

<מירב ישראלי: את מבינה שהארגון – חבל.

מירב בן ארי: מה עושים בזמן עד שהם מעבירים?

<מירב ישראלי: בעיקרון מה שצריך להיות זה שבעצם הארגון יוכר, הוא יעביר נתונים כל שנה.

<מירב ישראלי: אם אתם רואים שיש - - -

שולי מועלם-רפאלי: שמשהו השתנה.

<מירב ישראלי: נבדוק שהפער אכן בין הגשת הנתונים להכרעה או הבדיקה שלכם תהיה כמה חודשים, נגיד מאיזה תאריך, ואפשר לקבוע באמת איזה זמן כזה של כמה שנים שלא תהיה הכרה לנצח, אלא באמת הכרה מתחדשת.

מירב בן ארי: את חושבת שהיא צריכה להתייעץ?

<יעל טור כספא: לא אכפת לי לבחון את זה.

<יעל טור כספא: אם אני זוכרת נכון, אני לא יודעת, לא כל נציגי משרד המשפטים פה, אני חושבת שהיו על זה המון דיונים.

מירב בן ארי: איילת ממשרד המשפטים.

<יעל טור כספא: אולי נבדוק את זה מול משרד המשפטים.

מירב בן ארי: רגע, אני רוצה לשמוע את הדעה שלה.

<איילת הוכמן: חלי לפחות אומרת שלא זכור לה דבר כזה.

<יעל טור כספא: זה היה לפני חלי, זה היה כשיעקב פרידברג טיפל בזה.

<איילת הוכמן: נבדוק.

<איילת הוכמן: מי שטיפל בזה - - -

מירב בן ארי: אני רוצה שתבדקו את העניין הזה.

מירב בן ארי: גם ככה לקראת שנייה ושלישית אנחנו נעשה - - -

שולי מועלם-רפאלי: שנייה ושלישית יעברו בסוף המושב הזה, חברים, אז אנחנו צריכים להתכנס בשבוע הזה לנוסח מוסכם עם כל הבירורים, כל התיקונים.

מירב בן ארי: לתיקונים, תדברו ביניכם.

שולי מועלם-רפאלי: כי זאת השאיפה.

שולי מועלם-רפאלי: חבל לגרור את הזמן הזה לעוד שנה אקדמית.

<יעל טור כספא: מה אתם מציעים?

<יעל טור כספא: שזה יהיה - - -

<מירב ישראלי: תחליטו כמה שנים הגיוני.

מירב בן ארי: אני חושבת שזה צריך להיות פעם בשלוש שנים.

<שלי אלקיים: למה?

<אייל רק: העניין הוא שזה לא דומה.

<שלי אלקיים: ממש לא.

<אייל רק: היינו גם שותפים לדיונים, והמטרה הייתה שעד שהתאחדות הסטודנטים והאגודות משתנות כל שנה, אז לעבור את ההליך הפורמלי הזה מול מנכ"ל מל"ג ות"ת, שזה ממש ברמה הכי פורמלית והפשוטה, אין עיכוב.

איתן ברושי: מה משתנה כל שנה?

<אייל רק: לא מדובר באיזו בקשה שצריך להציג.

<מירב ישראלי: אז תשקלו את זה.

<אייל רק: נשקול את זה.

<אייל רק: אני רק אומר שזה היה השיקול גם קודם לכן, ודובר יחד עם התאחדות הסטודנטים שזה ההליך המתאים.

מירב בן ארי: על זה לא נעכב את החוק, אדוני.

מירב בן ארי: לא נעכב.

מירב בן ארי: כן נרצה לשמוע חוות דעת.

מירב בן ארי: ארדיטי, רצית להוסיף משהו?

<גלעד ארדיטי: אני חושב שנעמוד ככה או ככה.

מירב בן ארי: נכון.

מירב בן ארי: גם אנחנו.

מירב בן ארי: בואו נמשיך.

מירב בן ארי: אין תהליך של ביטול.

<יעל טור כספא: זה היה נראה לנו הרבה יותר טכני לקבל נתונים, להגיד כן או לא, וזהו.

שולי מועלם-רפאלי: נתונים, ולאשר אותם.

<יעל טור כספא: אפשר להגיד שהמנכ"ל חייב לקבל החלטה רק לתאריך מסוים או משהו כזה.

<גלעד ארדיטי: אני חושב שזה יכול להישאר פעם בשנה.

איתן ברושי: זה לא נכון.

<מירב ישראלי: אגיד לך מה העניין, העניין הוא שאם תחליטו שהוא כבר לא הארגון היציג, ואף אחד אחר עוד לא ביקש הכרה, אז ייווצר מצב שבו אין ארגון יציג.

שולי מועלם-רפאלי: ארגון רפאים.

<גלעד ארדיטי: אפשר לכתוב הוראה שבהיעדר החלטה - - -

<מירב ישראלי: אז אני אומרת, אנחנו צריכים למצוא איזשהו מנגנון שתהיה יציבות ביציגות של הארגון, גם כרגע זה לא - - -

<יעל טור כספא: זה בסדר.

<יעל טור כספא: אני רק לא רוצה שיהיה תהליך שאנחנו צריכים להתחיל לבטל הכרה.

<יעל טור כספא: עכשיו אני נזכרת בדיונים – לא רצינו תהליך שצריך לבטל הכרה.

<שלי אלקיים: למה לא?

<יעל טור כספא: אנחנו חושבים שהמצב משתנה כל שנה, בגלל שהאגודות מתמנות - - -

שולי מועלם-רפאלי: מי גברתי?

<שלי אלקיים: גברתי ד"ר שלי אלקיים.

שולי מועלם-רפאלי: מצוין.

<שלי אלקיים: מומחית של ועדת החינוך משנת 2002, נציגות של איגוד היועצים החינוכיים.

מירב בן ארי: זאת הגדרה חדשה, מומחית מטעם ועדת החינוך?

<שלי אלקיים: ונציבות הדורות הבאים.

<יהודית גידלי: נציבות הדורות הבאים לא קיימת עשר שנים.

<שלי אלקיים: לשעבר.

<שלי אלקיים: מינוי משותף מ-2002.

מירב בן ארי: מאיזה משרד את, גברתי?

<שלי אלקיים: אני מייצגת את איגוד היועצים החינוכיים, במינוי של מדור החינוך של נציגות הדורות הבאים לשעבר.

מירב בן ארי: הבנתי, בסדר.

מירב בן ארי: אז אני מבקשת מגברתי הנכבדה, א', המינויים האלה פג תוקפם, אבל לא משנה.

מירב בן ארי: בכל מקרה, אם יש לך הערות לגופו של עניין, תעירי כשאבקש ממך ולא כל פעם, כי זה מפריע.

מירב בן ארי: אני רוצה להמשיך.

<מירב ישראלי: איך אנחנו פותרים את זה?

מירב בן ארי: הבנתי שהנושא הזה של אם זה יהיה שנה או שלוש שנים זה לא כל כך משנה לא להתאחדות, לא למשרד החינוך, לא למשרד המשפטים ולא למל"ג.

<קריאה: רק לסטודנטים.

<יעל טור כספא: אני אומרת שחשבנו שכל שנה זה התהליך היותר נכון.

<יעל טור כספא: אנחנו לא רוצים שיהיה מצב שאנחנו צריכים לבטל הכרה.

<יעל טור כספא: אם הם מגישים לנו מסמכים – אני מוכנה לבדוק את זה עד הישיבה הבאה, אבל כרגע כל שנה זה מה שהוסכם עליו.

<מירב ישראלי: אין לי בעיה.

<איילת הוכמן: אפשר לחדד?

<מירב ישראלי: כן.

<איילת הוכמן: פשוט העניין הוא שאם מה שאנחנו מציעים זה שזה יהיה שלוש שנים ואז כל שנה נקבל נתונים, אז השאלה מה הם יעשו עם הנתונים אחרי שנה.

שולי מועלם-רפאלי: הם יצטרכו לאשר אותם.

<קריאות: - - -

<מירב ישראלי: קודם כול, יש לך יציבות, כי נגיד שעכשיו הם מקבלים נתונים והארגון הזה לא יציג יותר.

<מירב ישראלי: הוא לא מחצית ולא מחצית או אחד מהם, כי זה מצטבר.

<מירב ישראלי: אז הם צריכים לבטל לו את ההכרה, נכון?

<מירב ישראלי: עכשיו אין ארגון יציג.

<מירב ישראלי: אף אחד לא הגיש בקשה אחרת, אין ארגון יציג.

<מירב ישראלי: אז מה קורה?

<איילת הוכמן: אבל אז גם צריך לקבוע תנאים לגבי הביטול.

שולי מועלם-רפאלי: וזה בדיוק מה שהיא אמרה, שהיא לא רצתה להיכנס לזה.

<איילת הוכמן: נכון.

<איילת הוכמן: בגלל זה קבענו את זה כשנה.

<יעל טור כספא: אחד משניים, הם מגישים נתונים רק כשהם צריכים לקבל הכרה.

<יעל טור כספא: אם הם צריכים כל שנה הם מגישים ואנחנו מכירים כל שנה – אתם רוצים, תקבעו שפעם בשלוש שנים מגישים נתונים ומכירים.

<יעל טור כספא: אבל אני לא רוצה שייווצר מצב שהם מגישים נתונים ואנחנו צריכים לבדוק, ואז אני צריכה בתהליך, ואנחנו לא רוצים לבטל.

<מירב ישראלי: לא.

<מירב ישראלי: אז זה מצב לא טוב.

שולי מועלם-רפאלי: נכון.

שולי מועלם-רפאלי: ומבחינת הסטודנטים יש לכם בעיה עם כל שנה?

<יעל טור כספא: אחד מהשניים זה צריך להיות.

<גלעד ארדיטי: אין לנו בעיה כל שנה.

<גלעד ארדיטי: ואני חושב שאפשר לשים הוראת מעבר שבמידה ולא - - -

שולי מועלם-רפאלי: אז בואי נשאיר את זה כל שנה.

<מירב ישראלי: בסדר, אין לי בעיה.

<מירב ישראלי: רק מה שאני אומרת, כרגע יהיו שתי נפקויות להכרה בארגון יציג – אחד, זה ההתייעצות לעניין דמי רווחה ואבטחה; והדבר השני, הם חברים במל"ג.

<מירב ישראלי: יש להם שניים.

שולי מועלם-רפאלי: נציג.

<אייל רק: אבל זה קיים כבר היום.

<מירב ישראלי: כן, אבל היום הם בשמם.

<אייל רק: זה אותו דבר, לא השתנה כלום, זה נקרא התאחדות הסטודנטים.

<גלעד ארדיטי: לא, זה משנה.

<קריאות: לא.

<מירב ישראלי: לא.

<מירב ישראלי: היום זה התאחדות וארגון.

<גלעד ארדיטי: נכון, זה משתנה.

<מירב ישראלי: מה שאומר שתמיד יהיה נציג סטודנטים במל"ג.

<מירב ישראלי: כאן מה קורה?

<מירב ישראלי: אם אתם רואים שאין ארגון יציג, אין ארגון יציג, אז אין לכם עם מי להתייעץ בעניין רווחה ואין חבר במל"ג.

<מירב ישראלי: אז איך אתם יכולים - - -

<יעל טור כספא: מירב, הדבר היחיד שצריך זה להגיד שכל עוד לא הוכר ארגון אחר הם נחשבים כארגון היציג.

<יעל טור כספא: אבל כעקרון, המל"ג כל שנה צריך להכיר בהם.

<מירב ישראלי: אז אני אומרת, אז צריך לחשוב איך - - -

<יעל טור כספא: צריך איזושהי הוראת מעבר מה קורה עד להכרה בארגון אחר.

<מירב ישראלי: ואם לא יהיה גם ארגון אחר שיגיש, אז אנחנו נמצאים במצב שאין ארגון יציג.

שולי מועלם-רפאלי: שזה לא הגיוני.

<אייל רק: אין נציג גם במועצה, אין שום סיבה גם שיהיו מהותית.

<גלעד ארדיטי: בסדר, אבל את לוקחת מקרה שהוא - - -

<מירב ישראלי: אבל אז אתה יוצר מצב שלא היה בעבר, שאין התאחדות סטודנטים.

<אייל רק: זה השינוי פה.

<גלעד ארדיטי: אבל גם בעבר, לאנלוגיה שלך, אם אין התאחדות סטודנטים אז גם כן נתקעת באותו דבר.

<אייל רק: שהיא מתפרקת.

<מירב ישראלי: לא.

<מירב ישראלי: אלו שני דברים שונים.

<מירב ישראלי: התאחדות סטודנטים תהיה תמיד, גם אם יהיו חברים בה שני מוסדות.

<מירב ישראלי: כרגע אתה כתוב בחוק המל"ג "התאחדות הסטודנטים בישראל" גם אם אתה חבר, שני מוסדות חברים בכלל, אתה חבר במל"ג.

<מירב ישראלי: יש נציג לסטודנטים במל"ג.

<מירב ישראלי: עכשיו לא יהיה ארגון יציג.

<מירב ישראלי: אין.

<מירב ישראלי: לא הכירו.

<מירב ישראלי: לא מחצית-מחצית.

<מירב ישראלי: אין נציג לסטודנטים במל"ג.

<מירב ישראלי: זה לא מצב סביר.

<גלעד ארדיטי: אבל היא אמרה שכל עוד לא יוכר אחר זה יישאר הארגון היציג.

<קריאות: - - -

<גלעד ארדיטי: ואז אם יהיו לו שני חברים אז הוא יישאר באותה סיטואציה שאמרת.

מירב בן ארי: גלעד, מירב, אני רוצה שנתקדם.

מירב בן ארי: אני רוצה להשאיר את זה ככה לשנה, וכרגע שני ארגונים מסכימים, חבל לבזבז על זה את הזמן.

<מירב ישראלי: השנה אין לנו בעיה.

<מירב ישראלי: הבעיה היא מה קורה אם אין.

מירב בן ארי: אם יש להם הסתייגות שיביאו את זה לקריאה שנייה ושלישית.

<יעל טור כספא: מירב, לא אכפת לי שתחשבי על איזושהי הוראת מעבר מה קורה בתווך, ונחשוב על זה.

<מירב ישראלי: זאת לא רק הוראת מעבר, זה מה קורה אם בכלל אין לך ארגון יציג.

שולי מועלם-רפאלי: הנקודה שלא רצית להיכנס אליה, של לא להכיר.

מירב בן ארי: של ביטול.

שולי מועלם-רפאלי: של ביטול.

<מירב ישראלי: את תצטרכי לבטל.

<אייל רק: גם כשיבוטל, מה יקרה?

שולי מועלם-רפאלי: נכון.

שולי מועלם-רפאלי: ומה יקרה כשיבוטל?

<גלעד ארדיטי: לכן זאת אותה תוצאה.

<גלעד ארדיטי: בגלל זה אתם נכנסים לאיזה - - -

שולי מועלם-רפאלי: פינה, חבל על הזמן.

<גלעד ארדיטי: לתת-תת-תת נושא.

<מירב ישראלי: אני אומרת שהשנה זאת לא הבעיה.

<אייל רק: לכן השנה אפשר להשאיר את זה, ולדאוג להוראה מה קורה אם אין ארגון יציג.

<מירב ישראלי: נכון.

<מירב ישראלי: הסכמנו כבר להשאיר את השנה.

<מירב ישראלי: עכשיו, מה קורה אם אין ארגון יציג.

<מירב ישראלי: אתם צריכים לחשוב על זה.

שולי מועלם-רפאלי: אני מאמצת את דברי יושבת-ראש הוועדה שנביא את זה לשנייה ושלישית, את הנקודות האלה, וכרגע נשאיר כמו שזה.

<מירב ישראלי: בואו נמשיך.

<איילת הוכמן: כן.

<מירב ישראלי: כי בעיקרון יש בעיה עם "רשאי להתייעץ", ויש בעיה עם זה שזה עם רשות מינהלית ולא עם גורם כלשהו.

<מירב ישראלי: אז מה הוחלט בסוף?

<מירב ישראלי: בסדר גמור.

<מירב ישראלי: מצוין.

מירב בן ארי: כל הרשאי להתייעץ עם רשות התאגידים יורד.

<מירב ישראלי: כן, זה יורד.

<מירב ישראלי: נכון.

<איילת הוכמן: זה בעצם הופך להיות חובת התייעצות, כי זה לא משהו שמכביד.

<מירב ישראלי: זה רק פעם בשנה.

<איילת הוכמן: וזה עם רשם העמותות או ההקדשות לפי העניין.

<מירב ישראלי: "סעיף 21ב – אישור תקנון הארגון היציג – רשם העמותות או רשם ההקדשות, לפי העניין, יהיה רשאי להתייעץ עם המועצה להשכלה גבוהה בכל הנוגע לאישור תקנון או שינוי בתקנון של הארגון היציג.

<מירב ישראלי: " שוב, יש פה את אותה בעיה.

<איילת הוכמן: אז כאן פשוט במקום "חובת ההתייעצות" אנחנו מציעים שעותק מהבקשה לאישור או שינוי התקנון של הארגון היציג יומצא, במקביל להגשתה, לרשם העמותות או לרשם ההקדשות, לפי העניין, למועצה להשכלה גבוהה.

<איילת הוכמן: היינו, כשמגישים בקשה לשינוי התקנון יגישו עותק גם למועצה להשכלה גבוהה כדי לא לחייב אותה להגיב או להתייעץ, כי יכול להיות שזה משהו שהיא לא רוצה לתת דעתה.

<מירב ישראלי: טכני.

<איילת הוכמן: אבל אם היא רוצה, אז זה מאפשר את ההידברות בין שני הגורמים, גם מהצד שלהם וגם מהצד של רשם התאגידים.

<מירב ישראלי: בסדר.

<מירב ישראלי: אז גם את זה אנחנו מתקנים בהתאם.

<מירב ישראלי: "סעיף 21ג – שם הארגון היציג – לאחר ההכרה בתאגיד כארגון יציג, יפעל התאגיד תוך זמן סביר לשינוי שמו באופן ששמו יכלול את המילים "ארגון הסטודנטים הארצי היציג", ועם הסרת ההכרה, יפעל התאגיד לשינוי שמו לשם שיביא לידי ביטוי את העובדה שאינו מהווה ארגון יציג.

<מירב ישראלי: " על זה אין הערות.

<מירב ישראלי: "21ד – באסיפה הכללית של הארגון היציג יהיו נציגים של כל אגודות הסטודנטים של המוסדות כהגדרתם בסעיף 1 לחוק זה ואשר יהיו החברות או בעלות מניות בו, לפי העניין.

<מירב ישראלי: הארגון יקבל לחברות או יקצה מניה, לפי העניין, לכל אגודת סטודנטים שתבקש להתקבל כחברה או להיות בעלת מניה, לפי העניין, לפי הליך שוויוני שייקבע בתקנון הארגון.

<מירב ישראלי: " קודם כול, כשאנחנו מחייבים דמי חבר, ואנחנו מחייבים את היציגות, אז הארגון היציג חייב לקבל כל אגודה שמבקשת להתקבל, זה הנתון.

<מירב ישראלי: עכשיו השאלה מה זה ההליך השוויוני הזה.

<מירב ישראלי: אני לא לגמרי הבנתי למה הכוונה.

מירב בן ארי: אז אולי תסביר.

מירב בן ארי: וגם מי קובע את תקנון הארגון?

מירב בן ארי: התייחסנו לזה?

<גלעד ארדיטי: האסיפה הכללית שלו.

<מירב ישראלי: כן, בעיקרון, התקנון זה כמו בעמותה ובחברה לתועלת הציבור.

מירב בן ארי: זה לפי חוק העמותות?

<מירב ישראלי: נכון.

<מירב ישראלי: ויש פה גם הוראה שהארגון קובע, יש פה בהמשך אני חושבת.

מירב בן ארי: אז זה לפי חוק העמותות.

<מירב ישראלי: התקנונים הם לפי חוקי התאגידים הרלוונטיים.

<יעל טור כספא: מירב, תשובה לעניין הזה.

<יעל טור כספא: בעצם ההליך השוויוני לא אמור להתייחס להאם הם מתקבלים או לא מתקבלים – כולם מתקבלים, אלא לייצוג שלהם שהוא שוויוני לכל מספר הסטודנטים פה.

<מירב ישראלי: אז זה לא מנוסח טוב.

<יעל טור כספא: צריך לנסח את זה אחרת, אבל זאת הכוונה.

מירב בן ארי: כן.

מירב בן ארי: אני מאמינה שזה מה שאמרת מבחינת המניות האלה של המנדטים.

<מירב ישראלי: שהוקצו לכל אחד.

<מירב ישראלי: שישקף את היחס.

מירב בן ארי: צריך לנסח את זה אחרת.

מירב בן ארי: אז זאת לא מניה בעצם.

<מירב ישראלי: כן, זאת חברה לתועלת הציבור.

<איילת הוכמן: באופן שוויוני, ולא לפי העניין.

<מירב ישראלי: ובעמותה?

<יעל טור כספא: חברות.

<גלעד ארדיטי: עמותה זה חברות.

מירב בן ארי: אה, אוקיי.

<מירב ישראלי: אז בעצם את ההליך שוויוני אנחנו צריכים להעלות למעלה, לדעתי.

<מירב ישראלי: את ההקצאה.

<מירב ישראלי: נכון?

<מירב ישראלי: ההקצאה.

<מירב ישראלי: אבל לפי מה שגלעד הסביר - - -

<גלעד ארדיטי: אבל סעיף 1 מתחת בעצם נותן את זה.

<גלעד ארדיטי: את יכולה להוריד בעצם את המשפט האחרון.

<מירב ישראלי: ההליך השוויוני.

<גלעד ארדיטי: כן.

<גלעד ארדיטי: כי סעיף 1 מתחת מגדיר את זה שהאסיפה הכללית תינתן בצורה שוויונית.

<ליאת הלבץ: ישקף את היחס בין מספר הסטודנטים.

<יעל טור כספא: נראה לי שאפשר באמת להוריד את ההליך שוויוני.

<מירב ישראלי: אז נוריד את ההליך שוויוני.

<מירב ישראלי: כי זה כאילו מתייחס להליך הקבלה, ואז זה יוצר בעיות.

<קריאות: כן.

<גלעד ארדיטי: כן.

<גלעד ארדיטי: תהליך הקבלה הוא ודאי של כולם.

<גלעד ארדיטי: כי אנחנו עמותה ואין לנו מניות.

<מירב ישראלי: אבל זה לא קשור.

<יעל טור כספא: כרגע אין.

<יעל טור כספא: אבל זה יכול להיות גוף שהוא חל"צ, אז עוד יהיו לו מניות.

<גלעד ארדיטי: כן, בסדר, ואז הוא יצטרך להקצות את המניות.

<מירב ישראלי: אין בעיה.

<מירב ישראלי: מה שאני אומרת, מספר חברים עם זכויות הצבעה לפי העניין שיוקצו – אז מספר חברים ומניות – מה ארגון הסטודנטים היציג היום?

<מירב ישראלי: ההסתדרות?

<גלעד ארדיטי: עמותה.

<גלעד ארדיטי: אנחנו היום בזכויות הצבעה.

<מירב ישראלי: הבנתי.

<מירב ישראלי: אז בעצם יכול להיות מקרה שבו הקצאת מניות תהיה רלוונטית?

<מירב ישראלי: אם זה יהיה ארגון יציג של החברה לתועלת הציבור.

<יעל טור כספא: אם זה חל"צ.

שולי מועלם-רפאלי: אם זה יהיה חל"צ.

<מירב ישראלי: היום אתה אומר שבעצם אתם נותנים חבר אחד, ואז מקצים את זכויות ההצבעה.

<גלעד ארדיטי: בדיוק.

שולי מועלם-רפאלי: נכון.

<מירב ישראלי: אז השאלה אם זה מאפשר את הדבר הזה.

מירב בן ארי: דרך אגב, אתה יודע, זה לא כתוב כאן.

מירב בן ארי: אם היה כתוב - - -

<גלעד ארדיטי: אז יכול להיות שצריך לעשות רק "זכויות ההצבעה".

מירב בן ארי: פשוט צריך להגדיר שכל מוסד כזה מקבל נציג אחד וזכויות הצבעה לפי מספר הסטודנטים.

מירב בן ארי: משפט פשוט ונהיר לכולם.

מירב בן ארי: כי נהיה פה ממש - - -

<גלעד ארדיטי: פשוט צריך להוריד "מספר החברים".

<גלעד ארדיטי: זה צריך להיות פשוט רק זכויות ההצבעה.

<מירב ישראלי: זה בדיוק מה שאני שואלת, האם זה מקובל עליו?

מירב בן ארי: זה מקובל עליך שזה יהיה ככה בצורה ברורה שכל מוסד - - -

<יעל טור כספא: זכויות ההצבעה?

מירב בן ארי: כן.

מירב בן ארי: עם זכויות הצבעה.

<יעל טור כספא: זאת הכוונה, לדעתי.

<גלעד ארדיטי: זאת הייתה הכוונה כאן.

מירב בן ארי: זה הדבר הכי חשוב פה, והוא מה זה בא הפוך כאן.

<גלעד ארדיטי: הכוונה היא שבסוף זכויות ההצבעה יהיו באופן יחסי.

<מירב ישראלי: נגזרות.

<גלעד ארדיטי: בדיוק.

מירב בן ארי: למספר הסטודנטים.

<מירב ישראלי: יכול להיות שבאמת תעשו – גוף אחר יעשה מבנה אחר שיהיה לפי מניות או לפי חברה, אבל עדיין זכויות ההצבעה יהיו.

<גלעד ארדיטי: יישארו בצורה הזאת.

מירב בן ארי: כן, בסדר.

<מירב ישראלי: אז כרגע תבדקו את זה.

<איילת הוכמן: אם אפשר פשוט את הנוסח שאתם רוצים.

<איילת הוכמן: זה רק עניין ניסוחי כמו שאני מבינה את זה, אבל אני מבינה שהיו דיבורים על הנוסח עם המחלקה הכלכלית-פיסקלית אצלנו.

<איילת הוכמן: אתם רק צריכים לראות שזה עולה בקנה אחד עם מה שבדרך כלל קורה עם עמותות, עם חברה לתועלת הציבור.

<מירב ישראלי: בסדר.

<מירב ישראלי: אז בינתיים אנחנו מורידים את החברים או המניות, אבל הרעיון הוא שבאמת מה שחשוב פה אלו זכויות ההצבעה.

מירב בן ארי: כן.

<מירב ישראלי: עכשיו בעיקרון רק היחס המספרי.

<מירב ישראלי: ההליך השוויוני שדיברתם עליו קודם מתייחס רק ליחס המספרי, אין פה דבר נוסף.

<יעל טור כספא: למיטב זכרוני זאת הייתה הכוונה.

<איילת הוכמן: אז בסעיף הקודם מה נשאר בעצם?

<איילת הוכמן: זכויות ההצבעה לפי העניין?

<גלעד ארדיטי: הכול חוץ מהמשפט האחרון.

<יעל טור כספא: הכול חוץ ממספר חברים ומניות.

<מירב ישראלי: חוץ ממספר חברים ומניות או.

<איילת הוכמן: אז זה יהיה "זכויות ההצבעה שיוקצו לכל אחת"?

שולי מועלם-רפאלי: שזה יהיה כמו היום.

<איילת הוכמן: אבל לא בטוח אם זה עמותה, אם זה חל"צ.

<ליאת הלבץ: מה זה משנה?

<גלעד ארדיטי: זכויות ההצבעה.

<קריאה: זה לא משנה.

<יעל טור כספא: פשוט לא התייחסו לזה.

<יעל טור כספא: יהיה לכל אחד נציג.

<איילת הוכמן: אני אבדוק את זה אצלנו, אני רק רוצה לוודא שזה לא מעבר - - -

מירב בן ארי: מה זה משנה לך אם זאת עמותה או חל"צ לגבי זכות הצבעה?

מירב בן ארי: בעיקרון, זכויות הצבעה זה דבר שיש גם בעמותות וגם בחברות לתועלת הציבור.

<איילת הוכמן: נכון.

<איילת הוכמן: אני רק רוצה לראות ששום דבר לא נופל בין הכיסאות.

<מירב ישראלי: האם יש זכויות נוספות שהן לא זכות הצבעה, נגיד, באסיפה כללית, שאנחנו צריכים להקנות.

<מירב ישראלי: זאת אומרת, נגיד, זכויות כתוצאה מחברות או כתוצאה מבעלות על מניה שהן לא זכות הצבעה.

<איילת הוכמן: אני אבדוק את זה.

מירב בן ארי: בסדר.

<מירב ישראלי: אני משאירה את זה פתוח לתשובה של משרד המשפטים, אבל אנחנו יודעים מה הכוונה, כדי שנוכל לנסח את זה.

<מירב ישראלי: אז חברים ומניות עוד ייבדק אם יש צורך בזה.

<מירב ישראלי: "מספר הסטודנטים לצורך קביעת ההרכב או זכויות ההצבעה כאמור בס"ק (1) ייקבע בהתאם לנתונים שבידי הארגון היציג ביום 15 במאי בכל שנת לימודים.

<מירב ישראלי: "

<גלעד ארדיטי: אסביר, כי שאלו כבר למה מאי ולא ינואר.

<גלעד ארדיטי: זה סך הכול מטעמים פרקטיים, בגלל שזה משליך על סעיף 1 שלפניו.

<גלעד ארדיטי: עד שמוסדות יודעים להגיד בדיוק כמה סטודנטים - - -

שולי מועלם-רפאלי: מספר הסטודנטים.

מירב בן ארי: כן, זה בכלל לקראת סוף השנה.

<גלעד ארדיטי: בדיוק.

<גלעד ארדיטי: את מספר הסטודנטים והכול, לוקח זמן עד שזה מתייצב, וזאת הייתה הסיבה היחידה.

מירב בן ארי: זה הגיוני מאוד.

<עומר שכטר: אז למה לא להתאים?

<עומר שכטר: למה בסעיף הקודם ינואר?

<גלעד ארדיטי: כי הסעיף הקודם הוא סעיף של הכרה, והכרה אתה רוצה לעשות אותה כשזה איכשהו קשור לשנת הלימודים.

<גלעד ארדיטי: זאת הייתה המחשבה של האיזון.

מירב בן ארי: זה בסדר גמור.

מירב בן ארי: ברוב המוסדות האקדמיים מתחיל סמסטר ב', מאי זה חודש מצוין, בגלל זה גם הבחירות בדרך כלל במאי.

שולי מועלם-רפאלי: כל שנה נבחרות אגודות סטודנטים?

<גלעד ארדיטי: כן.

מירב בן ארי: תלוי.

מירב בן ארי: כן.

מירב בן ארי: כל שנה.

מירב בן ארי: יכול להיבחר אותו יו"ר, אבל יש בחירות.

מירב בן ארי: במאי זה מצוין.

<מירב ישראלי: יש שאלה עקרונית שהועלתה פה קודם על-ידי מר ברושי, וזה הנושא - - -

מירב בן ארי: מר ברושי?

<מירב ישראלי: חבר הכנסת איתן ברושי, שהיציגות בעצם נקבעת על סמך מספר בלבד.

<מירב ישראלי: זאת אומרת, ברגע שיש את הרוב המספרי זה מספיק.

<מירב ישראלי: אנחנו יודעים שבשדה ההשכלה הגבוהה יש לנו כל מיני סוגים של מוסדות וכל מיני סוגים של סטודנטים, והשאלה, האם יש דרך להבטיח את היציגות גם של מיעוטים, בעצם.

<מירב ישראלי: זה עולה לכל אורך ההצעה.

מירב בן ארי: כן, אבל אני יכולה להגיד לך בתור אחת שהתמודדה גם ליושבת-ראש אגודת הסטודנטים וגם הייתי יו"ר האגודה, בסופו של דבר כשאתה נבחר ליו"ר אגודה אתה אמור לייצג את כל הקמפוס של הסטודנטים.

מירב בן ארי: אצלנו לא היו חרדים, אבל היו ערבים והיו דתיים והיו חילוניים.

מירב בן ארי: זה התפקיד שלך.

מירב בן ארי: אתה אמור לייצג את כולם.

<מירב ישראלי: זה בוודאי.

שולי מועלם-רפאלי: ברור.

מירב בן ארי: לבוא בתוך – הוא נבחר, הוא הנציג, הוא הולך לארגון.

<מירב ישראלי: הכוונה אחרת.

מירב בן ארי: את לא יכולה לעשות את זה.

<מירב ישראלי: הכוונה אחרת.

<מירב ישראלי: הכוונה היא - - -

מירב בן ארי: שבתוך הארגון היציג.

<מירב ישראלי: בתוך הארגון היציג חברות - - -

מירב בן ארי: כן, אבל אם לא בחרו אותו בבחירות?

מירב בן ארי: הרי מי הולך?

מירב בן ארי: כל היו"רים הולכים להיות בארגון הזה, נכון?

מירב בן ארי: גלעד.

שולי מועלם-רפאלי: כן.

<מירב ישראלי: אבל, שוב, השאלה היא איזה מוסדות להשכלה גבוהה חברים בארגון היציג.

<מירב ישראלי: זאת השאלה.

<גלעד ארדיטי: כל מי שבהשכלה הגבוהה.

מירב בן ארי: כל מי שהמל"ג מתקצב.

<מירב ישראלי: לא כולם רוצים.

<מירב ישראלי: יש אנשים שלא רוצים להיות חברים בארגון.

מירב בן ארי: כל מי שהמל"ג מתקצב.

<גלעד ארדיטי: זכותם לא להיות.

<מירב ישראלי: נכון, אבל אתה גובה את ה-0.1% מכלל הסטודנטים, גם אם האגודה שלו לא חברה.

<גלעד ארדיטי: רגע, את קופצת לסעיף – אבל זה בגלל שיש שירות, יש פה הרי free riders קלסי, אני עכשיו לצורך העניין - - -

מירב בן ארי: נכון.

שולי מועלם-רפאלי: גם תשיג הישג לכולם, אז כולם צריכים להשתתף בזה.

<גלעד ארדיטי: כולם מקבלים כסף למעונות, לא רק אני.

<קריאות: - - -

<מירב ישראלי: שוב, מה שאני אומרת זה ככה, בעיקרון אתה מקבל יציגות, אתה עכשיו מייצג את כלל הסטודנטים.

<מירב ישראלי: יכול להיות שיש לך ראש לסטודנטים, אבל הם, נגיד, אין כאלה שהם מתוקצבים, לא מתוקצבים.

מירב בן ארי: הם לא מתוקצבים.

<מירב ישראלי: יש סוגים שונים של מוסדות.

מירב בן ארי: אני יודעת, הייתי בבין-תחומי שלא היו מתוקצבים, ועד היום לא מתוקצב על-ידי המל"ג.

<גלעד ארדיטי: כולם מיוצגים.

<מירב ישראלי: שוב, אני אומרת, אתה מדבר על מצב קיים.

<מירב ישראלי: אני מדברת על מצב תיאורטי.

<גלעד ארדיטי: לא, גם בעתיד.

<גלעד ארדיטי: אז זה לא יהיה הארגון היציג.

<גלעד ארדיטי: ברור שיכולים להיות אנשים בשוליים.

<מירב ישראלי: שוב, בעיקרון כרגע היציגות מספרית בלבד.

<מירב ישראלי: אנחנו יודעים שבשדה ההשכלה הגבוהה יש סטודנטים מסוגים שונים שיש להם אולי אינטרסים שונים, ויכול להיות שיהיה מצב שהארגון היציג לא יכיל את כל האינטרסים האלה.

מירב בן ארי: אבל זה קורה, דרך אגב, בעוד הרבה ארגונים.

מירב בן ארי: זה קורה.

מירב בן ארי: אין ספק יש גם היום, עד היום, אני למדתי במכללה כזאת שלא מתוקצבת על-ידי המל"ג.

מירב בן ארי: בדברים מסוימים שהיה את המעונות, אז לצורך העניין זה כבר היה.

מירב בן ארי: היו דברים מסוימים שלא קיבלנו כסטודנטים בגלל שמראש אנחנו לא מתוקצבים על-ידי המל"ג.

מירב בן ארי: ואני אומרת לך שאני מסכימה אתך, כי אנחנו כסטודנטים לא קיבלנו מלגות מסוימות.

<גלעד ארדיטי: אבל הנקודה יותר עמוקה, זה לא קשור - - -

מירב בן ארי: אבל זה החלק של ה-You win some, you lose some, וזה שהחלטת שאתה לא רוצה להיות כפוף למל"ג יש לזה השלכות לטוב ולרע.

שולי מועלם-רפאלי: לרווח ולהפסד.

<יעל טור כספא: כל אגודה יכולה להצטרף.

מירב בן ארי: נכון.

<יעל טור כספא: ברגע שזה רוב זה רוב.

<יעל טור כספא: זאת אומרת, את לא יכולה לחייב את כולם 100% להיות בפנים.

<מירב ישראלי: זה בוודאי, אני לא יכולה לחייב.

<חן אבישר: אם היא רוצה להיות בפנים אז יהיה לה נציג.

<מירב ישראלי: יכול להיווצר פה מצב שבו האינטרסים שהארגון היציג מייצג זה אגודות מסוימות שהן מסוג מסוים בהשכלה הגבוהה.

<מירב ישראלי: האם נתתם את דעתכם על מצב שנגיד יהיו רק אוניברסיטאות ולא מכללות.

<מירב ישראלי: יהיו רק זה ולא זה.

שולי מועלם-רפאלי: אבל לא יכולה להיות המציאות הזאת.

<יעל טור כספא: ואם כל הארגונים יחליטו לא להצטרף זאת החלטה שלהם.

<גלעד ארדיטי: כן, זה החצי.

<חן אבישר: זאת החלטה שלהן.

<חן אבישר: סימן שהן לא רוצות שהוא ייצג אותן.

שולי מועלם-רפאלי: האם המציאות היום היא שהן לבדן חצי?

שולי מועלם-רפאלי: אני לא בטוחה.

<גלעד ארדיטי: מי, המכללות?

שולי מועלם-רפאלי: האוניברסיטאות היום לבד חצי?

<גלעד ארדיטי: פלוס מינוס חצי.

שולי מועלם-רפאלי: בסדר.

<מירב ישראלי: אז יכול להיווצר מצב תיאורטי שבו חלק מהסטודנטים מסוג מסוים לא יהיו מיוצגים בארגון היציג, זה מה שאני מעלה פה.

<יעל טור כספא: אבל זאת אחריות של האגודות שלהן.

<מירב ישראלי: צריך להיות ערים לדבר הזה, שברגע שאנחנו קובעים יציגות שהיא מספרית בלבד ואין התייחסות לסוגי סטודנטים וסוגי מוסדות שונים, יכול להיות מצב שחלק מהאינטרסים של חלק מהסטודנטים לא יבואו לידי ביטוי.

שולי מועלם-רפאלי: אז אני מקווה שהם ילחצו על יו"רי האגודות שלהם להצטרף.

<מירב ישראלי: בדיוק.

<יעל טור כספא: בדיוק.

<ליאת הלבץ: בדיוק.

שולי מועלם-רפאלי: בסוף הרי זה האינטרס של הסטודנטים.

<יעל טור כספא: זה אינטרס שלהם.

<מירב ישראלי: זה כוחות שוק.

שולי מועלם-רפאלי: נכון, בדיוק.

שולי מועלם-רפאלי: יש כוחות שוק.

שולי מועלם-רפאלי: אני חייבת להודות שכשלמדתי בבית-ספר לסיעוד, בתי-ספר לסיעוד לא היו בתוך המיליה הזה של התאחדות הסטודנטים.

שולי מועלם-רפאלי: ואני הנעתי את המהלך הזה לפני המון שנים, בידוע שאני די קשישה כבר, ופעם ראשונה ב-85' בתי-הספר לסיעוד נכנסו לאיזשהו שיח על זכויות סטודנטים.

שולי מועלם-רפאלי: זה 85', זה לא 1960.

מירב בן ארי: בסדר.

מירב בן ארי: אנחנו מתקדמים.

שולי מועלם-רפאלי: בסוף זה בא מלמטה, מהרצון של הסטודנטים עצמם.

מירב בן ארי: בסדר גמור.

מירב בן ארי: כן, מירב, בואי נמשיך.

<מירב ישראלי: "יו"ר הארגון היציג ייבחר על-ידי האסיפה הכללית, בהתאם להליך שייקבע בתקנון הארגון".

<מירב ישראלי: כאן הייתה לי שאלה, האם ההבטחה של הדמוקרטיות בעצם של הבחירה, ההתייחסות של זה רק ליו"ר הארגון, האם זה מספיק או שיש גופים נוספים שאנחנו רוצים שהבחירה שלהם תהיה דמוקרטית.

<מירב ישראלי: להבטיח שהיא תהיה על-ידי האסיפה הכללית.

<מירב ישראלי: איך זה היום, דרך אגב, בהסתדרות?

<מירב ישראלי: יש סגן, נכון?

<גלעד ארדיטי: היו"ר והסיו"ר נבחרים על-ידי האסיפה הכללית.

<מירב ישראלי: זהו.

<מירב ישראלי: אז יכול להיות שאנחנו צריכים להחיל את זה על סגן.

<גלעד ארדיטי: אפשר להוסיף.

שולי מועלם-רפאלי: אז צריך להוסיף גם את הסגן.

שולי מועלם-רפאלי: אם זאת המציאות גם היום, לדעתי זה דבר חיובי.

<גלעד ארדיטי: אין בעיה.

<גלעד ארדיטי: מקובל.

מירב בן ארי: בסדר, מקובל עלינו.

<מירב ישראלי: ושאר הדברים בעצם לפי דיני התאגידים, כל העניין של ועדת ביקורת, של הדברים האלה, זה בעצם לפי דיני התאגידים.

<יעל טור כספא: בדיוק.

<מירב ישראלי: "אי תלות מפלגתית – הארגון היציג יהיה בלתי מפלגתי; מוסדותיו, פעיליו, ונציגיו, לא יקבלו תמיכה מגורמים מפלגתיים בכל דרך ולא יהיו תלויים בהם.

<מירב ישראלי: " פה גם השאלה האם על האנשים הפעילים בארגון יש גם מגבלות או שהם יכולים להיות פעילים פוליטית.

מירב בן ארי: לא.

מירב בן ארי: שהם יעשו מה שהם רוצים.

<מירב ישראלי: לא.

<מירב ישראלי: אבל הם מייצגים את כלל הסטודנטים.

<מירב ישראלי: השאלה אם הם יכולים גם לפעול פעילות פוליטית במקביל.

מירב בן ארי: כן, אבל הארגון היציג הוא בלתי - - -

שולי מועלם-רפאלי: לדעתי, אם אנחנו אומרים להם שלא, אנחנו מעקרים רצון אמיתי של מעורבות של סטודנטים בהווייה הציבורית.

מירב בן ארי: כן, איילת.

<איילת הוכמן: לגבי ההגבלה שלהם.

<איילת הוכמן: אני לא בטוחה שבהכרח צריך להגביל את הפרטים, אבל אולי אפשר להסביר יותר בנוסח שעניין חוסר התלות המפלגתית זה לא רק לעניין התקצוב, אלא שממש הארגון הוא לא מפלגתי.

<איילת הוכמן: כי כרגע נוסח רוב הסעיף הזה, המשקל שלו הוא על העניין של התמיכה.

<איילת הוכמן: אז אולי להבהיר בנוסח שלא צריכה להיות שום פעילות פוליטית.

<מירב ישראלי: נחפש דוגמאות בחקיקה להבהיר את הדבר הזה.

מירב בן ארי: כן, סעיף יותר קשוח.

מירב בן ארי: בסדר גמור.

<שלי אלקיים: אבל, סליחה, אפשר להעיר הערה פה?

מירב בן ארי: כן.

<שלי אלקיים: אי-אפשר על-פי חוק למנוע פעילות פוליטית כלשהי ברחבי הקמפוס בגלל חוק הסטודנט.

מירב בן ארי: ידוע.

<מירב ישראלי: זאת לא הייתה הכוונה.

מירב בן ארי: אבל זאת לא הייתה הכוונה, אלא הכוונה לארגון היציג.

<מירב ישראלי: הכוונה היא שהארגון היציג לא יהיה פוליטי.

שולי מועלם-רפאלי: הארגון היציג עצמו.

<שלי אלקיים: כן, אבל צריך להבהיר את זה.

מירב בן ארי: זה בסדר, זה ידוע.

<מירב ישראלי: לא, לא צריך.

<מירב ישראלי: יש סעיף בחוק זכויות הסטודנט שמדבר על התאגדות חופשית.

מירב בן ארי: אנחנו מכירים את זה.

<אייל רק: נכון.

<קריאה: וזה לגמרי לגיטימי.

מירב בן ארי: בואו נמשיך.

<מירב ישראלי: "סעיף 21ו – מטרות הארגון היציג – תפקידיו ומטרותיו של ארגון הסטודנטים ייקבעו בתקנונו, והם יכללו, בין היתר, את אלו: (1) לייצג את ציבור הסטודנטים בישראל כלפי מוסדות המדינה, המועצה להשכלה גבוהה, הרשויות המקומיות וכל אדם וגוף אחר במדינת ישראל וכן מול גורמים בינלאומיים רלבנטיים ולפעול לקידומם ולרווחתם של הסטודנטים; (2) לפעול לקידום, שילוב והגברת מעורבותם של סטודנטים בישראל בעניינים הנוגעים לאקדמיה, למדע, לחברה, לתרבות, לכלכלה ולתחום הציבורי במדינת ישראל; (3) לפעול לפיתוח וקידום תיאום בין הסטודנטים בישראל;" ל-(4) לי יש הערה.

<מירב ישראלי: "(4) הארגון יוכל לבצע פעילויות נוספות לאלה המפורטות בס"ק (1) –(3), ובתנאי שתפקידיו העיקריים יהיו לרווחתם ולקידומם של הסטודנטים".

<מירב ישראלי: בדוגמאות אחרות בחקיקה, כשאנחנו בעצם מחייבים תשלום חובה לארגון יציג, אז כל פעילותו בעצם צריכה להיות מכוונת למטרות - - -

מירב בן ארי: זהו, אני חייבת להגיד לך את זה, כי אנחנו עושים את זה עכשיו בוועדת העבודה והרווחה עם חוק שירות לאומי-אזרחי.

שולי מועלם-רפאלי: עם השירות הלאומי-אזרחי.

מירב בן ארי: בניגוד לשם, כאן צריך להיות – בתנאי שכל עיסוקו הוא לרווחתם.

<מירב ישראלי: נכון.

<מירב ישראלי: זה פתח בעייתי.

מירב בן ארי: אין בעיה, אנחנו בדיוק עוסקים בזה.

מירב בן ארי: אז זה לא תפקידו העיקרי.

מירב בן ארי: כל עיסוקו הוא לרווחתם ולקידומם של הסטודנטים.

<גלעד ארדיטי: בגלל זה אמרנו שמבחינתנו כדאי להשאיר את זה, כי בסוף גם התקצוב היום שמיועד לארגון היציג הוא ביחס – הרי עד היום אין כסף לארגון היציג, הכול מגיע מנושאים עסקיים.

<גלעד ארדיטי: ברגע שאתם אומרים את זה, אז נשאלת השאלה האם התאחדות הסטודנטים שמחזיקה 30% מהחברה הציבורית "איסתא" צריכה למכור את זה?

<גלעד ארדיטי: כי היום הכסף משמש לרווחתם של הסטודנטים בישראל, וכאילו מגבילים אותנו לאיזשהו משהו - - -

מירב בן ארי: לא, את הארגון, לא את "איסתא".

<מירב ישראלי: אבל זה לטובת הסטודנטים.

<גלעד ארדיטי: אבל הארגון מחזיק במניות בחברה ציבורית, שבסוף הכסף מגיע לרווחת הסטודנטים, אבל זה מאוד עקיף.

<גלעד ארדיטי: אתם כאילו לוקחים את זה למקום שהוא קצת מסוכן.

מירב בן ארי: אנחנו לא מכפיפים את "איסתא".

מירב בן ארי: אני לא מצליחה להבין אותך.

מירב בן ארי: הארגון.

<יעל טור כספא: אם את אומרת שכל הפעילות זה רק לרווחת סטודנטים, "איסתא" זה לא בכל הפעילות שהיא לרווחת הסטודנטים.

<גלעד ארדיטי: בגלל זה אמרנו "עיקר", כי "איסתא" כ"איסתא" לא עובדת לרווחת הסטודנטים.

<גלעד ארדיטי: בעקיפין היא יוצרת את רווחת הסטודנטים.

<גלעד ארדיטי: בגלל זה ביקשנו שזה יהיה בעיקרם, כי ברגע שאתם מקבעים את זה אז אתם עושים משהו שהוא גם לא הגיוני יחסית לפרופורציה של תקציב ההתאחדות.

<מירב ישראלי: זה קצת בעייתי באמת בהקשר הכולל כשאנחנו נותנים לארגונים יציגים, ואנחנו מחייבים תשלום לארגון יציג, שזה תשלום חובה, זה פתח.

<מירב ישראלי: השאלה האם צריך להיות איזה גורם לפחות שייבחן את הפעילות הנוספת הזאת או משהו, כי זה יכול להיות פתח לדברים שאנחנו לא רוצים.

<גלעד ארדיטי: אין בעיה.

<גלעד ארדיטי: אז אני אומר שאפשר שהמנהל הכללי של המל"ג, לצורך העניין, יקבל דיווח על פעילויות נוספות.

<מירב ישראלי: איזו סמכות תהיה לו בהקשר הזה?

<מירב ישראלי: אם הוא יקבל דיווח בלבד זה לא יעזור לנו.

<גלעד ארדיטי: את יכולה לשים את זה בהקשר של היציגות.

<מירב ישראלי: בעצם לבטל את היציגות?

<גלעד ארדיטי: הוא בסופו של דבר זה שמכיר ביציגות.

<גלעד ארדיטי: אם עכשיו ההתאחדות, לצורך העניין, לא פועלת למען הסטודנטים, אז שיבטל את היציגות, יגיד שזה לא יציג.

<גלעד ארדיטי: אי-אפשר לסגור את הפתח הזה.

שולי מועלם-רפאלי: נכון, כי זה מקור חשוב.

<גלעד ארדיטי: זה מורכב מדי.

<ליאת הלבץ: כן.

<מירב ישראלי: אז קודם כול צריך אולי בסעיף 21א(2) לתת למנכ"ל.

<מירב ישראלי: הרי מי בוחן באמת שהפעילות של הארגון תקינה?

<יעל טור כספא: רשות התאגידים.

<יעל טור כספא: אה, המנכ"ל - - -

<איילת הוכמן: היא בודקת מבחינה תאגידית את ההתנהלות התאגידית.

<יעל טור כספא: כאן מל"ג בודק רק מספרים.

<יעל טור כספא: זאת בדיקה טכנית.

<מירב ישראלי: אז אף אחד לא יבדוק - - -

<יעל טור כספא: את זה רשות התאגידים בודקת.

<מירב ישראלי: אני לא בטוחה שרשות התאגידים בודקת.

<איילת הוכמן: רשות התאגידים בודקת רק את ההתנהלות התאגידית התקינה.

<איילת הוכמן: מבחינה מקצועית אם הארגון הוא יציג או אם הוא - - -

<גלעד ארדיטי: אבל רשות התאגידים הרי תמיד עושה לנו ביקורות עומק.

<מירב ישראלי: אנחנו קצת מערבבים פה בין הסמכות של רשות התאגידים לבדוק את התאגיד.

<מירב ישראלי: נגיד שהיא תבדוק את התאגיד, היא תראה שההתנהלות שלו תקינה, היא יכולה לפעול בדברים, אבל היא לא יכולה להגיד למנכ"ל: תיקח מהם את היציגות.

<מירב ישראלי: אתה מבין?

<מירב ישראלי: אנחנו מדברים פה על שני מישורים.

<מירב ישראלי: יש מישור של יציגות ויש מישור של התנהלות תאגידית.

שולי מועלם-רפאלי: תאגיד שפועל בצורה תקינה.

<מירב ישראלי: אם אנחנו דורשים מהם התנהלות מסוימת כארגון יציג, מישהו צריך לבדוק את זה, וגם להגיד שאם הם לא מתנהלים ככה אז מה עושים.

שולי מועלם-רפאלי: מה קורה אם לא.

<מירב ישראלי: זה חסר.

<מירב ישראלי: זאת חוליה חסרה כאן.

<יעל טור כספא: זה יכול להיות.

<יעל טור כספא: אבל מישהו צריך להחליט - - -

מירב בן ארי: אני מקבלת את ההסתייגות שלו שהוא אמר על "איסתא" וכאלה.

<מירב ישראלי: בסדר.

מירב בן ארי: אבל צריך שזה יהיה בתנאי שרוב עיסוקו יהיה לרווחה ולקידומם של הסטודנטים.

<איילת הוכמן: אפשר גם כאן אולי להכניס שוב את העניין של הפוליטיקה, שזה לא יוכל להיות פתח לפעילויות פוליטיות?

מירב בן ארי: את זה נעשה בסעיף הקודם.

שולי מועלם-רפאלי: כמו מה למשל?

שולי מועלם-רפאלי: איפה זה נכנס לך פה?

מירב בן ארי: אבל אנחנו מגדירים - - -

<קריאות: - - -

<ליאת הלבץ: אבל יש סעיף אחר שאומר שאסורה פעילות פוליטית.

<גלעד ארדיטי: אבל בסעיף אחר כבר סגרת את זה.

מירב בן ארי: אנחנו מגדירים בסעיף הקודם, נעשה סעיף.

<איילת הוכמן: ונחדד אותו יותר, ככה שזה לא - - -

מירב בן ארי: בדיוק.

מירב בן ארי: יותר קשה.

מירב בן ארי: סעיף נוקשה יותר על העניין הפוליטי.

<מירב ישראלי: ואז ברור שלא צריך להגיד את זה פה.

מירב בן ארי: שזה משליך גם על זה.

<מירב ישראלי: אבל עדיין השאלה היא – נשאר לנו החלל של מה קורה אם הוא נגיד עכשיו פתאום מתחיל לפעול פעילות פוליטית, או פתאום הוא עושה משהו שכל המשאבים שלו מופנים לפעילות עסקית ובכלל לא לטובת הסטודנטים – אז מי בוחן את זה ובעצם מבטל לו את היציגות?

מירב בן ארי: מה התהליך של הביקורת?

<אייל רק: זה מפורש בחוק.

<אייל רק: הוא עדיין יציג.

<מירב ישראלי: לא.

מירב בן ארי: רגע, יש הרי ביקורת על הארגון הזה, נכון?

<מירב ישראלי: לכן אני אומרת שמישהו צריך להגיד את זה.

<אייל רק: כן.

שולי מועלם-רפאלי: מי מבקר את הארגון היציג?

מירב בן ארי: שיש מי שמבקר ובודק את זה.

שולי מועלם-רפאלי: חברים, מי מבקר את הארגון היציג הזה?

<גלעד ארדיטי: רשות התאגידים, וגם קבענו שנשלח משהו למנהל הכללי, נכון?

<יעל טור כספא: רשום באתר האינטרנט.

<גלעד ארדיטי: אה, אוקיי.

<מירב ישראלי: אז ככה, יש את הביקורת התאגידית שזה רשם ההקדשות או רשם העמותות בודק, זה דבר אחד.

<מירב ישראלי: זאת התנהלות ברמה התאגידית.

<מירב ישראלי: יש את הנושא של היציגות והתנאים שלה שיש לנו פה חור כרגע, שאנחנו צריכים לבדוק.

<מירב ישראלי: וזאת עוד שאלה שלי בהמשך – בהצעה המקורית היה רצון של מבקר המדינה אם יהיה גוף מבוקר לפי מבקר המדינה, והורידו את זה, ושמו רק שהם יצטרכו למנות - -

שולי מועלם-רפאלי: ועדת ביקורת.

<מירב ישראלי: - - רואה-חשבון או לפרסם את הביקורת של - - -

<יעל טור כספא: פרסום הדוחות הכספיים באתר.

<מירב ישראלי: את הדוחות הכספיים שלהם.

<מירב ישראלי: באמת שאלתי למה הורד מבקר המדינה מהנוסח המקורי, והאם הפרסום של הדוחות הכספיים הוא מספיק, כי יש התנהלויות שהן לא כספיות שצריך לבדוק.

<מירב ישראלי: לא תמיד הבעיות הן ברמה הכלכלית.

<יעל טור כספא: אז בעצם הנושא של מבקר המדינה זאת הייתה בזמנו הצעה שלנו, זה לא היה באיזה נוסח מקורי.

<יעל טור כספא: באמת חשבנו שצריך איזשהו פיקוח.

<יעל טור כספא: אבל יחד עם זאת, אחרי שהתייעצנו עם משרד המשפטים, בבדיקה של משרד המשפטים שנעשתה מול רשות התאגידים, בעצם העמדה של משרד המשפטים ורשות התאגידים הייתה, שההצעה של פרסום הדוחות הכספיים באתר והפיקוח שעושה רשות התאגידים הוא פיקוח מספק לעניין ההתנהלות של הארגון.

<יעל טור כספא: ולכן, בעצם זאת ההצעה.

<מירב ישראלי: אבל זאת בעצם רק ההתנהלות הכלכלית שלהם.

<חן אבישר: לא בהכרח.

<חן אבישר: בכלל התנהלות.

<מירב ישראלי: אז מה הספרים נותנים מעבר לקטע הכספי?

<חן אבישר: לא רק הספרים.

<חן אבישר: רשות התאגידים בודקת כל מיני דברים.

<מירב ישראלי: בסדר.

<מירב ישראלי: זה כל הניהול תקין.

<חן אבישר: נכון.

<אייל רק: התנהלות תאגידית.

<יעל טור כספא: אני מציעה שמשרד המשפטים ורשות התאגידים יענו על זה, כי בעצם ההצעה שכתובה פה זאת הצעה שלהם שהשתכנענו שהיא בסדר, אבל הם צריכים להסביר.

שולי מועלם-רפאלי: אז אני מציעה שזה יהיה שוב, גם זה לקראת קריאה שנייה ושלישית לראות אם החור הזה מתמלא או איך אנחנו יוצאים עם איזה - - -

<קריאות: - - -

<איילת הוכמן: שזה יהיה למי?

<איילת הוכמן: למבקר המדינה?

<קריאות: - - -

שולי מועלם-רפאלי: זה היה בעבר.

<מירב ישראלי: מי מבקר את כל ההתנהלות של הארגון שלא קשורה לנושא של ניהול הספרים?

<מירב ישראלי: אם תגידו לי שרשות התאגידים בודקת - - -

<גלעד ארדיטי: רשות התאגידים עושה את זה.

מירב בן ארי: בואו נתקדם.

מירב בן ארי: אנחנו כבר עשר דקות באותו נושא.

<מירב ישראלי: אז נשאר לנו רק חור אחד בעצם, במירכאות.

מירב בן ארי: היא צודקת.

מירב בן ארי: אנחנו צריכים לסגור את העניין הזה של הביקורת.

מירב בן ארי: מעבר לביקורת הטכנית שמוגשת מוצע פה גם בסעיף (3): הארגון יפרסם את הדוחות, איזושהי ביקורת שהיא ביקורת על הפעילות עצמה.

<גלעד ארדיטי: קיימת ביקורת.

<גלעד ארדיטי: רשות התאגידים עושה את זה.

מירב בן ארי: אוקיי, ואיפה זה כתוב?

<מירב ישראלי: אבל היא לא תבדוק - - -

<גלעד ארדיטי: היא עושה את זה.

<גלעד ארדיטי: פשוט זה חלק.

מירב בן ארי: לא, אבל - - -

<גלעד ארדיטי: אין בעיה, אפשר לכתוב את זה, אבל היא עושה את זה מכוח - - -

מירב בן ארי: אז נוסיף את זה.

<מירב ישראלי: פסקה (4) – אתה לא עומד בפסקה (4), בסדר?

<גלעד ארדיטי: אני מפר חוק.

<גלעד ארדיטי: תתבעי אותי.

<מירב ישראלי: ואז מה קורה?

<מירב ישראלי: מי יתבע אותך?

<מירב ישראלי: על מה?

<מירב ישראלי: אף אחד לא יתבע אותך.

<מירב ישראלי: אין פה סנקציה.

<מירב ישראלי: אין פה תביעה.

<גלעד ארדיטי: מה זאת אומרת?

<גלעד ארדיטי: אם אני עובר על החוק, מה קורה?

<מירב ישראלי: אם אני לא קובעת, לא עבירה פלילית, לא עיצום כספי ולא שום דבר אחר, אין סנקציה.

<מירב ישראלי: לכן אנחנו צריכים לקבוע - - -

<גלעד ארדיטי: אז תקבעי.

<גלעד ארדיטי: תקבעי סנקציה.

<מירב ישראלי: יפה.

<מירב ישראלי: השאלה מה הסנקציה.

שולי מועלם-רפאלי: אז זאת השאלה.

<מירב ישראלי: בעיני הסנקציה צריכה להיות ביטול היציגות.

<מירב ישראלי: לא להכניס לפה עבירה פלילית.

<איילת הוכמן: אבל השאלה היא פיקוח על מה?

<איילת הוכמן: האם פיקוח על זה שהוא פועל רק למטרות?

<איילת הוכמן: על המהות, נכון?

<איילת הוכמן: זאת המהות.

שולי מועלם-רפאלי: ברור.

שולי מועלם-רפאלי: כי על הספרים יש לך כבר פיקוח.

שולי מועלם-רפאלי: על היציגות שלו אין פיקוח.

<איילת הוכמן: לגבי מה שעושה רשם התאגידים, הבדיקה היא האם התאגיד פועל במסגרת התקנון.

<איילת הוכמן: אם בתקנון קבוע משהו, הוא צריך לפעול לאותן מטרות, אז הפיקוח הוא שהוא פועל לפי התקנון.

<איילת הוכמן: אני חושבת שבזמנו זה הספיק.

שולי מועלם-רפאלי: יכול להיות שזה מספק.

<מירב ישראלי: בסדר גמור.

<מירב ישראלי: אבל הוא לא יכול לבטל לו את היציגות.

<איילת הוכמן: את אומרת, מבחינת סמכויות האכיפה אחר כך מה יהיו המשמעויות?

<יעל טור כספא: אז הוא צריך לפנות אלינו ולבקש את הביטול.

<יעל טור כספא: אנחנו לא יכולים לעשות את הביקורת שהם עושים.

<יעל טור כספא: זאת הבעיה שלנו מלכתחילה.

<יעל טור כספא: אנחנו לא נבדוק אם הם עושים פעילות פוליטית או שהם - - -

שולי מועלם-רפאלי: זה ברור.

שולי מועלם-רפאלי: הרי רשם העמותות עושה ביקורת בארגונים היציגים של משפחות שכולות, בסדר?

שולי מועלם-רפאלי: כל פעם אני אקח לדברים אחרים שאני מכירה.

שולי מועלם-רפאלי: גם היום כשארגון אלמנות ויתומי צה"ל לפני עשר שנים לא פעל לפי התקנון, אז רשם העמותות לא נתן לו אישור ניהול תקין, והלך לקראת זה שעשו רעש גדול עד שעשינו את כל השינוי.

שולי מועלם-רפאלי: בעצם זה גם פה.

שולי מועלם-רפאלי: כי הם בודקים מה המטרות של הארגון, האם הן מתקיימות, מעבר לקטע הכלכלי של בדיקת רואה-החשבון היסודית הזאת שלהם פעם בחמש שנים.

<איילת הוכמן: ביקורת של מבקר המדינה יכולה להיות גם אם זה לא כתוב בחוק.

<מירב ישראלי: יש לי הצעה.

<קריאות: - - -

מירב בן ארי: אנחנו חייבים להתקדם.

מירב בן ארי: בבקשה, מירב, מה ההצעה שלך?

<יעל טור כספא: הוא יפנה בבקשה למנכ"ל המל"ג לביטול.

שולי מועלם-רפאלי: לביטול היציגות.

<מירב ישראלי: יעביר למנכ"ל המל"ג.

<מירב ישראלי: לא נראה לי שיש לו אינטרס לבטל את היציגות.

מירב בן ארי: הוא פונה.

שולי מועלם-רפאלי: נכון.

<מירב ישראלי: יעביר למנכ"ל המל"ג לצורך – צריך לראות איך ננסח את זה.

<מירב ישראלי: לצורך שלילת - - -

<איילת הוכמן: אני אצטרך לבדוק את זה.

מירב בן ארי: כל מה שאת שומעת כאן, בדיוק כמו שהם רושמים, גם את רושמת ובודקת.

מירב בן ארי: ואני כבר אומרת לכם, החוק הזה יעבור במושב הזה, אז קחו בחשבון שאין לנו זמן, כי אני רוצה כבר ביום רביעי להביא אותו לקריאה ראשונה.

מירב בן ארי: אז תעשו את הדברים, וזה לא כזה מסובך.

<מירב ישראלי: אני מציעה הוראה שתבחנו רק את שנייה ושלישית, בסדר?

<מירב ישראלי: שמצא רשם העמותות או רשם ההקדשות, לפי העניין, כי הארגון לא פועל לפי תקנונו, יעביר, יפנה למנכ"ל המל"ג – ותחליטו מה צריך להיות שם.

<מירב ישראלי: בסדר?

<מירב ישראלי: ואז גם מנכ"ל המל"ג ישקול את כך וכך.

<מירב ישראלי: כי חייבת להיות איזו ביקורת על הדבר הזה.

שולי מועלם-רפאלי: נכון.

<מירב ישראלי: הגענו ל"תשלומים לארגון היציג ובקרה על השימוש בהם – (1) המוסדות ייגבו מהסטודנטים תשלום בגובה 0.1% משכר הלימוד שנקבע על-ידי המועצה להשכלה גבוהה במוסדות שהמדינה משתתפת בתקציבם.

<מירב ישראלי: התשלום יוגדר כתשלום לארגון היציג" – בעיקרון עד כמה שידוע לי, עד היום לא המל"ג קבעה את גובה שכר הלימוד, תקנו אותי אם אני טועה.

<יעל טור כספא: אני אגיד מה קרה בפועל.

<מירב ישראלי: וזאת פעם ראשונה שבחקיקה אנחנו נותנים למל"ג סמכות לקבוע את גובה שכר הלימוד.

<גלעד ארדיטי: לא, למה?

<מירב ישראלי: כי זה מה שכתוב פה.

<יעל טור כספא: קודם כול אני אזכיר מה היה עד היום.

שולי מועלם-רפאלי: אנשי משרד החינוך.

<מירב ישראלי: אתה כנציג סטודנטים חייב להתנגד לזה בתוקף.

<יעל טור כספא: הכול פה נכתב קודם כול בהסכמה של כל הגופים, והכול פה מבחינתנו הוא מקשה אחת ואיזונים שצריכים להתקבל.

<יעל טור כספא: עד היום בעצם נושא שכר הלימוד לא מוזכר בחקיקה, אבל יש את המל"ג שאחראית על כל נושא - - -

<מירב ישראלי: אבל זה היה נקבע בדרך כלל בוועדות שהיו הצירים.

מירב בן ארי: רגע, תסבירי.

<יעל טור כספא: קודם כול, ות"ת אחראית על כל נושא התקצוב, ובעצם חלק מההנחיות שלנו והתנאים לתקצוב זה שמוסד בעצם יפעל בהתאם להנחיות שלנו גם בעניין שכר לימוד.

<יעל טור כספא: אומנם היו ועדות ציבוריות.

<יעל טור כספא: הוועדה הציבורית האחרונה הייתה לפני כ-20 שנה, ומאז, כמובן שאנחנו מטפלים בנושא שכר הלימוד באופן שוטף.

<יעל טור כספא: הרי זה לא ש-20 שנה הייתה ועדה והכול נפלא.

<יעל טור כספא: באופן יומיומי יש שאלות ויש פרשנות ויש עדכונים של שכר הלימוד, והכול נעשה על ידינו, על-ידי המל"ג ות"ת מאז.

<מירב ישראלי: מעולם לא היה מצב שנקבע בחקיקה שהסמכות לקבוע את גובה שכר הלימוד - - -

<יעל טור כספא: מעולם גם לא נקבע שלא.

<יעל טור כספא: זאת אומרת, הנושא הוא – בפועל, אנחנו טיפלנו בזה באופן בלעדי.

<מירב ישראלי: לי נראה שאפרופו חקיקה לגבי ארגון יציג, לקבוע בפעם הראשונה בחקיקה לצורך קביעה של ה-0.1%, אני לא מדברת פה עכשיו על איך ייקבע שכר לימוד ומה ההשלכות של זה, אני גם לא מבינה את משרד האוצר, אני לא יודעת אם הוא נמצא פה, אבל זה נראה - - -

<יעל טור כספא: זה מקובל על משרד האוצר.

שולי מועלם-רפאלי: זה נעשה בתיאום אתם.

<יעל טור כספא: זה מתואם אתם.

<יעל טור כספא: זה מתואם עם כולם.

<מירב ישראלי: זה נראה לי קצת מוזר, אבל בסדר.

<מירב ישראלי: בעיקרון, לי נראה שיש פה שני עניינים – אחד, זה שזה תקדים לעניינים אחרים לגמרי שלא קשורים בכלל לעניין של הארגון היציג, ולצורך ה-0.1% פתאום אנחנו נותנים סמכות למל"ג שלא הייתה עליו חקיקה קודם.

<מירב ישראלי: זה דבר אחד.

<מירב ישראלי: ודבר שני, אני לא בטוחה שה-0.1% משכר הלימוד שיכול להשתנות, לרדת ולעלות.

<מירב ישראלי: אנחנו עכשיו אומנם נמצאים בעשר שנים של יציבות יחסית, אבל יכולים להיות עניינים שאו שזה יקפוץ ברמה גבוהה או שזה ירד מאוד.

מירב בן ארי: בקיצור, מה את מציעה?

<קריאות: - - -

מירב בן ארי: רגע, תקשיבו.

מירב בן ארי: אני מבקשת, גם ככה אני באיחור כי יש לי פגישה עכשיו, מחכה לי כאן מנכ"ל עירייה, מעכשיו הערות אך ורק עם הצעות לתיקונים.

שולי מועלם-רפאלי: קונקרטיים.

מירב בן ארי: כי החוק הזה עבר שנה וחצי של התייעצויות.

מירב בן ארי: עבר גם את האוצר, גם את החינוך - -

שולי מועלם-רפאלי: המשפטים.

מירב בן ארי: - - גם את המשפטים.

מירב בן ארי: לכן, אך ורק לגופו של עניין, כי אני רוצה לסיים עם זה.

מירב בן ארי: לגופו של עניין, יש לך הצעה למה שהיא אמרה?

<מירב ישראלי: אז לגופו של עניין, נראה לי שמה שנכון לעשות פה זה לקבוע סכום פיקס מתעדכן.

<מירב ישראלי: כי בעצם אנחנו תולים את האחוז הזה באיזה משהו לא ידוע שיכול מאוד להיות שיעלה מאוד או ירד מאוד, ואז נהיה בבעיה לאיזשהו כיוון.

מירב בן ארי: מה אתם מציעים?

שולי מועלם-רפאלי: שנייה, התייעצות.

מירב בן ארי: הנקודה ברורה.

<מירב ישראלי: למעשה, מחר המל"ג יכולה להחליט ששכר לימוד זה 20,000 שקל.

<קריאה: או יותר.

שולי מועלם-רפאלי: לא, לא.

שולי מועלם-רפאלי: זה לא עובד ככה.

<קריאות: - - -

<שלי אלקיים: או להחליט שזה קבוע.

<שלי אלקיים: הוא לא יכול לפקח על עצמו ולהחליט.

מירב בן ארי: רגע.

מירב בן ארי: כן.

<יעל טור כספא: הנושא של שכר הלימוד הוא נושא פה בהסכמה, אף משרד לא מתנגד אליו, זה היה מבחינתנו תנאי לאיזון, כך אנחנו יכולים לוודא מה הסכום שמועבר.

<יעל טור כספא: מבחינתנו זהו משהו שמוסכם עם האוצר, עם החינוך, עם המשפטים.

<יעל טור כספא: יכול להיות שצריך ניסוח אחר, זה בסדר.

<יעל טור כספא: אבל אם יש הסכמה עם כל הגופים, אני לא רואה שום סיבה לא ללכת על זה.

<יעל טור כספא: מבחינתנו זה קריטי לעניין הזה, זה מוסכם עם כל הגופים, ואני לא רואה סיבה לא להכניס את זה.

<מירב ישראלי: בסדר.

<מירב ישראלי: חברי הכנסת צריכים להבין שהסעיף הזה מקנה לכם - - -

<יעל טור כספא: זה בסדר, הם הבינו.

<מירב ישראלי: לא.

<מירב ישראלי: מה שבעבר היה בוועדות שהיה בהן נציג הסטודנטים ונציגות של כולם ונקבע בהסכמה מסוימת, ושהיה נקבע כל חמש שנים, כבר עשר שנים אין את הדבר הזה.

שולי מועלם-רפאלי: 20.

<יעל טור כספא: 20 שנה לא הייתה ועדה.

<מירב ישראלי: 20 שנה, בסדר.

<מירב ישראלי: אין בעיה.

<מירב ישראלי: אבל מעולם לא נקבע קודם שיש גוף אחד בלבד שקובע את זה בלי בקרה ובלי ביקורת של - - -

<קריאה: אבל בפועל זה מה שקורה.

<חן אבישר: יכולה.

<יעל טור כספא: - - - של המועצה להשכלה גבוהה.

<יעל טור כספא: זה לא שאין ביקורת.

<יעל טור כספא: אפשר לחשוב על עם מי צריך להתייעץ.

<מירב ישראלי: יש.

<מירב ישראלי: לא בחקיקה.

<יעל טור כספא: אפשר לחשוב על עם מי צריך להתייעץ.

<יעל טור כספא: ברור.

<יעל טור כספא: אבל העניין הזה הוסכם בין כולם, הוא מוסכם עם התאחדות הסטודנטים, הוא מוסכם עם משרד האוצר - - -

מירב בן ארי: אנחנו חברי הכנסת הבנו, וזה מקובל עלינו.

שולי מועלם-רפאלי: מקובל.

<קריאות: - - -

שולי מועלם-רפאלי: משרד החינוך, מה?

<עמית פרסיקו: אנחנו מודעים לתקדימיות של הדבר הזה, אנחנו מביאים אותו להחלטתכם, והממשלה כולה מיושרת מאחורי זה.

מירב בן ארי: זה ברור לנו.

<מירב ישראלי: זה מובלע פה באיזה משהו אחר, אבל זה דבר אדיר.

<מירב ישראלי: זה שינוי אדיר.

שולי מועלם-רפאלי: כשרוצים לשנות שכר לימוד זאת החלטה רק של המל"ג או שיש איזו רגולציה יותר כללית?

<שלי אלקיים: לא, זה הפגנות סטודנטים, הולכים למוסדות הממשלה.

<מירב ישראלי: לפי זה כן.

שולי מועלם-רפאלי: שנייה.

שולי מועלם-רפאלי: אני רוצה לשמוע מכם.

<יעל טור כספא: נכון להיום, חלפו 20 שנה, כל נושא שכר הלימוד מוסדר על-ידינו מאז.

<יעל טור כספא: אם זאת כל שאלה – כמה גובים דמי רווחה, איך גובים, איך מפרשים, כמה גובים עבור בחינה.

<מירב ישראלי: בסדר.

<קריאות: - - -

<מירב ישראלי: היום זה 10,000 שקל?

<מירב ישראלי: נכון?

<מירב ישראלי: למה אף אחד לא קם?

<מירב ישראלי: כי אתם לא נגעתם בזה.

<מירב ישראלי: לא נגעתם בגובה.

<מירב ישראלי: הגובה נשאר פחות או יותר אחיד.

<יעל טור כספא: מירב, אני מסכימה, הכול מוסכם על-ידי כולם, לכן אני בכל זאת - - -

מירב בן ארי: בואי, אני לא רוצה להתעכב על זה.

מירב בן ארי: אני רוצה להמשיך.

מירב בן ארי: זה מקובל עלינו?

שולי מועלם-רפאלי: בואו נתקדם.

שולי מועלם-רפאלי: אם אחרי הקריאה הראשונה משרד האוצר או משרד אחר יתעורר, נדון על זה שוב לקראת שנייה ושלישית, ואולי נוסיף איזה תומכות לזה שהמל"ג נכנס פה.

מירב בן ארי: בואו נמשיך, בבקשה.

<מירב ישראלי: "(2) הארגון היציג ישתמש בתשלומים שיתקבלו אצלו מכוח ס"ק (1) למטרת רווחתם וקידומם של הסטודנטים במוסדות המפורטים בסעיפים (1) עד (4) להגדרת מוסד ויפרסם אחת לשנה באתר האינטרנט שלו דוח על השימוש בתשלומים כאמור.

<מירב ישראלי: " כאן יש את העניין של הביקורת.

<מירב ישראלי: "(3) הארגון יפרסם את הדוחות הכספיים המבוקרים שלו אחת לשנה באתר האינטרנט שלו.

<מירב ישראלי: (4) הארגון היציג יהיה רשאי לגבש תנאים להעברת תשלום לאגודות החברות בו.

<מירב ישראלי: " לגבי זה ביקשתי הסבר, כי זה לא כל כך ברור מה הדבר הזה אומר.

<מירב ישראלי: זאת אומרת, מצד אחד - - -

<גלעד ארדיטי: זו הייתה הצעה של משרד המשפטים שאני מודה שאנחנו לא ביקשנו אותה.

<גלעד ארדיטי: אני לא יודע למה הם הכניסו אותה.

<מירב ישראלי: אז אולי תסבירו את זה, כי יש פה איזה משהו לא ברור.

מירב בן ארי: מה זה?

<יעל טור כספא: זה לא משרד המשפטים, רשות התאגידים ביקשה את זה.

<גלעד ארדיטי: זה היה באיזה מיילים כאיזו מן בקשה.

מירב בן ארי: משרד המשפטים יסביר, בבקשה.

<גלעד ארדיטי: זאת הייתה תת הצעה.

מירב בן ארי: תן לי רגע לשמוע.

<איילת הוכמן: בעצם, אם מעבירים תשלום לאגודות החברות, אז יכול להיות שיש לאיזושהי אגודה חברה, למשל, התנהלות תאגידית לא תקינה או משהו שצריך לבחון ואולי לא להעביר תשלום במקרים מסוימים.

<איילת הוכמן: אפשר לקבוע – אני לא יודעת אם דיברנו על זה, יעל – אפשר לקבוע קריטריונים למתן תמיכות בתקנות.

<איילת הוכמן: לקבוע ששר החינוך בהתייעצות עם המל"ג יקבע בתקנות תנאים להעברת תשלום, ששם למשל ייבחן האם יש התנהלות תאגידית תקינה של אותן האגודות שמעבירים להם פה תשלום.

<גלעד ארדיטי: אפשר להוריד את זה כי זה סעיף – אנחנו לא מעבירים - - -

<יעל טור כספא: זה לא כללים של המל"ג.

<איילת הוכמן: לא.

<איילת הוכמן: תקנות של שר החינוך - - -

מירב בן ארי: סליחה, רגע, סליחה.

<מירב ישראלי: איזה העברות כספים יש?

<גלעד ארדיטי: אין העברת כספים.

מירב בן ארי: אנחנו רוצים להוריד את הסעיף הזה.

מירב בן ארי: יש לכם התנגדות?

<איילת הוכמן: אני יכולה לבדוק.

<איילת הוכמן: מה שחשוב לנו פה זה שאם יש אגודה שההתנהלות התאגידית שלה לא תקינה, לצורך העניין רשם התאגידים חושב שיש התנהלות לא תקינה, - - - הכספים, אז זה יכול להוות בעיה.

<גלעד ארדיטי: רשות התאגידים כבר נתנה הוראה לא להעביר כספים, ואנחנו לא מעבירים כספים.

<גלעד ארדיטי: כבר לפני כמה שנים.

מירב בן ארי: הסעיף הזה מיותר.

שולי מועלם-רפאלי: כן.

<מירב ישראלי: כן, גם לדעתי.

<מירב ישראלי: זה פשוט מעורר המון שאלות.

<גלעד ארדיטי: זה כבר כמה שנים ככה.

<קריאות: - - -

מירב בן ארי: חבל על הזמן.

מירב בן ארי: אנחנו כאן תמימי דעים שהסעיף הזה מיותר.

מירב בן ארי: אנא ממך, אנחנו מורידים את זה.

מירב בן ארי: אם יש לכם בעיה, תחזרי אלינו לקראת הקריאה השנייה ושלישית.

<מירב ישראלי: תבדקו את זה.

<איילת הוכמן: בסדר.

<איילת הוכמן: אם תהיה לנו התנגדות אז אנחנו נעביר אותה.

מירב בן ארי: קדימה, מירב.

<מירב ישראלי: התחילה צריכה להיות מסודרת קצת אחרת.

<מירב ישראלי: כרגע כתוב שהתחילה היא חודשיים מיום הפרסום וה"בקשה להכרה ראשונה תוגש בתוך חודשיים", "ארגון שהוכר לפי חוק זה, יפעל לשינוי מטרותיו ותקנונו ככל שנדרש, בתוך שלושה חודשים ממועד ההכרה.

<מירב ישראלי: " זה לא יכול לעבוד.

מירב בן ארי: זה לא הגיוני שהם מגישים ואז תוך חודשיים.

<גלעד ארדיטי: אני יכול להוסיף עוד משהו?

<גלעד ארדיטי: שגם במה שדיברנו עם ות"ת, שלפחות נושא ה-0.1% הזה או מה שזה לא ייקבע, לא משנה, זה צריך להתחיל רק החל מתשע"ח, כי המוסדות לא יכולים להיות ערוכים.

<מירב ישראלי: תכף נסדר את זה.

מירב בן ארי: זה כל התחולה של החוק הזה.

שולי מועלם-רפאלי: את כל התחילה והתחולה צריך לסדר.

<מירב ישראלי: אנחנו צריכים לסדר את כל הדבר הזה אחרת.

<מירב ישראלי: קודם כול צריך לתת זמן להגשת הכרה, ולמנכ"ל לבצע את הליך ההכרה.

שולי מועלם-רפאלי: להכיר.

שולי מועלם-רפאלי: נכון.

<מירב ישראלי: לזה צריך שיהיה לכם זמן.

<מירב ישראלי: ואתם תגידו לנו כמה זמן צריך בשביל הדבר הזה.

מירב בן ארי: אני חושבת שהחוק צריך להתחיל מתשע"ח.

שולי מועלם-רפאלי: זאת אומרת משנת הלימודים - - -

<שמירב ישראלי: משנת הלימודים הבאה הבאה.

<גלעד ארדיטי: זה ספציפית בנושא התקצוב.

<גלעד ארדיטי: פשוט חבל לא להתחיל לעשות דברים, כי יש פה הרבה דברים - - -

מירב בן ארי: אתה מגיש.

מירב בן ארי: אתה מגיש את ההכרה, אתה עושה - - -

שולי מועלם-רפאלי: אבל למה ההכרה לא יכולה להיות כבר בשנת הלימודים הקרובה?

מירב בן ארי: הם לא יספיקו.

<מירב ישראלי: הם לא יספיקו.

<אייל רק: ינואר 2017.

<גלעד ארדיטי: בסדר, בואו נעשה את זה לאזור ינואר.

שולי מועלם-רפאלי: מצוין, ינואר 2017.

שולי מועלם-רפאלי: למה לגרור את זה עד ינואר 2018?

מירב בן ארי: זה לא יהיה ינואר 2017.

<מירב ישראלי: היא רוצה לתחילת שנת הלימודים, לא הקרובה אלא אחריה.

מירב בן ארי: זה לא משנה לי, כי ינואר 2017 זה - - -

שולי מועלם-רפאלי: ינואר 2017 זה הזמן הנכון.

<קריאה: זה לא משנה הזמן, רק שיהיה מסודר.

<גלעד ארדיטי: תראו, ברגע שהחוק יעבור אנחנו נרצה להגיש, אז בגלל זה אני אומר - - -

שולי מועלם-רפאלי: בדיוק.

<מירב ישראלי: ברור.

<מירב ישראלי: אבל מה שצריך לעשות בחוק - - -

מירב בן ארי: את הבקשה אתה מגיש בלי קשר.

<מירב ישראלי: החוק יכנס לתוקף אחרי שאתם תגישו, אחרת אין לו שום משמעות.

<מירב ישראלי: אתה מבין?

מירב בן ארי: לכן זה לא משנה שהתחולה תהיה בינואר 2017.

מירב בן ארי: אתה יכול להגיש את הבקשה כבר מחר.

שולי מועלם-רפאלי: בדיוק.

<מירב ישראלי: תחילתו של חוק זה ב-1 בינואר 2017.

<מירב ישראלי: אתם רוצים לקבוע את המועדים או שפשוט עד 2017 הכול יקרה?

<מירב ישראלי: לא צריך בקשה ראשונה, ושל זה ושל זה.

<ליאת הלבץ: לא צריך.

מירב בן ארי: תעשו את הכול עד אז.

מירב בן ארי: לא צריך.

שולי מועלם-רפאלי: עדיף להשאיר את זה להם.

<אייל רק: לא, אז זה לא יכנס, לא תהיה לזה משמעות.

<אייל רק: אם אף אחד לא יגיש בקשה זה יישאר אות מתה.

שולי מועלם-רפאלי: ברור, אם אף אחד לא יגיש בקשה.

שולי מועלם-רפאלי: אבל זה לא הרושם שאנחנו מבינים שיקרה.

<מירב ישראלי: אבל גם אם תכתוב פה הם לא חייבים להגיש, אז זה לא משנה.

מירב בן ארי: הבנתי.

<מירב ישראלי: אז בעצם 1 בינואר 2017 החוק, כל הדברים יתבצעו לפני כן.

שולי מועלם-רפאלי: ינבעו מזה.

<מירב ישראלי: התיקון האחרון.

<מירב ישראלי: "תיקון עקיף לחוק המועצה להשכלה גבוהה.

<מירב ישראלי: הרכב המועצה – במקום "יושב-ראש התאחדות הסטודנטים בישראל" – יבוא "יושב-ראש ארגון הסטודנטים הארצי היציג.

<מירב ישראלי: " במקום "וחבר אחד יהיה יושב-ראש ארגון הסטודנטים והאקדמאים בישראל" – יבוא "נציג נוסף מטעם ארגון הסטודנטים הארצי היציג שיבחר על-ידי המוסד העליון שלו.

<מירב ישראלי: " קודם כול, מה קרה לארגון הסטודנטים והאקדמאים בישראל?

<יעל טור כספא: הוא לא קיים.

שולי מועלם-רפאלי: אין אותו.

<שלי אלקיים: אין דבר כזה.

<מירב ישראלי: אני רק מבררת מה קורה.

<מירב ישראלי: אז בעצם יש לנו שני נציגים לארגון הסטודנטים הארצי היציג, כאשר הנציג השני – מה זה המוסד העליון?

<יעל טור כספא: דרך אגב, זה המצב היום.

<יעל טור כספא: כי ההמשך של הסעיף אומר שאם אין ארגון - - -

<גלעד ארדיטי: האסיפה הכללית.

שולי מועלם-רפאלי: לדעתי, האסיפה הכללית.

<מירב ישראלי: אז צריך להגיד.

שולי מועלם-רפאלי: אז צריך לכתוב האסיפה הכללית.

<מירב ישראלי: האסיפה הכללית שלו.

<מירב ישראלי: זה לא אוטומטית סגן יושב-ראש הארגון, אלא זה יכול להיות מישהו אחר.

<גלעד ארדיטי: לא.

<גלעד ארדיטי: האסיפה הכללית.

<מירב ישראלי: בסדר.

<אייל רק: מירב, אני חושב שהתכוונת לומר את זה כהגדרתו בחוק זכויות הסטודנט.

<מירב ישראלי: כן.

<מירב ישראלי: אז זה ניסוחים.

<מירב ישראלי: זה שוב מעורר את השאלה מה יקרה אם לא יהיה ארגון יציג, כי היום אין מצב שאין נציג סטודנטים.

<מירב ישראלי: אנחנו צריכים לעשות לשנייה ושלישית מצב שאם לא יהיה - - -

<גלעד ארדיטי: יש מצב שאין התאחדות סטודנטים.

<מירב ישראלי: כרגע אם אתה מכניס את זה, אם אין ארגון יציג אין נציגות סטודנטים במל"ג.

<מירב ישראלי: אנחנו לא רוצים מצב כזה, אז אנחנו צריכים לקבוע שלא הוכר ארגון יציג, יהיו חברים בזה שני נציגים של ארגון הסטודנטים הגדול ביותר שמייצג את מספר הסטודנטים הגדול ביותר.

<מירב ישראלי: בסדר?

מירב בן ארי: 4א(2) יימחק.

<אייל רק: ואז מי יחליט את זה?

<קריאה: מי יחליט שזה הארגון הגדול?

<מירב ישראלי: המנכ"ל יצטרך לבדוק את זה.

<מירב ישראלי: יש לנו את זה בהרבה חקיקה, שזה ארגון העובדים המייצג.

<מירב ישראלי: יש לנו את זה בהרבה מאוד חוקים.

<יעל טור כספא: איך הוא יתחיל לבדוק בכל מוסד?

<אייל רק: איך הוא יקבע את זה?

מירב בן ארי: מה זה?

מירב בן ארי: מה?

<קריאות: - - -

<יעל טור כספא: אז תשאירי את ההתאחדות כמו שהיה היום.

<אייל רק: שזה יחזור להיות ההתאחדות.

<יעל טור כספא: תשאירי פשוט את ההתאחדות.

<מירב ישראלי: בסדר.

<מירב ישראלי: אז שני נציגים להתאחדות.

מירב בן ארי: סיימנו.

<מירב ישראלי: רגע.

<מירב ישראלי: מה זאת המחיקה של 4א(2)?

מירב בן ארי: 4א(2) יימחק.

מירב בן ארי: זה זה, כאן.

<מירב ישראלי: אני צריכה את חוק המל"ג.

<מירב ישראלי: מישהו יכול להגיד לי מה הסעיף הזה?

מירב בן ארי: אני כבר רוצה להכין את הסיכום עד שהיא תמצא.

מירב בן ארי: נא לתאם ביניכם.

<מירב ישראלי: מה זה 4א(2) שירד, סליחה?

<מירב ישראלי: אני לא מוצאת את חוק המל"ג עכשיו.

מירב בן ארי: מה זה 4א(2) שיימחק?

<יעל טור כספא: זה אמור להיות (ב).

<יעל טור כספא: לא יודעת למה כתוב (2).

מירב בן ארי: מה זה?

<מירב ישראלי: את רואה?

<מירב ישראלי: זה בדיוק מה שרצינו, שיש איזה משהו שמאפשר.

<יעל טור כספא: בשביל זה לפי זה אנחנו פועלים היום כי אין את הארגון יותר.

<מירב ישראלי: אז במקום זה נעשה שני נציגים להתאחדות הסטודנטים.

שולי מועלם-רפאלי: בדיוק.

<ליאת הלבץ: מצוין.

<יעל טור כספא: בסדר גמור.

מירב בן ארי: יופי.

מירב בן ארי: אני מבקשת מכולם להיערך, יום רביעי אנחנו מביאים את זה לקריאה ראשונה.

<מירב ישראלי: רגע, הצבעה.

מירב בן ארי: ברור.

מירב בן ארי: נעשה הצבעה.

מירב בן ארי: כל הסיפור בשביל הצבעה.

מירב בן ארי: אז לעשות את כל התיאומים, כי אנחנו מסיימים עם החוק הזה במושב הזה.

מירב בן ארי: אנחנו מצביעים על טיוטת חוק זכויות הסטודנט (תיקון מס' 18 – ארגון סטודנטים ארצי יציג), התשע"ד–2014, עם התיקונים שנדונו כאן בוועדה – מי בעד?

מירב בן ארי: מי נגד?

מירב בן ארי: בעד – פה אחד

מירב בן ארי: ההצעה עברה ברוב קולות.

מירב בן ארי: אני מאוד מודה לכולכם על השיח ועל ההערות החשובות.

מירב בן ארי: תודה רבה.

מירב בן ארי: הישיבה נעולה.