הוועדה המיוחדת לפניות הציבור, כנסת 20, פרוטוקול מספר 66, 2016-07-11 12:00

ישראל אייכלר: שלום וברוכים הבאים לישיבת הוועדה לפניות הציבור שעוסקת תמיד בנושאים שהפונים מעלים, בדרך כלל בנושאים של בירוקרטיה, אזרחים שנתקלים מול הרשויות בבעיות בירוקרטיות או בנושאי צרכנות שהם נתקלים בבעיות, בעצם הבעיות האמיתיות של האזרח.

ישראל אייכלר: אני מקדם בברכה את חברת הכנסת יוליה מלינובסקי, שפנתה אליי בעניין השמירה בבית החולים סורוקה.

ישראל אייכלר: ואז, אנחנו הרי מאמינים שאין מקרה בעולם, בדיוק שבוע לפני זה פנו אליי מאבטחים בגני ילדים ובתי ספר עם אותה טענה.

ישראל אייכלר: אנחנו נשמע את הטענה תיכף מפי חברת הכנסת מלינובסקי ומפי הפונים.

ישראל אייכלר: אם יש צופים שרוצים לפנות אלינו בכתב בנושא התנאים הפיזיים של עמדות השמירה של שומרים, יש את האי-מייל שלנו וגם בפקס, 02-6409831.

ישראל אייכלר: אפשר גם בדואר, אבל אני לא מבטיח לכם מתי זה יגיע.

ישראל אייכלר: הדיון מתקיים בעקבות פניות שהגיעו לוועדה ממאבטחים שהתלוננו על תנאי השמירה הפיזיים שלהם.

ישראל אייכלר: מהפניות שהגיעו לוועדה עולה כי בעמדות השמירה אין תמיד אפילו שקע חשמלי, חם בקיץ וקר בחורף, חלונות ודלתות שבורים ולא נסגרים ולפעמים גם את המדים של העובדים קשה ללבוש בקיץ.

ישראל אייכלר: חברת הכנסת יוליה מלינובסקי פנתה בקשר למאבטחים שמועסקים בעמדות השמירה בבית החולים סורוקה.

ישראל אייכלר: המאבטחים התלוננו שאין להם חדר מנוחה, אין להם אפילו מקרר קטן לשים את האוכל שמביאים מהבית.

ישראל אייכלר: אם אני זוכר טוב, אז סורוקה נמצאת ליד איפה שאברהם אבינו שכן בבאר שבע וחם מאוד.

ישראל אייכלר: בעמדות השמירה בקיץ יש כיסא ושמשייה בלבד, בחורף המאבטחים חשופים לגשם ולקור.

ישראל אייכלר: אני רוצה לציין שבדיון הזה אנחנו לא עוסקים בשכרם של המאבטחים ובתנאי ההעסקה שלהם מבחינת ההיבט הכספי.

ישראל אייכלר: על זה יש מספיק ועדות שעסקו בזה ועוסקים בזה ועוד יעסקו בזה.

ישראל אייכלר: אנחנו מדברים על הבעיה של התנאים הבסיסיים בעמדת השמירה.

ישראל אייכלר: אז תשאלו שאלה, מה צריכה הוועדה לפניות הציבור לעסוק בעניינים טכניים, פיזיים של עובד, הרי יש מאות אלפי מקומות עבודה ויש כל מיני תנאים פיזיים, טובים יותר, טובים פחות, צריכה ועדה ציבורית לעסוק בזה?

ישראל אייכלר: התשובה היא שבגלל שמדובר במקצוע שיש הרבה אנשים שעוסקים בזה ומדובר באנשים שמקבלים שכר מינימום ובדרך כלל הם עובדים גם במיקור חוץ והדבר היחיד שהם לא רוצים, שהם יאבדו את מקום עבודתם הקטן הזה בגלל תלונות על בעיות פיזיות.

ישראל אייכלר: אני זוכר ואני רוצה לציין, חבריי, את חברת הכנסת שלי יחימוביץ בשעתו, שעלתה על הנושא של כיסאות לזבניות בחנויות.

ישראל אייכלר: זה היה נשמע כל כך פרוזאי, חברת כנסת צריכה לעסוק בנושא כל כך טכני?

ישראל אייכלר: התברר שההיקף הוא אדיר והמהפכה הייתה גדולה.

ישראל אייכלר: אני חושב שגם לגבי המאבטחים, אנחנו צריכים להיות להם לפה כי הם לא יכולים.

ישראל אייכלר: ברגע הם יגידו משהו לבוס או למנהל, הם יגידו 'זה טראבל מייקר, זה עושה בעיות'.

ישראל אייכלר: אז בכנסת אי אפשר להיפטר מטראבל מייקרים כי אנחנו נבחרנו על ידי הציבור, אבל במקום העבודה, ברגע שהוא עושה בעיות אומרים לו 'לך הביתה, אל תבוא מחר'.

ישראל אייכלר: לא בגלל זה, יגידו לו בגלל משהו אחר.

ישראל אייכלר: לכן אנחנו צריכים לעשות דיון על זה, לא להיכנס לעניין של השכר של המאבטחים, כי זה, כמו שאמרתי, נעשה הרבה יותר רחב וגם נאבד את המטרה שלשמה התכנסנו.

ישראל אייכלר: מדובר ב-200 חברות אבטחה שפועלות בישראל עם רישיון.

ישראל אייכלר: מה שאני מקריא עכשיו זה מתשובת משרד הכלכלה, שיש 280 חברות אבטחה.

ישראל אייכלר: לנו אמרו 200, לא משנה 80 חברות.

ישראל אייכלר: אני לא יודע, במדינה כל כך שקופה אי אפשר לדעת אם זה 200 או 280?

ישראל אייכלר: אבל כך קיבלנו ממשרד הכלכלה, 280, שפועלות עם רישיון.

ישראל אייכלר: בארגון הארצי של חברות האבטחה חברות 110 חברות, מי אחראי לזה?

ישראל אייכלר: אני כבר נוגע בשורות התחתונות.

ישראל אייכלר: המשרד לבטחון פנים ומשטרת ישראל, משרד הכלכלה הממונה על מינהל ההסדרה והאכיפה של חוקי העבודה בעיקר, תיכף נדבר אם הם גם אחראים על התנאים הפיזיים של העובדים, והחברה למשק וכלכלה שהיא תחת מרכז השלטון המקומי.

ישראל אייכלר: אנחנו יודעים שיש גוף ממשלתי שאמון על הסדרת פעילותם של חברות קבלני השירות בתחום השמירה והאבטחה ועל אכיפת חוקי העבודה, כי אנחנו יודעים שהיות שמדובר בחברות פרטיות אי אפשר לתת לחתול לשמור על השמנת ולכן יש מינהל הסדרה ואכיפת חוקי עבודה במשרד הכלכלה.

ישראל אייכלר: יש להם אפילו 100 מפקחים שמטפלים בנושא אבטחה ושמירה.

ישראל אייכלר: המינהל הזה גם נותן קנסות, אבל באופן טבעי עיקר הקנסות זה על תנאי השכר.

ישראל אייכלר: אם עברו על תנאי השכר של העובדים אז קונסים אותם, אבל אין שום התייחסות לפיקוח על תנאי העבודה הפיזיים של השומרים בעמדת השמירה.

ישראל אייכלר: אני רוצה לציין שחבר הכנסת איתן כבל הגיש בכנסת ה-20 הצעת חוק עמדות שמירה לעובדים בענף השמירה והאבטחה, תלוי וברור.

ישראל אייכלר: אבל כפי שאתם יכולים לצפות, הצעת החוק הזאת נדחתה בוועדת שרים ולא עלתה, לכן אנחנו היום במצב שאין חוק בנושא ולא נקבעו בצו ההרחבה הוראות לגבי תנאי ההעסקה של המאבטחים בשטח ואין חובה חוקית לספק להם עמדות שמירה המקיימת תנאים בסיסיים ביותר לעבודתם.

ישראל אייכלר: זה נשמע אבסורדי ואנחנו רוצים לתקן את זה, אולי אפילו בחקיקה.

ישראל אייכלר: עשרות אלפי המאבטחים בכל המדינה מבצעים את עבודתם במשך שעות ארוכות בעמדות שמירה שנמצאות בכניסה למתחמים השונים.

ישראל אייכלר: כולנו יודעים שהעבודה באבטחה איננה עבודה פשוטה, זה שעות אבטחה ארוכות, מדובר בעבודה בעמידה בכל תנאי מזג אוויר, הם אנשים שעומדים בחוץ, עבודה שמחייבת ערנות, כי אחרת מה אני צריך שומר אם הוא לא ערני ולא יכול להגיב בתגובה מהירה והוא לא יודע להתמודד עם קהל?

ישראל אייכלר: כך שזו עבודה קשה מאוד.

ישראל אייכלר: וכמו שציינתי, היות שהם עובדים בשיטות מיקור חוץ כדי להוזיל את העלויות אז גם התנאים הם דומים.

ישראל אייכלר: אנחנו טוענים שהשהייה בעמדה לא אמורה לבוא על חשבון איכות העבודה ואיכות הבדיקה.

ישראל אייכלר: למה אני אומר את זה?

ישראל אייכלר: כי יש כאלה שטוענים שאם אתה תיתן לו שם חדר עם מיזוג ועם חימום אז הוא יעדיף להיות בבודקה ולא בשטח.

ישראל אייכלר: אנחנו לא חושבים כך, אנחנו חושבים שמי שיושב בבודקה וטוב לו אז הוא יהיה גם ערני והוא גם ייצא, כשהוא צריך לבדוק אדם או רכב הוא ייצא, הוא לא יישאר שם.

ישראל אייכלר: ואם אחד כזה לא ייצא אז באמת אפשר לפטר אותו.

ישראל אייכלר: מנכ"ל הארגון הארצי של חברות האבטחה בישראל, מר פיני שיף, השיב לוועדה ופירט מי הם אלה שצריכים לבצע את הפיקוח הזה.

ישראל אייכלר: אם פיני שיף נמצא פה אנחנו נכבד אותו להגיד את זה אחר כך ואני לא צריך להקריא את מה שאתה נתת לנו, רק אנחנו צריכים לדעת את זה פה בשבילנו.

ישראל אייכלר: אני רוצה להתחיל את הדיון.

ישראל אייכלר: אני אציין עוד נקודה אחת, שבמכרזים ובחוזי ההתקשרויות בין מזמין השירות לבין חברות השמירה הדגש העיקרי הוא המחיר וזאת הבעיה של השומר.

ישראל אייכלר: שכר העבודה של המאבטחים זו פונקציה של הזכייה במכרז, ככל שבעל המכרז נותן מחיר זול יותר אז יש לו סיכוי יותר לזכות במכרז.

ישראל אייכלר: אבל העניין של השמירה על התנאים הפיזיים של המאבטחים, בכלל לא מדובר בעניין.

ישראל אייכלר: לא אכפת, לא למזמין ולא לחברה, איך הוא יושב שם, אותו שומר.

ישראל אייכלר: לכן אני רוצה לומר שגם אם מישהו יטען שיש שומרים שיתעצלו, לא בשביל אדם אחד שהתעצל צריכה כל העדה של המאבטחים לסבול בקיץ ובחורף.

ישראל אייכלר: אני רוצה לכבד קודם כל את חברת הכנסת יוליה מלינובסקי להגיד את דברה ואחר כך נשמע את הפונים.

יוליה מלינובסקי: תודה, כבוד יושב ראש הוועדה.

יוליה מלינובסקי: פניתי אליך עם הנושא כי קיבלתי הרבה פניות ציבור.

יוליה מלינובסקי: אני רק חודש וחצי בכנסת וקיבלתי הרבה פניות ציבור בנושא, אז כנראה הנושא הזה חם ורגיש.

יוליה מלינובסקי: אני חייבת לציין שאתה ענית במהירות שיא לבקשתי וגם מנהלת הוועדה התגייסה לנושא והיום אנחנו כבר מקיימים דיון על הסוגיה המאוד מאוד בעייתית הזאת.

יוליה מלינובסקי: כשאתה רואה מאבטח בחוץ, עומד אדם, אתה לא יודע איך הוא עובד.

יוליה מלינובסקי: בדרך כלל זה משכורת מינימום.

יוליה מלינובסקי: בזמן האחרון טיפלו בלהבטיח את התנאים הסוציאליים של המאבטחים ושל השומרים וזה נעשה בחקיקה ועל מזמין שירות במגזר הציבורי חלה אחריות פלילית לדאוג לתנאים הסוציאליים של המאבטחים וחשבו שזה מספיק.

יוליה מלינובסקי: קודם כל התחילו לראות אותם, שזה כבר טוב, הם כבר לא כאלה אנונימיים שאת אף אחד לא מעניינים, אבל מצד שני אנחנו מדינה חמה, מזג האוויר אצלנו בעייתי, אנחנו יושבים בחדר ממוזג וטוב לנו, בחוץ טיפה אחרת ואנחנו מצפים שלאותם אנשים יהיו תנאים מינימליים בסיסיים, שבן אדם ירגיש שהוא בן אדם.

יוליה מלינובסקי: כבוד עצמי, מה שנקרא כבוד עצמי, שאתה יכול להרגיש שאתה שווה משהו וזה לא משנה באיזה מקצוע אתה בחרת.

יוליה מלינובסקי: זה לא משנה אם אתה מנקה, או אתה שומר, או אתה אח בבית חולים, קודם כל אדם צריך להרגיש שהוא עובד ויש לו תנאים בסיסיים, בלי שום קשר למה שהוא עושה, פרופסור או מנקה.

יוליה מלינובסקי: כנראה שאת הדבר הזה לא הפנימו, שצריך לדאוג גם לתנאים בסיסיים.

יוליה מלינובסקי: אני כבר ציינתי כמה פעמים שאני הייתי המון שנים בעיריית חולון חברת מועצה וישבתי בוועדת מכרזים, ומה שאתה אמרת זה האמת, כשאתה יושב בוועדת מכרזים מה שקובע מי יזכה במכרז זה המחיר.

יוליה מלינובסקי: המחיר הכי נמוך, החברה שנותנת מחיר הכי נמוך, וממה היא נותנת מחיר הכי נמוך?

יוליה מלינובסקי: מתנאי העבודה, נכון?

יוליה מלינובסקי: כי אין משהו אחר, אז היא זוכה במכרז.

יוליה מלינובסקי: דיני המכרזים מאוד ברורים, ההצעה הכי זולה זוכה אלא אם כן, אבל ב'אלא אם כן' הזה עכשיו נכנס הנושא של השכר.

יוליה מלינובסקי: העיריות מתחייבות ועושות את זה, הן בודקות את השכר, למה?

יוליה מלינובסקי: כי לראש הרשות יש אחריות פלילית על תנאי העבודה של המאבטחים והמנקות.

יוליה מלינובסקי: אז עד שאנחנו לא נטפל בנושא של המכרזים ואיך המכרזים בנויים ולא ההצעה הכי זולה אמורה לזכות, אלא ללכת קצת לרוחב זה יהיה המצב.

יוליה מלינובסקי: לאף אחד אין אינטרס לשלם יותר ומן הסתם החברות לא ידאגו לדברים האלה.

יוליה מלינובסקי: ועל מה אני מדברת?

יוליה מלינובסקי: זה לא רק מוסדות החינוך, זה גם בתי ספר, זה גם אשכולות של גני ילדים, זה גם בתי חולים, כי הפניות שאני קיבלתי, אני לא יודעת אם יש פה נציג של סורוקה - - -

<שלומית אבינח: יש.

יוליה מלינובסקי: יופי.

יוליה מלינובסקי: אני רוצה לראות שאותו נציג של סורוקה שיושב במשרד ממוזג יעבוד משמרת אחת כמאבטח בחוץ, בלי שום תנאים ובלי שום אפשרות לשתות כוס מים קרים ולאכול רבע שעה בתנאי מזגן.

יוליה מלינובסקי: אחרי משמרת אחת הכול יטופל, אני בטוחה בזה.

יוליה מלינובסקי: גם בתי חולים זה מוסדות ציבור.

יוליה מלינובסקי: ואני אלך יותר רחב, יש מוסדות ציבור ויש מבני ציבור.

יוליה מלינובסקי: גם קניונים, גם איפה שיש הרבה אנשים, גם שם צריך לדאוג.

יוליה מלינובסקי: לא רק המדינה, אלא גם על המעסיקים הפרטיים, כי זה לא פחות חשוב.

יוליה מלינובסקי: אנחנו כולנו נהנים להיכנס לקניון ומישהו פוגש אותנו בעמדת השמירה ופותח לנו את הרכב ושואל 'גב', הכול בסדר?

יוליה מלינובסקי: ' לאותו בן אדם יש שם, הוא מרגיש משהו, קר לו, חם לו, הוא צריך שירותים.

יוליה מלינובסקי: אלה דברים בסיסיים.

יוליה מלינובסקי: גם על זה צריך לפתוח את העניין ולא רק על האחריות של המדינה.

יוליה מלינובסקי: אני נחשפתי לסיפור הזה, ומן הסתם מי עובד כמאבטחים?

יוליה מלינובסקי: זה הרבה.

יוליה מלינובסקי: זה גם עולים חדשים, שזה המון, קהל עצום שעובד שם, גם חבר'ה צעירים שלומדים ומנצלים את זה כתוספת פרנסה, זה גם אנשים שהם כבר קצת מבוגרים ולא יכולים למצוא משהו אחר ופונים לשוק הזה.

יוליה מלינובסקי: אנחנו חייבים לדאוג להם.

יוליה מלינובסקי: ראיתי תמונות, שלחו לי הרבה תמונות במייל ובווטסאפ, באמצע שום דבר כיסא, זו עמדת שמירה.

יוליה מלינובסקי: הזוי.

יוליה מלינובסקי: אני חייבת להגיד, חוץ מעצם העניין שהמאבטח ושומר צריך לשמור, ויש פה חשיבות אדירה, עצם זה שהוא נוכח שם ובמיוחד במוסדות חינוך ובגני ילדים, שלפעמים כל הצוות הוא צוות נשי והיחיד שהוא גבר, שלפחות אתה מרגיש יותר בטוח, זה אותו מאבטח, גם לזה יש חשיבות עצומה.

יוליה מלינובסקי: אני פונה למשכ"ל, אתם המעסיק הגדול ביותר במשק עבור העיריות.

יוליה מלינובסקי: אתם צריכים לחשוב איך להכניס, כי כרגע זה לא קיים, כי אתם אחראים על אבטחת מוסדות ציבור וכל העיריות משתמשים במכרז שלכם, נכון?

יוליה מלינובסקי: יופי.

יוליה מלינובסקי: אתם צריכים להפעיל את הראש ולחשוב מחוץ לקופסה, איך אתם דואגים לתנאים בסיסיים של המאבטחים במוסדות חינוך.

יוליה מלינובסקי: זה ניתן לעשות.

יוליה מלינובסקי: העירייה מציבה את העמדה פעם אחת, מתחזקת את זה וזה ישרת אותם הרבה שנים.

יוליה מלינובסקי: אני כן הולכת על הנטייה שהאחריות היא של מזמין השירות, כי אי אפשר להטיל את האחריות על קבלן ביצוע כזה או אחר, כי היום זו חברה פלונית ומחר זה חברה אלמונית והעובדים בדרך כלל עוברים מחברה לחברה.

יוליה מלינובסקי: אז האחריות היא של מזמין השירות, אתם צריכים לחשוב איך אתם עובדים מול השלטון המקומי בנושא.

יוליה מלינובסקי: יש פה נציג של אותו בחור שפנה, שהציף את הנושא הזה, מאבטח.

יוליה מלינובסקי: האמת, אני חייבת להגיד, אנשים מפחדים, כבוד היושב ראש, הם מפחדים להיחשף.

יוליה מלינובסקי: יש לי פה פניות עם השמות והטלפונים ותעודות זהות, הם לא מוכנים.

יוליה מלינובסקי: אחד אמיץ היה מוכן והוא מופיע פה.

יוליה מלינובסקי: תודה רבה.

ישראל אייכלר: הנוהג בוועדה לפניות הציבור שזכות הדיבור הראשונה זה לפונים וכמו שאמרה חברת הכנסת מלינובסקי, הפונים פחדו לבוא.

ישראל אייכלר: זה שפנה אליי ראשון, אמרתי לו 'אתה יודע, פנית אליי', הוא עובד בגן ילדים, הוא כל הזמן צריך לפתוח את הזמזם על כל ילד וילד, אמרתי לו 'אתה יכול לבוא, חברת הכנסת מלינובסקי הגישה לגבי בית החולים סורוקה, בוא דבר גם על גני ילדים', הוא אמר 'לא, אני אשאל את החברים שלי'.

ישראל אייכלר: אף אחד מהחברים לא רצה לבוא ואני מבין אותם.

ישראל אייכלר: אז אם יש לנו פה מאבטח שנמצא, איך את אומרת?

ישראל אייכלר: משמרת אחת בשטח, מר שמוליק צרפתי, מאבטח, זכות הדיבור לך, בשם כל הפונים, אתה צריך לדבר בשם כל המאבטחים שמרגישים את מה שאתה מרגיש.

ישראל אייכלר: בבקשה.

<שמוליק צרפתי: קודם כל בקשר לפנייה, לא אני ייצגתי, פשוט המאבטחים בחרו בי כדי שאני אדבר בשמם.

<שמוליק צרפתי: אין לי בעיה להיחשף, למרות שאני לא יודע מה יקרה אחר כך.

ישראל אייכלר: יש חוק הגנה על חושפי שחיתויות.

ישראל אייכלר: אתה לא חושף שחיתות, אבל גם ההגנה הזאת תצטרך להינתן לך באם חס וחלילה בגלל הופעתך - - - אני לא מאמין שמישהו - - - עדיין אנחנו יכולים לדבר פה.

<שמוליק צרפתי: בסופו של דבר אנחנו המאבטחים, אני בעיקרון בודק ביטחוני, לפעמים יש לי עמדה של מאבטח שזו עמדה חיצונית, הם נמצאים שם בשמש הרבה, מים, מביאים להם, עד עכשיו היו מביאים להם בשקיות זבל, עד היום, היום זה כבר אסור.

<שמוליק צרפתי: אוכל לא היינו מקבלים, היינו צריכים להביא אוכל מהבית.

<שמוליק צרפתי: רובנו סטודנטים, חלקם בעלי משפחות, אני סטודנט, צריכים לדאוג לאוכל, במקום שמקום העבודה שלנו כן אמור לדאוג לזה.

ישראל אייכלר: המנהלת שאלה אם אני רוצה לשאול אותך איפה אתה עובד, אבל אני לא רוצה לעשות את זה מבלי לשאול אותך קודם.

ישראל אייכלר: האם אתה מוכן לחשוף איפה אתה עובד או אתה מעדיף לדבר בשם המאבטחים באופן כללי כמקום עבודה?

<שמוליק צרפתי: אני מעדיף לדבר בשם המאבטחים באופן כללי וגם אין לי בעיה לחשוף, זאת לא בעיה.

ישראל אייכלר: לא, היות שזה חשוף, אז אתה לא חייב להגיד איפה.

ישראל אייכלר: אבל תתאר לנו, שאנחנו נבין, את תנאי העבודה איפה שאתה עובד בלי להגיד שם.

<שמוליק צרפתי: אני עובד בבית חולים סורוקה.

ישראל אייכלר: אז יכולת להגיד את זה בהתחלה.

<שמוליק צרפתי: לא שאלת אותי.

ישראל אייכלר: יש לנו הוראה של היועצת המשפטית של הוועדה לפניות הציבור בכל הדיונים שלנו.

ישראל אייכלר: היות שאנחנו עוסקים בבעיות של בני אדם, לא לחשוף שמות של הפונים, אלא אם כן הם בוחרים לעשות את זה.

ישראל אייכלר: אז בבקשה, אני מעריך את זה שאמרת, אז תדבר ספציפית.

<שמוליק צרפתי: בסופו של דבר יש לנו עמדות שמירה שהן חיצוניות.

<שמוליק צרפתי: יש מקומות שהם כן עם מזגנים, אבל המזגנים לא באמת רלוונטיים כשאתה עומד ארבע שעות בשמש ואתה צריך לבדוק רכב רכב, ונכנסים רכבים אחרי רכבים אחרי רכבים אחרי רכבים ואתה בודק אותם.

<שמוליק צרפתי: אתה לא יכול להיות בתוך העמדה אז המזגן לא רלוונטי.

<שמוליק צרפתי: אם זה, כמו שאמרתם, מקום לשבת בו בזמן ההפסקות שאין לנו.

<שמוליק צרפתי: אפשר להגיד שאנחנו יכולים לגשת למוקד, אבל להגיע מעמדה למוקד זה חמש-שבע דקות הליכה.

ישראל אייכלר: אתם לא עובדים שניים שיוכלו להתחלף?

<שמוליק צרפתי: יש עמדות של שניים, יש עמדות של אחד, גם כשאתה יוצא להפסקה אתה יכול לאכול או דברים כאלה.

<שמוליק צרפתי: יש עמדה אחת שאתה עובד בחוץ לבד, אתה בודק גם הולכי רגל וגם רכבים.

<שמוליק צרפתי: עדיין, זה עדיין לא רלוונטי.

<שמוליק צרפתי: נותנים לך הפסקה חצי שעה, אתה צריך לאכול בחצי השעה הזו, לאכול, התרעננות, הכול ואין לנו מקום לשבת בו.

<שמוליק צרפתי: אנחנו צריכים או לאכול בעמדה או לאכול בחוץ, לשים את הדברים שלנו בתוך התיק והאוכל מתקלקל.

<שמוליק צרפתי: אין בעיה, אתה יכול להגיע למוקד, לשבת לאכול שם.

<שמוליק צרפתי: עד שאני מגיע למוקד, עד שאני רוצה לחמם את האוכל, עד שאני רוצה לאכול כמו בן אדם, 25 דקות, אין לי את הזמן להתרעננות או לשירותים או דברים כאלה.

<שמוליק צרפתי: אין לנו את האפשרות הזאת.

<שמוליק צרפתי: כל השמש, כל המים, כל הדברים האלה, זה מאוד מאוד קשה, אלה דברים שאנחנו - - -

ישראל אייכלר: אין לכם הפסקה במשך ארבע שעות רצופות?

ישראל אייכלר: זאת אומרת אתה לא יכול להיכנס לשירותים בלובי של בית החולים?

ישראל אייכלר: בית חולים זה עוד מקום מצוין, זה לא איזה גן ילדים.

<שמוליק צרפתי: אנחנו עובדים מעל 18 אנשים במשמרת, סתם דוגמה, 18, 15 אנשים, אתה לא יכול להוציא את כולם להפסקה, הגיוני, כי אתה צריך שמישהו יאייש את העמדה.

ישראל אייכלר: אבל אתה יכול לעשות תורנות.

<שמוליק צרפתי: גם התורנות.

<שמוליק צרפתי: אז יש אחד שיוצא ראשון, הוא יוצא אחרי שעתיים, שעה וחצי, חצי שעה, אחריו חצי שעה, אחריו חצי שעה, אחריו חצי שעה, יוצא שחלק יוצאים אחרי ארבע, ארבע וחצי שעות.

<שמוליק צרפתי: עמדות שאתה עומד בהן, שלפעמים אסור לך לשבת, כי אנשים תמיד נכנסים ואתה חייב לבדוק אחד אחד.

<שמוליק צרפתי: וגם כשאתה טיפה יושב, אז אסור, כי אסור שיראו אותך יושב כי אתה מאבטח מקום.

<שמוליק צרפתי: אתה צריך להפגין נוכחות, שיראו שיש פה אבטחה.

ישראל אייכלר: אז מה אתה מציע?

ישראל אייכלר: הצגת טוב את עמדת החברות, איך אתה פותר את הבעיה הזאת?

ישראל אייכלר: אמרת שאתה צריך להיות בשטח.

<שמוליק צרפתי: חייב להיות בשטח, אבל לא בהפסקות, ואתה יכול לדאוג לנו למים, לקולרים.

ישראל אייכלר: זאת אומרת שיהיה בבודקה את הדברים הבסיסיים?

<שמוליק צרפתי: הדברים הבסיסיים, הדברים שאנחנו צריכים.

ישראל אייכלר: על בית החולים אני באמת מתפלא, כי הם לא צריכים לעמוד רחוק מדי מהבניין, נכון?

ישראל אייכלר: חוץ מהחניה.

<שמוליק צרפתי: סליחה, לא הסברתי נכון, אין בודקה בעמדה החיצונית.

<שמוליק צרפתי: גם אם יש בודקה אתה לא יכול להיכנס כי אתה צריך לבדוק.

ישראל אייכלר: אבל בסמוך של 10 מטרים יש לך בודקה?

<שמוליק צרפתי: יש בודקה בסמוך של 10 מטרים, אבל אתה לא יכול להיכנס - - -

ישראל אייכלר: ושם יכול להיות איזה מקרר קטן ומזגן?

ישראל אייכלר: ואחד נכנס ומתקרר ומחליף את החבר שלו, קולר מים.

<שמוליק צרפתי: אתה צריך להבין שאסור לי להיכנס, כי אני צריך לבדוק.

<שמוליק צרפתי: אם אני לא בודק, למה אני לא בודק?

<שמוליק צרפתי: לך הביתה.

ישראל אייכלר: אבל יש לך 18 - - -

<שמוליק צרפתי: זה מקום שמכיל 25,000 איש כל יום.

<שמוליק צרפתי: נראה לך הגיוני שאני יכול ב-25,000 איש - - -

יוליה מלינובסקי: בסך הכול 18 מאבטחים?

יוליה מלינובסקי: כנראה הם צמצמו בתוצאות, זו התוצאה.

ישראל אייכלר: אבל אם יש 18 חבר'ה - - -

תמר זנדברג: בכל עמדה, אתה לבד בעמדה?

<שמוליק צרפתי: יש עמדה של אחד, עמדה של שניים.

<שמוליק צרפתי: תלוי, הכול משתנה.

תמר זנדברג: אבל יש עמדות של אחד.

<שמוליק צרפתי: אסור גם לשבת בעמדות, אתה חייב לעמוד.

ישראל אייכלר: אם אתה אחד אסור לך לשבת, אבל אם אתם שניים, אחד יושב - - -

ישראל אייכלר: שניהם חייבים לעמוד.

תמר זנדברג: אם זה שניים סימן שיש עבודה לשניים, הרי לא ישימו סתם, כדי שאחד יוכל חס וחלילה לעשות את הצרכים שלו או לשתות או חמש דקות לנוח או לשבת.

תמר זנדברג: לא צריך להגזים.

ישראל אייכלר: אז בואו נשמע את סורוקה.

ישראל אייכלר: היות שהזכרנו את שמם אז הם צריכים לדבר.

ישראל אייכלר: מה השם?

<משה שדה: משה שדה, אני משנה למנכ"ל בית חולים סורוקה.

ישראל אייכלר: אתה רואה את המאבטחים כשאתה עובר עם הרכב, או שיש לך אישור כניסה - - -

<משה שדה: אני רואה, אני מסתובב המון בשטח.

<משה שדה: מאוד חם בסורוקה, לבי עליהם, גם למאבטחים, גם לאנשי הניקיון, גם למשנעים.

<משה שדה: יש הרבה מאוד עובדים בסורוקה שעובדים בשמש בתנאים מאוד מאוד מורכבים.

<משה שדה: שמוליק, נתחיל עם זה שאני כבר מתחייב שלא יאונה לך כל רע.

<משה שדה: בכל בעיה שיש לך אתה יכול לפנות גם אליי, גם לאבי ביטון, הקב"ט של סורוקה, ואני מבטיח לך שנעשה הכול על מנת לענות על כל הצרכים שלכם.

<משה שדה: אז פה אפשר להיות רגועים.

ישראל אייכלר: קודם כל, כל הכבוד, אני רוצה להודות לך על זה, כי לא כל המנהלים אוהבים שהעובדים יבואו לוועדת כנסת לדבר.

<משה שדה: בסך הכול מדובר בחברה קבלנית, אנחנו קונים שירותים מחברה קבלנית שזכתה במכרז.

<משה שדה: אני מאוד מתחבר למה שאמרת - - -

יוליה מלינובסקי: מי בנה את המכרז?

יוליה מלינובסקי: אתה בנית.

<משה שדה: אנחנו בנינו את המכרז ולדעתי גם שגינו בבניית המכרז.

<משה שדה: בעוד כמה חודשים יש מכרז חדש, אין לי ספק שהדרישות הולכות להיות אחרות לגמרי, הדרישות מהחברה הקבלנית ואלה יהיו דרישות סף.

<משה שדה: אז גם אם בסופו של דבר מקבלים החלטה על בסיס מחיר - - -

יוליה מלינובסקי: אתה תחשב את זה בתחשיב של המכרז.

<משה שדה: חד משמעית.

תמר זנדברג: לכמה זמן המכרז?

<משה שדה: לארבע שנים.

תמר זנדברג: כל פעם ארבע שנים?

<משה שדה: כן.

תמר זנדברג: ומתי הוא פג בדיוק?

<משה שדה: בעוד שלושה חודשים.

<משה שדה: אנחנו נשנה את זה, אנחנו נגדיר דרישות סף וחברה שלא עומדת בדרישות הסף ולא מתחייבת גם, לפי מה שלמדנו - - -

יוליה מלינובסקי: רגע, אתה אומר שאתה תכניס לדרישות הסף גם כמובן את ה - - - סביר להניח שהמצב הזה נוצר בגלל חוסר הכמות במאבטחים, נכון?

<משה שדה: נכון מאוד.

יוליה מלינובסקי: 18 זה כנראה לא מספיק לכזה כמות, אבל אתה אומר עכשיו משהו מאוד יפה, שיכול להיות שבאמת, כפי שאמרה חברת הכנסת זנדברג, אתה תהיה דוגמה ומופת, שאתה תהיה המוסד הציבורי הראשון שתכניס למכרז, חוץ מהנושא של השכר והעלויות, גם תנאים.

יוליה מלינובסקי: או שאתה תיקח את זה על עצמך באופן - - -

תמר זנדברג: אבל הוא גם צריך להיות מתוקצב על זה.

תמר זנדברג: אני מניחה שהכסף - - -

<משה שדה: קודם כל אני מכניס לדרישות הסף תנאים.

<משה שדה: אנחנו מתכוונים להכניס לדרישות הסף שאין מצב כזה של בסטנדרט לעבוד 12 שעות, מאבטח לא יעבוד 12 שעות בסטנדרט, אלא אם אנחנו באמצע מלחמה או שיש משהו באמת חריג וזה גם יהיה באישור מאוד מאוד חריג.

<משה שדה: כבר אתמול נתתי הנחיה לעבוד 8, 8.5 שעות מקסימום ושהחברה תשבור את הראש ביחד איתנו איך עושים את זה.

תמר זנדברג: מה מופיע במכרז?

תמר זנדברג: במכרז מופיע 12?

ישראל אייכלר: יש פה בעיה, מר שדה.

<משה שדה: במכרז מופיע 8.5 שעות אבל לפי שיחה עם המאבטחים, ואני מבין שזה גם המצב, בחלק מהמקרים עובדים 12 שעות ברמת סטנדרט.

ישראל אייכלר: אתה רוצה לעשות דבר טוב, אבל תיזהר לא לפגוע, כי מדובר באנשים שמקבלים שכר מינימום בדרך כלל.

ישראל אייכלר: אם אתה תמנע מהם את ארבע השעות הנוספות שיש להם אתה פוגע בשכרם.

<משה שדה: עובד שיהיה מעוניין לעבוד עוד ארבע שעות הוא יוכל לעבוד, אבל בטח לא מעבר ל-12 שעות, כי זה - - -

ישראל אייכלר: כן, זה ברור, אבל לא למנוע.

ישראל אייכלר: לפעמים אנחנו רוצים להיות - - -

יוליה מלינובסקי: אבל התנאים הבסיסיים, מים, חדר מנוחה.

ישראל אייכלר: אז אני רוצה לומר, שוב, שלמרות אחריות החברה, בית חולים סורוקה לוקח עליו אחריות מלאה, על התנאים הבסיסיים האלה.

ישראל אייכלר: אני כבר אפרט מה עשינו ומה אנחנו מתכוונים לעשות.

ישראל אייכלר: קודם כל עמדות המאבטחים, כמו שאמרתם, מוזגו.

ישראל אייכלר: לפני כמה חודשים התקנו מזגן בכל עמדת מאבטח.

ישראל אייכלר: עמדת מאבטח נמצאת בסמוך לשער הרכבים.

ישראל אייכלר: ברגע שאין רכב אפשר להיכנס לתוך עמדה ושם הרבה יותר נעים.

ישראל אייכלר: אנחנו כמובן נדאג עכשיו לריהוט טוב יותר, ואם צריך מקרר אז גם למקרר.

ישראל אייכלר: התקנו הצללות זמניות מפני השמש בכל העמדות בבית החולים.

ישראל אייכלר: כרגע זה מפני השמש, אנחנו עכשיו נערכים וחושבים מה אנחנו עושים לפני החורף.

ישראל אייכלר: יש כמה עמדות שמאוד מאתגרות לפני החורף מכיוון שנכנסות משאיות מאוד גבוהות, רכבי חירום ואנחנו באמת צריכים לחשוב איך אנחנו יכולים לעשות את זה, שמצד אחד העמדה תגן מפני הגשמים העזים, אבל מצד שני יוכלו להיכנס כל הרכבים בצורה מהירה ללא בעיות.

ישראל אייכלר: שהייה בעמדה בשמש לא עולה היום על שלוש שעות.

ישראל אייכלר: מאבטח בשמש שלוש שעות, הוא מוחלף לאחר שלוש שעות, הוא עובר לעמדה מוצלת.

ישראל אייכלר: בתוך השלוש שעות אם הוא רוצה לצאת, יש לו מחליף?

<משה שדה: בתוך השלוש שעות, אם קורה משהו והוא מבקש לצאת, אז בדרך כלל - - -

יוליה מלינובסקי: זה מה שקורה עכשיו או שאתם מתכוונים לעשות?

<משה שדה: זה כבר קורה.

יוליה מלינובסקי: זה כבר קורה שאתם לא עומדים יותר משלוש שעות?

<משה שדה: בשמש.

<שמוליק צרפתי: לא.

יוליה מלינובסקי: כנראה שאתם לא מתואמים.

<משה שדה: אז אנחנו חלוקים בדעתנו, זה גם קורה.

<שמוליק צרפתי: אני יודע מה קרה אתמול, בעמדה - - -

<משה שדה: לא, אבל מה קורה בדרך כלל.

<שמוליק צרפתי: אני יכול להגיד לך שיש עמדות שאתה נמצא שם שלוש וחצי שעות וגם ארבע.

<שמוליק צרפתי: יש עמדה ספציפית - - -

<משה שדה: דרך אגב כשאני אומר שלוש שעות זה בדרך כלל שעתיים וחצי, אבל בסדר, אנחנו חלוקים בדעתנו.

<משה שדה: אני אבדוק שוב פעם.

<משה שדה: אנחנו בדקנו, גם אתמול קיימנו שולחן עגול עם מאבטחים ובסך הכול כולם הבינו ואמרו שהם עובדים עד שלוש שעות, שזה גם קשה.

<משה שדה: דרך אגב, גם שלוש שעות בשמש זה קשה.

<משה שדה: בימים האלה אנחנו מאתרים חדר מנוחה למאבטחים, בעקבות הפנייה, דרך אגב.

<משה שדה: מזון ומים זו בכלל לא שאלה.

<משה שדה: השקיות שמדברים עליהן אלה שקיות עם קרח לבקבוקי מים שנמצאים בעמדות.

<משה שדה: אנחנו כבר שינינו את זה בעקבות הפנייה וזה מגיע בקלקרים, קרח בקלקרים.

<משה שדה: אנחנו נדאג למים זורמים עד לעמדה, כולל תחנות רענון בסמוך לעמדה, אם זה מקלחות קרות בסמוך לעמדה.

<משה שדה: זכויות העובד, אנחנו פרסמנו ותלינו מה הן זכויות העובד, יש גם איש קשר מטעם בית החולים על כל פנייה.

<משה שדה: למרות שהם לכאורה עובדים של חברה קבלנית.

<משה שדה: בכל בעיה שיש הם יכולים לפנות לאיש קשר מטעם בית החולים.

יוליה מלינובסקי: ויש לך אחריות פלילית בגלל זה אתה עכשיו - - -

<משה שדה: נכון.

<משה שדה: ומיגון המאבטחים.

<משה שדה: דווקא החברה הקבלנית כן דואגת לכובעים, לקרם הגנה, ואנחנו נקפיד עכשיו שהמאבטחים משתמשים בדברים האלה כדי להגן על עצמם.

ישראל אייכלר: אני רוצה להודות לך שאתה נחשון.

ישראל אייכלר: כתוב שמפרסמים עושי מצווה, למה?

ישראל אייכלר: שממנו יראו וכן יעשו.

ישראל אייכלר: אני הייתי מצפה ומבקש ממשרד הבריאות, אם הדוגמה של סורוקה מוצאת חן בעיניך ויש לך עוד משהו, אולי תחייב את כל בתי החולים לעשות את זה.

<יורם רובינשטיין: אני יכול לומר שאנחנו כמשרד הבריאות פועלים בשני כיוונים, האחד, אנחנו מפעילים בעצמנו בבתי החולים הממשלתיים, אני יכול לומר שהסטנדרטים האלה הם סטנדרים שהם קבועים ואנחנו אוכפים אותם בבתי החולים.

<יורם רובינשטיין: אנחנו פועלים מול שאר מערכת הבריאות, מול שירותי בריאות כללית ושאר בתי החולים כרגולטור, שם אנחנו מגיעים לביקורות ואנחנו בהחלט מקפידים על הדברים האלה.

<יורם רובינשטיין: עם זאת היכולת שלנו לאכוף עליהם היא מוגבלת.

<יורם רובינשטיין: אני מאוד מברך על הדיון הזה ואני בהחלט הייתי שמח אם היו לנו כלים חזקים יותר לאכוף את הנושאים האלה של תנאי ההעסקה של מאבטחים.

<יורם רובינשטיין: אני חושב בהחלט שחקיקה נכונה, גם לגבי תנאים, זה משהו שמאפשר.

<יורם רובינשטיין: בסופו של דבר, כשאנחנו באים, גם כרגולטור וגם כשאנחנו מ - - - אנחנו נתקלים גם בהתנגדויות, גם בדרישות תקציביות וגם בבעיות אחרות וקשה לנו הרבה דברים לאכוף, גם כרגולטור, מתוקף זה שאין חקיקה בנושא הזה.

<יורם רובינשטיין: כמו שהייתה חקיקה בתנאים הסוציאליים - - -

ישראל אייכלר: אבל אתם כמשרד הבריאות ואתה כממונה על הביטחון אתה יכול להגיד 'אני דורש', אתה יכול להוציא הנחיה, אני לא יודע אם זה נקרא חוזר מנכ"ל, 'אני דורש מכל בתי החולים בעמדת המאבטח', כמו שאתה דורש בטח עשרה דברים אחרים בענייני ביטחון אז אתה גם רוצה קצת מזגן ומקרר וקולר.

<יורם רובינשטיין: אנחנו בהחלט עושים את זה.

<שלומית אבינח: בחוזר מנכ"ל.

תמר זנדברג: מי הגורם שמתקצב את זה?

תמר זנדברג: זו גם שאלה.

תמר זנדברג: הרי השמיכה קצרה.

ישראל אייכלר: המזמין.

ישראל אייכלר: גם אמרה את זה חברת הכנסת מלינובסקי, אי אפשר להטיל את זה על חברת האבטחה, צריך להטיל את זה על המזמין.

יוליה מלינובסקי: זה מה שאני אומרת, מזמין השירות.

תמר זנדברג: אבל המזמין זה בית חולים ציבורי.

תמר זנדברג: ההכנסות, ההוצאות, הכול מפוקח ולפעמים גם מתוקצב, או מקופת חולים או מהמדינה.

תמר זנדברג: זאת אומרת אין פה איפה למשוך, אם הוא ירצה להוסיף, לשלם לחברות יותר ולהגיד - - -

ישראל אייכלר: לא לחברות, הוא יבנה את הבודקה.

תמר זנדברג: כן, אבל החברות עונות למכרז שלו.

תמר זנדברג: אם הוא שם תנאים זה עולה כסף, אם זה עולה כסף הוא צריך לשקף את זה לחברות.

תמר זנדברג: זו שרשרת.

תמר זנדברג: השאלה, כשזה מגיע אליכם, זה יבוטא בתקציב?

<פיני שיף: הכול מתומחר בסופו של דבר.

תמר זנדברג: בית חולים שיגיד, אני רוצה משמרות של 8.5 שעות, בודקה, מזגן, מקרר, הפסקות יותר, אולי חפיפה יותר בין המשמרות, כדי שאחד יוכל לצאת, אחד להיכנס, החלפה במשמרת של 8 שעות לחצי שעה עם עוד מאבטח.

תמר זנדברג: אלה דברים שעולים כסף, אתם תתקצבו את זה?

<פיני שיף: הכול יתומחר במסגרת המכרז.

תמר זנדברג: זה שאתם תתמחרו אנחנו יודעים, השאלה אם הם יתקצבו.

<יורם רובינשטיין: אני לא הגורם המתקצב.

<פיני שיף: אני אסביר תיכף.

תמר זנדברג: מי הגורם המתקצב?

<יורם רובינשטיין: אגף התקציבים, משרד הבריאות - - -

יוליה מלינובסקי: לא, אבל אתה כמנהל אגף הביטחון.

<יורם רובינשטיין: אני יכול לומר לכם שהעמדה המקצועית שלנו, שאותה אנחנו מעלים, בהחלט תואמת את מה שאתם אומרים.

<יורם רובינשטיין: זה נכון שבספו של דבר - - -

ישראל אייכלר: תוכל להעביר לנו את רשימת הדרישות שלכם בעניין הזה, שנוכל להביא את זה בוועדה?

יוליה מלינובסקי: אבל אתה בעצם אחראי על הביטחון והמכרזים של בתי החולים בתחום הביטחון עוברים דרכך, אתה מאשר אותם.

<יורם רובינשטיין: אך ורק המכרז של בתי החולים הממשלתיים עובר דרכי, המכרז הזה כן כולל את כל התנאים שאתם הזכרתם ואנחנו בהחלט אוכפים את זה.

<יורם רובינשטיין: אני מזמין אתכם לבוא ולראות את זה בבתי החולים - - -

יוליה מלינובסקי: בית חולים סורוקה הוא - - -

<יורם רובינשטיין: סורוקה הוא לא ממשלתי.

יוליה מלינובסקי: הוא של קופת חולים.

<יורם רובינשטיין: ופה אנחנו מוגבלים.

ישראל אייכלר: אבל משרד הבריאות ממונה על כל בתי החולים, לא רק על הממשלתיים.

<יורם רובינשטיין: הוא ממונה על בתי החולים כרגולטור, אבל בפועל אנחנו לא מפעילים, לא את סורוקה, אין לנו - - -

ישראל אייכלר: לא, אני מדבר עליך כעל רגולטור.

ישראל אייכלר: אתה צריך לפקח שבתי החולים יעמדו בתנאים הבסיסיים שאתה תכתוב אותם ואנחנו רוצים לראות אותם.

<יורם רובינשטיין: אנחנו מסכימים על זה ואנחנו בהחלט עושים את זה, אנחנו גם נחזק את הפעולה הזו.

ישראל אייכלר: לא צריך חוק, חוזר מנכ"ל יכול לעשות את זה.

<יורם רובינשטיין: אנחנו בהחלט פועלים בכיוון הזה.

יוליה מלינובסקי: קופות החולים כפופות אליך, ככה או ככה הם כפופים אליך, אתה משרד הבריאות.

<יורם רובינשטיין: זה נכון.

ישראל אייכלר: בואו ניתן למר רובינשטיין לסכם.

<יורם רובינשטיין: אני אומר שוב, חוזרי מנכ"ל הם כלי חשוב שאנחנו משתמשים בו ועם זאת אם יורשה לי להגיד כאן, זה לא כלי לטעמי מספיק חזק כדי באמת לאכוף את הדברים.

<יורם רובינשטיין: בסופו של דבר החקיקה תהיה הרבה יותר חזקה.

<יורם רובינשטיין: גם כשאנחנו באים ונותנים הנחיות רגולטוריות, הן באות עם עוד הרבה הנחיות אחרות, הרבה מאוד דרישות תקציביות שגם אני מתמודד בתוך המשרד ונאבק עליהן.

<יורם רובינשטיין: בסופו של דבר כולנו מכירים את הצרכים ואת הבעיות של המערכת.

<יורם רובינשטיין: אנחנו מתמודדים מול דרישות אחרות ומול תעדופים אחרים ואנחנו לא תמיד בסדר העדיפויות הראשון.

<יורם רובינשטיין: חקיקה הרבה פעמים פותרת את הדברים ומקלה עלינו.

ישראל אייכלר: אני הבנתי שאתה מגלגל את זה אלינו, אנחנו ניקח את התפקיד.

<יורם רובינשטיין: אני אומר שבתחום שלנו אנחנו בהחלט פועלים בכיוון הזה.

<יורם רובינשטיין: אני אומר גם שדברים שנאמרו פה, למשל על שעות עבודה, זו הנחיה שהיא לא רק הנחיה שבאה לטובת העובדים, אלא גם כהנחיה שהיא מבצעית.

<יורם רובינשטיין: אנחנו בהחלט אוכפים את זה.

<יורם רובינשטיין: יש פה גם דרישה של הרגולטור שלנו, של משטרת ישראל, בנושא הזה.

ישראל אייכלר: איך אתם אוכפים את זה?

<יורם רובינשטיין: אנחנו מקפידים, אחת, שבמכרזים שלנו אנחנו כן מקבעים את הדרישות האלה, גם של כמויות העובדים.

<יורם רובינשטיין: אנחנו מבצעים בקרות בכל בתי החולים כדי לבחון את הדברים האלה וזאת האכיפה שלנו גם.

ישראל אייכלר: תודה רבה, אדון רובינשטיין.

ישראל אייכלר: עכשיו חבר הכנסת יואל רזבוזוב.

יואל רזבוזוב: תודה, כבוד היושב ראש.

יואל רזבוזוב: אני מברך על הדיון, תודה לחברת הכנסת מלינובסקי, זה דיון חשוב, גם אני מקבל המון פניות.

יואל רזבוזוב: לדוגמה בחורף קיבלתי פנייה מנתיבות, של מאבטח שלא נתנו לו להדליק מכשיר חימום, היה לו קר, אמרו לו שאסור להדליק חימום, אנחנו להשתמש בשקע.

יואל רזבוזוב: יש באמת מגוון של פניות בנושא.

יואל רזבוזוב: אני חושב שדווקא כאן לבוא, אני חושב שהבעיה הרבה יותר רחבה, לבוא עכשיו ולדבר על מוסדות ציבור כמו בתי חולים, שיחסית, עוד פעם, אם אנחנו לא יודעים לאכוף כאן, במקומות האלה, אז אני כבר לא מדבר על המקומות הפרטיים, שם הבעיה יותר גדולה.

ישראל אייכלר: כמו גני ילדים ובתי ספר.

יואל רזבוזוב: יש מאבטחים שעובדים גם בקניונים ובמקומות שהם לא ציבוריים, מקומות פרטיים, שם בכלל בעסקים הפרטיים יהיה לנו קשה מאוד.

יואל רזבוזוב: לגבי החקיקה, גם כאן צריך לחשוב, אני כן מסכים שצריך לעשות משהו מסוים כדי למנוע את התופעה, כי התופעה בסוף זה בני אדם שעובדים בתת תנאים ואנחנו חייבים לשפר.

יואל רזבוזוב: ומאוד חשוב לציין גם רגולטורית, לא לפגוע גם בעסקים, כי בסוף זה עולה כסף.

יואל רזבוזוב: אם אנחנו מכניסים מכרז, אז צריך לתקצב את זה.

יואל רזבוזוב: אז באמת זה לא כזה פשוט.

יואל רזבוזוב: מה שאני חושב, מבחינת החקיקה, כמו שהייתה חקיקה מינואר 2015 ששם היה מבחן פסיכוטכני למאבטחים, שהוא לא תורגם, נגיד, לשפה הרוסית, שאנחנו כאן בסוף תרגמנו את המבחן הזה, יחד כמובן עם המשרד לבטחון פנים ועם כולם, אז לא חשבו בחקיקה שיש הרבה מאבטחים דוברי רוסית שלא יכולים לענות על 600 שאלות בשפה העברית.

יואל רזבוזוב: אז גם בחקיקה הזאת, אם אנחנו כבר הולכים לכיוון הזה, צריך לחשוב גם על העלויות, מי יממן, מי ישלם, וכמובן גם על התנאים שבחלק מהתנאים לא נפגע בצד כזה או אחר.

יואל רזבוזוב: אז אני אומר, אין לזה פתרון מיידי, אבל כן צריך להסתכל על התופעה הרחבה, המוסדות הציבוריים כמובן וגם המדינה מתקצבת, אבל במקומות פרטיים צריך לתת יותר דגש.

ישראל אייכלר: אבל אחת הבעיות שציינת, למשל בגני ילדים, שזה מקום קטן ופרטי, לא תמיד זה של העיריות, להטיל על מי שמפעיל גן ילדים את התנאים שמאבטח צריך שם.

ישראל אייכלר: זו בעיה קשה.

יוליה מלינובסקי: לא, זה מתוך בחירה.

יוליה מלינובסקי: אם זה גן פרטי - - -

יואל רזבוזוב: גן פרטי לא חייב.

יוליה מלינובסקי: בגן פרטי לא מחייבים אותך.

יואל רזבוזוב: הם גם לא לוקחים, זה עולה להם הרבה כסף, הם לא ייקחו את זה.

יוליה מלינובסקי: זה מכמות ילדים מסוימת.

ישראל אייכלר: אנחנו נאפשר עכשיו למר פיני שיף, שהוא הארגון הארצי של חברות האבטחה בישראל.

ישראל אייכלר: המנכ"ל פיני שיף, בבקשה, תתייחס לכל הנקודות שדיברנו, מגן הילדים עד בית החולים.

ישראל אייכלר: כי בית החולים זה הכי נוח לנו, אנחנו מטילים את זה על תקציב גדול וזה בסדר, מה אנחנו עושים בגני הילדים בכל הארץ?

<פיני שיף: אני אנסה לפשט את העניין הזה.

<פיני שיף: הנושא של עמדות למאבטחים מתגלגל בכנסת כבר מספר שנים, זה התחיל עם הצעת חוק של חבר הכנסת לשעבר דניאל בן סימון, שנפגש איתי ביום מסוים וביחד גיבשנו הצעת חוק שמסיבות כלשהן לא יצאה אל הפועל והיא עוברת, היא עברה בוועדת הכלכלה לפני מספר חודשים בראשותו של חבר הכנסת כבל, ובוועדת העבודה עם חברת הכנסת מלינובסקי, לפני כשבועיים שלושה.

<פיני שיף: כך שהנושא עובר בין ועדות הכנסת ואני חושב שהגיע הזמן לשים באמת סוף לעניין הזה ולקבל איזה שהיא החלטה שיש בה גם היגיון ארגוני וגם היגיון מבצעי.

<פיני שיף: אני מבקש להסביר את הדברים הבאים.

<פיני שיף: העבודה של אנשי האבטחה, ואני לא מתייחס כרגע למוסד כזה או אחר, לא לבתי החולים ולא למוסדות החינוך, מסיבה פשוטה, האבטחה בישראל מתבצעת באלפי מקומות עבודה ברחבי הארץ, גם במגזר הציבורי וגם במגזר הפרטי, כך שצריך להתייחס לנושא באופן ממוקד ולא למקום עבודה כזה או אחר או לתקציב שלו או לתנאי המכרז שלו.

<פיני שיף: אלה דברים שניתן לטפל בהם, אבל אין טעם לעסוק בהם עכשיו.

<פיני שיף: העבודה המבצעית, אדוני, של איש האבטחה, אינה מתבצעת בתוך עמדה, מסיבה פשוטה, מפני שהוא צריך לבוא במגע עם קהל, הוא צריך לבצע בידוק ביטחוני לנכנסים למתקן, הוא צריך לבדוק כלי רכב, הוא צריך להגיב במקרה של פיגוע, במקרה של הפרת סדר, הוא חמוש בנשק, מצפים ממנו למענה אבטחתי במידה שקיימת בעיה.

<פיני שיף: כל מה שאמרתי עכשיו, מאפייני העבודה המבצעיים של איש האבטחה, לא מתבצעים מתוך עמדה, אבל אתה כבר ציינת פה וחבריך חברי הכנסת ציינו, יש הפסקות, יש מקומות שבהם ניתן לעשות את זה מתוך העמדה.

<פיני שיף: כשאנחנו נכנסים לבית החולים בילינסון אנחנו עוברים בתוך מבנה שבו נמצאים המאבטחים, הקהל עובר דרך מבנה, זו לא עמדה קטנה, זה מבנה קצת יותר גדול, אבל זה מקרה שהמאבטחים נמצאים במבנה מוגן, ממוזג, מחומם, בהתאם לעונות השנה, והם מבצעים את העבודה שלהם, את סינון הקהל ובדיקתו בתוך המבנה.

<פיני שיף: ברוב מקומות העבודה לא ניתן לבצע את העבודה מתוך עמדה אלא בהפסקות.

<פיני שיף: ישנם 4,500 מוסדות חינוך במדינת ישראל, אין שום בעיה שבפתחו של כל בית ספר תהיה עמדה ממוזגת ומחוממת, מסיבה פשוטה, רוב שעות היממה, למעט כניסת תלמידים, כניסת מורים לחדר המורים, כניסה של אנשי תחזוקה או קבלנים, איש האבטחה, למעט סריקות שהוא צריך לבצע בהתאם לתדירות שמשטרת ישראל מנחה אותו, רוב הזמן הוא יכול להימצא בעמדה.

<פיני שיף: הוא סוגר את השער, בית הספר סגור, יש לו מועדים לביצוע הסריקות סביב הגדר, הוא חוזר חזרה והוא בעמדה.

<פיני שיף: אין שום בעיה.

<פיני שיף: הסיפורים שמספרים לנו בכל מיני מקומות עבודה מדוע לא ניתן להציב עמדה, זו התחמקות מהצבת העמדה, פשוט מאוד.

<פיני שיף: לכן מה שאני מציע, ואני הגשתי - - -

ישראל אייכלר: כשאתה אומר התחמקות אתה מתכוון למרכז השלטון המקומי וראשי הרשויות?

<פיני שיף: אני לא אומר כרגע מי, ישנה התחמקות של רוב המוסדות, הגופים ומקומות השירות במדינת ישראל מהצבת עמדה.

ישראל אייכלר: כי זה עולה כסף.

<פיני שיף: כי זה עולה קצת כסף.

ישראל אייכלר: על זה בדיוק אנחנו בוכים.

ישראל אייכלר: אנחנו יכולים להבין שיש מצב שאי אפשר להכניס את המאבטח בפנים כי הוא צריך להיות בחוץ, אבל כשאפשר, בגלל כסף, להשאיר אותו בשמש, זה - - -

<פיני שיף: זה לא בסדר.

<פיני שיף: תנסה היום להעמיד איש אבטחה בעבודה מבצעית, ואתה ציינת את זה, אמרת, הוא צריך להיות ערני, הוא לא יכול לעמוד תחת כיפת השמים במשך שעות ולבצע עבודה מבצעית יעילה תחת חום של 32, 35, 38 מעלות, לחות איומה או בימי גשם.

<פיני שיף: זה הרי לא יעלה על הדעת, באמת.

<פיני שיף: לא יעלה על הדעת.

<פיני שיף: ואני לא מבין את אותם מקומות עבודה שמתחמקים מהעניין הזה.

<פיני שיף: רוצים לתמחר את זה?

<פיני שיף: תתמחרו את זה.

<פיני שיף: רוצים להכניס את זה במכרז?

<פיני שיף: תכניסו את זה במכרז.

<פיני שיף: מה זה משנה, אלה דברים אינדוסטריאליים, זה שטויות, אבל ההתחמקות מלבצע את זה, אני לא מבין אותה ואני מכיר הרבה מקומות עבודה, הרבה מקומות שירות, שבהם הצבת העמדה היא לא בעייתית.

<פיני שיף: המבנה מאפשר את זה, התוואי הטופוגרפי מאפשר את זה, הרשות המקומית מאפשרת העמדת מבנה יביל בהיתר, לא בהיתר, זה בכלל לא משנה.

ישראל אייכלר: מי לדעתך צריך לממן את הבודקה?

<פיני שיף: אני חושב שמזמין השירות צריך לעשות את זה, מפני שחברות האבטחה נותנות שירותים לאלפי מקומות עבודה במדינת ישראל, לא יעלה על הדעת להפיל את זה עליהם.

<פיני שיף: זה פעם אחת.

ישראל אייכלר: למשל החלק של הפריג'ידר והקולר והציוד - - -

<פיני שיף: אני מיד אכנס לזה.

ישראל אייכלר: אלה דברים שאתם כן יכולים לעשות.

<פיני שיף: פעם שנייה, לחברת האבטחה אין סמכות להציב בחצרו של, אני נוקט בלשון משפטית, בחצרו של איקס להציב עמדה.

<פיני שיף: הלקוח חייב לאשר הצבת עמדה, היכן להציב אותה וכך הלאה.

ישראל אייכלר: יכול להיות שצריך לחלק את ההוצאה בין המבנה, שזה המזמין, לבין הציוד האישי של המאבטח.

<פיני שיף: אין בעיה.

<פיני שיף: אני מתנצל שאני מאריך בדברים.

ישראל אייכלר: לא, אתה לא חייב להאריך.

<פיני שיף: תנאי העסקתו של העובד מפורטים בהסכם הקיבוצי שנחתם בין ארגון חברות האבטחה לבין ההסתדרות.

<פיני שיף: כל התנאים מפורטים.

<פיני שיף: התנאים הפיזיים של הצבת עמדה, אני מצטט את המשפטנים, לא יכולים להיכלל במסגרת של הסכם קיבוצי, מפני שלא דנים בהסכם קיבוצי על מבנים.

<פיני שיף: ולכן אם הוועדה תקבל החלטה שעל מזמין השירות להציב את העמדה וכל יתר הדברים האינדוסטריאליים ייסגרו במסגרת המכרז ובמסגרת החוזה, אני חושב שהבעיה פתורה, אבל זה יכניס למודעות של מקומות השירות שצריך להציב עמדה למאבטחים, נקודה.

יוליה מלינובסקי: אתה אומר לפצל, נכון?

יוליה מלינובסקי: אני מבינה אותך נכון?

יוליה מלינובסקי: אתה אומר שהמבנה או מה שקשור למבנה זה על מזמין השירות, והתכולה, שזה אולי מים, תנור, מקרר, שולחן, כיסא, זה על קבלן הביצוע.

<פיני שיף: שוב, זה צריך להיסגר במסגרת המכרז.

ישראל אייכלר: לא כל התכולה, אני מדבר על הציוד האישי.

ישראל אייכלר: אני מחלק את זה, לעניות דעתי, הציוד האישי של המאבטח שזה כולל - - -

<פיני שיף: חברת האבטחה אחראית לזה על פי ההסכם.

יוליה מלינובסקי: אתה אומר ציוד אישי, של המאבטח.

ישראל אייכלר: אני רוצה לחלק את ההוצאה כי זו הוצאה גדולה, בין המזמין שהוא צריך לתת את המבנה ואת הבודקה ואת התחזוקה ואת הכול, אבל את הציוד האישי שחשוב למאבטח, שזה שתייה, מקרר קטן, קולר או הדברים האלה, כמו שנותנים לו כובע וחליפה, שייתנו לו גם את ה - - -

<פיני שיף: אין בעיה, הלקוח יגדיר את זה בתנאי המכרז וזה יבוצע.

<פיני שיף: זה לא בשמים.

<פיני שיף: אנחנו מדברים בסך הכול על עמדה של מטר מרובע, זה כל הסיפור, עם מזגן של חצי כוח.

<פיני שיף: זה לא מבנה מסובך.

ישראל אייכלר: הסתדרות העובדים הלאומית.

ישראל אייכלר: עדי דואק, מנהלת חטיבת נותני שירותים בהסתדרות העובדים הלאומית.

<עדי קוסטה דואק: נכון מאוד.

<עדי קוסטה דואק: חטיבה שמייצגת כ-30,000 מאבטחים, מנקים ועובדי כוח אדם בארץ.

<עדי קוסטה דואק: אנחנו קיבלנו פנייה למרכז המידע שלנו ממאבטחים בבית חולים סורוקה על תנאי העבודה הבסיסיים שלהם.

<עדי קוסטה דואק: את הפנייה הם הפנו אלינו כשאנחנו לא ארגון יציג שלהם ואנחנו לא מקבלים מהם שום דמי חבר.

<עדי קוסטה דואק: אבל הם פנו אלינו אחרי שהם פנו לחברה, הם פנו לבית החולים, לקב"ט, מספר פעמים, ולהסתדרות הכללית ולא נמצא פתרון בנושא שלהם.

<עדי קוסטה דואק: אחרי שהם פנו אלינו אני אישית, יחד עם איש השטח שלי, נמרוד, ירדנו לשטח לבחון את הנושא.

<עדי קוסטה דואק: שמוליק שנמצא פה, כנראה התרגש קצת בדבריו, ולא הדגיש את הדברים כמו שהם באמת.

<עדי קוסטה דואק: אני הייתי שם ביום חם מאוד, 40 מעלות, צילמתי את התמונות, שלחתי את זה גם לחבר הכנסת איתן כבל שיזם ועדה בנושא הזה והיה חשוב לי שהוא יראה מה קורה שנה אחרי הוועדה שהוא יזם.

<עדי קוסטה דואק: המאבטחים עומדים במשך שעות, ולא שלוש שעות, בחוץ, בחום, עם שמשייה.

<עדי קוסטה דואק: אין להם שום אפשרות להגיע לבודקה ממוזג 10 מטרים משם כי זה לא קיים בחלק מהעמדות.

יוליה מלינובסקי: לא קיימת בודקה, או שאין להם זמן ללכת?

<עדי קוסטה דואק: כששאלתי את המאבטחים מה אתם עושים בזמן ההפסקה, איפה אתם יושבים?

<עדי קוסטה דואק: אין להם חדר מנוחה.

<עדי קוסטה דואק: האם אתם יכולים להיכנס לחדר האוכל?

<עדי קוסטה דואק: כי צו ההרחבה הסדיר את זה ב-2014, אז אין להם אפשרות לאכול בחדר האוכל.

<עדי קוסטה דואק: האם אתם שותים מים?

<עדי קוסטה דואק: אז הם אמרו שמביאים להם בשקיות זבל את הקרח לעמדות.

<עדי קוסטה דואק: אז אני חושבת שיש פה הפרה בוטה - - -

ישראל אייכלר: מה הסיבה שאסור להם להיכנס לחדר האוכל?

<עדי קוסטה דואק: זה כבר הוסדר אחרי ששלחתי מכתב, אדוני, מלפני חודש.

<פיני שיף: לא צריך מכתבים, אדוני, זה מוגדר בהסכם הקיבוצי עם ההסתדרות הכללית.

<עדי קוסטה דואק: אבל זה לא קרה.

תמר זנדברג: אבל זה מה שהיא אומרת.

יוליה מלינובסקי: זה לא היה.

<עדי קוסטה דואק: עד לפני שבוע זה לא קרה.

<עדי קוסטה דואק: סליחה, אני רוצה לסיים את דבריי.

<פיני שיף: מה, יש פה תחרות בין ההסתדרויות?

<עדי קוסטה דואק: לא, יש פה עובדה בשטח שמאבטחים - - -

ישראל אייכלר: לא, מה שברור זה שיש פה זכות דיבור, אף אחד לא הפריע לך.

<פיני שיף: אתה צודק.

<עדי קוסטה דואק: יש פה מאבטחים שנמצאים בשטח, שלא החברה ולא מזמין השירות דאג להם במשך שנים רבות.

<עדי קוסטה דואק: עכשיו התחילו לשים להם צליות, עכשיו נתנו להם להיכנס לחדר האוכל.

<עדי קוסטה דואק: אז אני מתנצלת שאני ככה מאוד אולי לא נעימה - - -

ישראל אייכלר: לא צריך להתנצל, על זה הגעתם.

<עדי קוסטה דואק: אבל הנושא הזה מאוד מאוד חשוב לי.

<עדי קוסטה דואק: בתור ארגון שמייצג אלפי עובדים בתחום הזה חייבים להכניס את זה כחקיקה, כי אף אחד לא ייקח את האחריות הזאת.

<עדי קוסטה דואק: לא מזמין השירות ישלם את הדבר הזה, לא חברות הקבלן ישלמו את זה והמאבטחים בשנת 2016 ואולי עוד ארבע שנים ימשיכו להיות בשמש, בגשם, בתנאים כאלה, כי מבחינת כל הנוגעים בדבר הם פחות חשובים.

<עדי קוסטה דואק: המחיר חשוב, תנאי המכרז חשובים, הכול מסביב חשוב, המאבטח פחות חשוב, לצערי.

יוליה מלינובסקי: מה זה לא נתנו להיכנס לחדר האוכל?

<משה שדה: לא נתנו להיכנס לחדר האוכל.

<משה שדה: הבנתי שבגלל מחסור במאבטחים ביקשו מהם לא לגשת לחדר האוכל, אלא להגיע ולאכול במוקד השמירה שלנו.

<משה שדה: ברגע שזה הגיע לידיעתנו, דרך אגב אנחנו לא ידענו את זה, ברגע שזה הגיע לידיעתנו ניתנה הנחיה באותו רגע, זה נכון, אלה דרישות החוק, להיכנס לחדר האוכל.

<משה שדה: זה אחת.

<משה שדה: שתיים, חלק מהדברים שאמרת לא מדויקים בכלל כי לדוגמה עמדת שמירה ממוזגת יש בכל כניסה לבית החולים.

<משה שדה: אין עמדה חשופה לשמש שאין בטווח של עד 10 מטרים עמדת שמירה ממוזגת.

<משה שדה: אנחנו התקנו מזגן בכל עמדה ועמדה.

<משה שדה: ברוב העמדות יש הצללה והיום בכל העמדות כבר יש הצללה.

<עדי קוסטה דואק: בכניסה למיון החדש יש עמדה?

<משה שדה: ושתי עמדות, בעקבות הפנייה, בדקנו והצללנו בשבוע האחרון.

<עדי קוסטה דואק: בעקבות הפנייה, אוקיי.

<משה שדה: אבל ביתר העמדות בחודשים האחרונים.

יוליה מלינובסקי: בשבוע האחרון כנראה נתנו להיכנס לחדר האוכל ועשו זה.

יוליה מלינובסקי: זה כבר משהו.

תמר זנדברג: בסדר, עשית משהו.

יוליה מלינובסקי: את מבינה?

יוליה מלינובסקי: לפחות זה.

תמר זנדברג: אז כשאומרים שחברי כנסת לא עושים כלום, עשית משהו.

<משה שדה: אבל אני רוצה לומר, אוכל היה.

יוליה מלינובסקי: לא, סליחה, אדוני.

יוליה מלינובסקי: ממש יש לי צמרמורת עכשיו, מה זה לא נתנו להיכנס לחדר אוכל?

יוליה מלינובסקי: אתה שמעת מה שאמרת?

יוליה מלינובסקי: כאילו מה הוא?

יוליה מלינובסקי: הוא לא בן אדם?

יוליה מלינובסקי: הוא זבל, הוא לא קיים?

יוליה מלינובסקי: כאילו הוא עומד בשמירה, בעמדה, כולם אומרים לו בבוקר 'היי, מה שלומך?

יוליה מלינובסקי: תודה, איך אתה מרגיש?' ונוסעים לחדר הממוזג.

יוליה מלינובסקי: אף אחד לא יודע איך הוא מרגיש, מה הוא רוצה, כאילו מה זה לא נתנו להיכנס לחדר אוכל?

יוליה מלינובסקי: מה, הוא סוג ז'?

<משה שדה: אני יותר ממסכים איתך.

<משה שדה: דרך אגב, איך ששמעתי, שוב, ישר ניתנה הנחיה להיכנס.

יוליה מלינובסקי: אז זו התרשלות שלך, לא שהיית צריך לשמוע.

ישראל אייכלר: חברת הכנסת מלינובסקי, בא בן אדם, בצורה כנה אומר לך את האמת, זה לא פשוט בוועדות שאומרים את האמת.

ישראל אייכלר: הוא בא ואומר את האמת, הוא אומר ש'תיקנו' - - -

יוליה מלינובסקי: לא, כל הכבוד.

ישראל אייכלר: אני מבין אותך, אבל תני לו את הקרדיט, שלא אישית להגיד שאתה - - -

יוליה מלינובסקי: לא, זה פשוט משהו - - -

ישראל אייכלר: את צודקת במאה אחוז, זה מעורר, כן, הרבה מחשבות.

ישראל אייכלר: ברגע ששמעתי שלא נתנו להם להיכנס לחדר האוכל - - -

יוליה מלינובסקי: אבל כל הכבוד שאתם עושים משהו, זה באמת, כמו שכבוד היושב ראש אמר - - -

ישראל אייכלר: אז כבר זכית לעשות משהו טוב, אז בואו נלך עם זה הלאה.

ישראל אייכלר: חברת הכנסת תמר זנדברג, מה את אומרת?

תמר זנדברג: תודה, אדוני היושב ראש, באמת תודה על הדיון וכל הכבוד לחברת הכנסת מלינובסקי, על היוזמה.

תמר זנדברג: אני רוצה לחלק את זה לשני דברים, האחד זה באמת ברמה האנושית הכי בסיסית, את צודקת בכל מילה, מדובר בבני אדם, עובדים, משתכרים למחייתם.

תמר זנדברג: אגב, ב-15 השנים האחרונות, מאז האינתיפאדה השנייה, שעדיין נשארו כל אותם המאבטחים, באמת מדובר על מאבטחים כמעט בכל סקטור, בכל מגזר, במוסדות ציבור, הרבה באים והולכים, עכשיו יש קצת פחות במסעדות, אולי בתלות במצב הביטחוני.

תמר זנדברג: מדובר על סקטור עצום שמעסיק עשרות אלפי עובדים בכל המדינה, שבאמת כשאנחנו שומעים על התנאים, זה מביש.

תמר זנדברג: בתור כאלה שנכנסים למוסדות האלה, בתור אזרחים, בתור בני אדם, אני חושבת שתשומת הלב לכך שמדובר בבן אדם שאוכל, ששותה, שחם לו, שקר לו, שאם יורד גשם הוא נרטב, שהולך לשירותים מדי פעם, מה לעשות, כל הדברים האלה זה לא איזה מטרד או משהו שצריך להתעלם ממנו, אלא זה צריך לעמוד במוקד.

תמר זנדברג: הרי כשמדובר על מכרז לשירותים, מה זה שירותים?

תמר זנדברג: זה בני אדם שעובדים.

תמר זנדברג: כל המכרזים האלה, כל השירותים, אין פה טכנולוגיה, אין פה מכונות, אין פה משהו מורכב, אלה בני אדם שעובדים, בין אם זה ניקיון, בין אם זה שמירה, בין אם זה אבטחה, זה מכרז לאספקת שירותי כוח אדם, בני אדם, נקודה.

תמר זנדברג: אני רוצה רק להגיד במאמר מוסגר, אדוני היושב ראש.

תמר זנדברג: אתה ציינת גם את המאבטחים במוסדות חינוך, אני רוצה להוסיף עוד סקטור, שאתה גם עוסק בו הרבה, וזה נהגי התחבורה הציבורית.

תמר זנדברג: אותה בעיה, נהג, שנותן שירות,שנוהג, שהחיים שלנו בידיים שלו, מגיע לתחנה ואין שם שירותים, אין עמדה, אין חדר, אין בודקה, כמובן אין מיזוג, אין שום דבר כזה.

תמר זנדברג: כלומר באמת הקלות שבה אנחנו יכולים להתעלם מבני אדם שנותנים לנו שירות היא באמת לפעמים מדהימה.

תמר זנדברג: אבל אני רוצה רגע ללכת צעד אחורה ולהגיד שיש כאן, אנחנו בין החוליות השונות, בין מי שכותב את המכרז למי שניגש אליו, למי שמתקצב אותו, אנחנו קצת שכחנו שכל הדבר הזה במידה רבה נולד בגלל שיש כאן בכלל מכרז.

תמר זנדברג: המעבר ההיסטורי והקבלני לעבודה הקבלנית במידה רבה מאוד זה הרעה החולה בשורש כל הדבר הזה.

תמר זנדברג: אנחנו התרגלנו, והאמת שבכנסת לא כל כך התרגלנו, ופעם אחר פעם יש לנו כאן גם חוקים והנושא חוזר ועולה על שולחננו וכל פעם אנחנו רואים את הנזק שלו, אנשים שעובדים בעבודה שהיא מליבת השירותים, זה לא חוזה ייעוץ, זה לא משהו חד פעמי, זה לא משהו זמני.

תמר זנדברג: אין בית חולים בלי מאבטחים ובלי עובדי ניקיון ובלי עובדי חדר אוכל, אין, כלומר אפשר לסגור את כל המגזר הציבורי אם אותם נותני שירותים במרכאות, ואותן חברות קבלניות לא יוכלו לספק את השירותים שלהם.

תמר זנדברג: אז במקום שהוא יהיה עובד של סורוקה, או של משרד החינוך, או של העיריות, או של השלטון המקומי, אז עכשיו זה בגדר נותני שירותים ויכול אתה, ובאמת אני מכבדת אותך וכל הכבוד על התשובות שנתת, וגם על הכנות וגם באמת על הנכונות והגישה הפתוחה, אבל המשפט הראשון שלך היה 'אנחנו במסגרת מכרז לנותני שירותים'.

תמר זנדברג: אם הוא היה עובד שלך אז היינו באופרה אחרת לגמרי.

יוליה מלינובסקי: טוב, זה כבר סיפור אחר.

תמר זנדברג: סיפור אחר ולא סיפור אחר.

תמר זנדברג: אני כן חושבת שחובה להזכיר את זה.

ישראל אייכלר: את יודעת מה שהם יגידו?

ישראל אייכלר: הם יגידו שאם הוא היה עובד שלהם הוא כבר לא היה עומד בבודקה, הוא כבר היה נכנס למשרד ויושב ועושה טלפונים ואי אפשר היה לפטר אותו.

תמר זנדברג: אבל מה?

תמר זנדברג: הם יכולים לפטר אותו?

תמר זנדברג: מה יעשו בלעדיו?

תמר זנדברג: ייכנסו מחבלים לבית החולים?

ישראל אייכלר: לא, אני אומר שלא ניכנס לנושא הכללי של עובדי המשרד לעומת עובדי קבלן, כי זה נושא הרבה - - - אנחנו רוצים להתמקד בנושא הזה.

תמר זנדברג: אני כן בכוונה הזכרתי את זה כי זה כן ממין העניין.

תמר זנדברג: אבל בוא נגיד, זה המצב ולכן אתם צודקים, גם מה שדיברנו קודם, בסופו של דבר יש כאן חוליה בשרשרת, יש שמיכה שאפשר למשוך אותה מכיוון אחד, אז היא תתקצר בצד השני ואפשר לעשות ההיפך, בסופו של דבר הנושא הזה של קודם כל בני האדם, נותני השירות, השכר שלהם, התנאים שלהם, כל הדברים האלה צריכים לעמוד במוקד.

תמר זנדברג: לא רק העלות הכלכלית, אלא גם תנאי סף בניסוח המכרז.

תמר זנדברג: צריך רק להבין שזה יעלה כסף מהצד השני.

תמר זנדברג: משרד האוצר יש כאן?

ישראל אייכלר: לא.

ישראל אייכלר: הדברים שלך מובילים אותנו למשרד הכלכלה, בדיוק לכך אני רוצה לבקש ממר שלמה יצחקי, שממונה על תנאי העבודה, על יחסי העבודה לפחות בתחומים האלה, אתה נתקלת בבעיה כזאת?

ישראל אייכלר: או שבכלל בכל העיסוקים שאתם עוסקים לא מדברים על העניין של התנאים של המאבטח?

<שלמה יצחקי: האמת היא שאנחנו נתקלנו במסגרת של הצעות חוק של חבר הכנסת כבל וחבר הכנסת אורן חזן לגבי התנאים הפיזיים של המאבטחים, של עמדות שמירה שיהיו מוגנות מפני פגעי מזג אוויר ואנחנו בעיצומם של דיונים איתם על מנת באמת לקדם - - -

ישראל אייכלר: בינתיים דחו להם אתה חוק.

<שלמה יצחקי: לא, נדמה לי שרק לאיתן כבל - - -

ישראל אייכלר: לאיתן כבל, ועדת השרים לא אישרה.

ישראל אייכלר: חוק כזה טוב, למה?

<שלמה יצחקי: אבל אורן חזן עדיין לא, זה בתיאום איתנו.

ישראל אייכלר: אורן חזן, עוד לא ראיתי.

<שלמה יצחקי: ואנחנו מתאמים ואנחנו בעיצומם של דיונים על מנת לראות איך אנחנו עושים את זה בצורה הכי מושכלת ונכונה.

<שלמה יצחקי: אני רוצה לומר שהמצב הזה של חברות קבלן, לצערי, שאני חלילה לא מאשים את חברות הקבלן, אבל המצב הזה של שוק שניוני ביחסי עבודה, איבדנו קצת את מושכלות היסוד, עד כדי כך שנדרשנו לפני שנים מספר, שהכנסת חוקקה חוק להפסקת שירותים, שזה דבר לא מתקבל על הדעת שלא ייתנו לאדם ללכת לשירותים, אבל ממש ככה זה היה ואכן חוקקו את החוק.

<שלמה יצחקי: כרגע מדברים על נושא של מתן תנאים פיזיים לשומרים ומאבטחים.

<שלמה יצחקי: זה גם דבר מאוד מאוד אלמנטרי, אני גם חושב שזה פוגע בעבודה אם לשומר או למאבטח לא יהיו תנאים פיזיים, אם הוא יהיה בקור - - -

ישראל אייכלר: יש לך סמכות לעשות את זה בלי חקיקה?

<שלמה יצחקי: אין לנו סמכות לעשות את זה בלי חקיקה, אבל כמובן יש - - -

ישראל אייכלר: למשרד הכלכלה אתה לא יכול להגיד, 'אני דורש רגולציה של תנאים מסוימים לעובד שאתה מעסיק'?

<שלמה יצחקי: ממש לא.

<שלמה יצחקי: מבחינת התנאים הפיזיים.

<שלמה יצחקי: יש דברים שהם מושכלות יסוד, אני בטוח שאם עובד היה נניח הולך לבית הדין ותובע את המעסיק שלו על העסקה פוגענית - - -

ישראל אייכלר: הוא היה מפוטר למחרת.

יוליה מלינובסקי: אתמול.

יוליה מלינובסקי: לא מחר.

<שלמה יצחקי: העסקה פוגענית במקרה הזה אז יכול להיות שהוא היה זוכה, אבל, שוב, הסמכות היא לכנסת.

יוליה מלינובסקי: אין לך מה לעשות, אתה אומר.

<שלמה יצחקי: מה שאנחנו עושים, הצדדים עצמם יכולים להגיע להסכמים קיבוציים, יש הסכמים קיבוציים, יש הסכם קיבוצי, אני חושב שפיני שיף - - -

ישראל אייכלר: יש פה ייצוג להסתדרות?

ישראל אייכלר: שנוכל לברר?

<פיני שיף: לא, הם לא פה.

ישראל אייכלר: כי אם למשרד הכלכלה אין סמכות, אז אולי ההסתדרות יכולה לעשות משהו.

<שלמה יצחקי: אבל זה העניין, יש לנו סמכות להרחיב תחולה של הסכמים קיבוצים בין ההסתדרות לבין ארגון חברות השמירה ואנחנו עושים זאת.

<שלמה יצחקי: אנחנו הרחבנו את ההסכם.

<שלמה יצחקי: אם יש בהסכם הזה גם תנאים פיזיים, כרגע לא ברור לי - - -

ישראל אייכלר: אתם יכולים להכניס את זה עכשיו.

ישראל אייכלר: אני מצפה גם מההסתדרות וגם מכם לעשות הרחבה לגבי תנאים פיזיים של מאבטחים.

ישראל אייכלר: למה אני מנסה כל כך להגיד?

ישראל אייכלר: כי חקיקה, כשאתם אומרים לנו חקיקה, עד שהחקיקה תעבור הרבה מאבטחים יתייבשו בשמש, כי פה זה ועדות שרים ואופוזיציה וקואליציה וועדות.

ישראל אייכלר: אתה יודע, מר יצחקי, מה זה להעביר חוק בכנסת, שנה, שנתיים, שלוש.

ישראל אייכלר: מה יעשו בינתיים המאבטחים?

ישראל אייכלר: תקנות, שאתה יכול לעשות, הרבה יותר קל לי, חוזרי מנכ"ל של משרד הבריאות הרבה יותר קל לנו.

ישראל אייכלר: אלה דברים שאפשר לעשות.

<שלמה יצחקי: אנחנו צמודים להסכם הקיבוצי, אנחנו לא יכולים להרחיב סעיפים או הוראות שאין בהסכם הקיבוצי.

יוליה מלינובסקי: מי יכול?

<שלמה יצחקי: לו יתואר שיהיה בהסכם הקיבוצי סעיפים כאלה, או הוראות לגבי תנאים פיזיים בעבודה, אז כמובן אנחנו נהיה הראשונים ונהיה שמחים להרחיב את התחולה של ההסכמים האלה.

<שלמה יצחקי: אני בטוח שאם הארגון עצמו יגיע להסכמים כאלה אז הוא ירצה בוודאי להחיל את זה - - -

יוליה מלינובסקי: פיני שיף, אתה יכול לפתוח בשביתה של כל המאבטחים, שההסתדרות תתחיל לדבר איתכם ושיכניסו את זה להסכם קיבוצי ואז הם ייתנו לזה צו הרחבה.

יוליה מלינובסקי: כנראה שזה הפתרון.

<פיני שיף: לא, אני נגד - - -

ישראל אייכלר: פעם ראשונה שאני שומע שמעסיק יעשה שביתה נגד ההסתדרות שהיא תדרוש, ההסתדרות צריכה לעשות את זה.

יוליה מלינובסקי: לא, כי אני שומעת פה אבסורדים.

יוליה מלינובסקי: מה שאתם אומרים זה אבסורד.

ישראל אייכלר: נכון, זה ממש אבסורד.

ישראל אייכלר: ההסתדרות, אני מצפה מההסתדרות שהיא תדרוש את זכויות העובדים.

ישראל אייכלר: בשביל מה הקים בן גוריון את הסתדרות פועלי ארץ ישראל?

יוליה מלינובסקי: זו גם שאלה גדולה אחת.

<פיני שיף: ביום חמישי אני נפגש עם אבי ניסנקורן, אני מבטיח לכם - - -

ישראל אייכלר: תגיד לו בשמנו, שאנחנו מצפים ממנו - - -

יוליה מלינובסקי: וגם לאומית, תתגייסו לזה, אתם גם כן עובדים.

<פיני שיף: אני אעלה את זה.

ישראל אייכלר: שאנחנו מצפים ממנו כנציג עובדים שידרוש את זה ויבקש ממשרד הכלכלה ומכם לעשות צו הרחבה וזה יעבור הרבה יותר קל מאשר חקיקה שנתחיל מבראשית.

יוליה מלינובסקי: הוא עכשיו לקראת הבחירות צריך להוכיח את עצמו, אבי ניסנקורן, שיעשה משהו.

<פיני שיף: אני מבטיח לכם באמת, אני רציני, אני ביום חמישי נפגש איתו לפגישת עבודה, הנושא בשמכם יעלה בפניו.

ישראל אייכלר: קיבלנו בטוויטר, יש לנו דבר חדש, שהשידורים האלה מועברים גם בטוויטר ,קיבלנו בקשה ממאבטח שאין לו גיבוי לשומר שלא נתן להורה להיכנס לפי ההוראות וההורה התעמת איתו ואין לו שום הגנה מחברת השמירה, כי חברת השמירה אומרת לו 'אדוני, אתה מתעמת עם הורים, אני לא יכולה להחזיק אותך'.

ישראל אייכלר: אז יש פה בעיה קשה, מר שיף.

ישראל אייכלר: אתה מבין על מה אני מדבר?

<פיני שיף: בוודאי.

<פיני שיף: אבל תראה, לאיש האבטחה ניתנו סמכויות.

<פיני שיף: אני מצביע על ניצב משנה מדמוני, שיושב פה מימיני, אנשי האבטחה לא מבצעים את תפקידם בחלל ריק.

<פיני שיף: הרגולטור הגדיר את סמכותו של איש האבטחה במדינת ישראל, יש חוק, ובסמכותו לבצע חיפוש ולעכב ולמנוע כניסה.

<פיני שיף: הכול כמובן בהתאם לסיטואציה שהתפתחה.

<פיני שיף: אם הוא סתם מאוים אז - - - אבל אני חושב שניצב משנה מדמוני יידע להשיב טוב ממני על כך.

<איתן מדמוני: שני דברים, ברשותך אדוני היושב ראש, אם אפשר.

יוליה מלינובסקי: תרשה לי, ברשותך, אני פשוט חייבת לרוץ לוועדת חינוך עכשיו, משפט אחרון וזה יגיד הכול.

יוליה מלינובסקי: שמעתי פעם את זה, אם מנכ"ל החברה לא יבוא פעם לעבודה ליום אחד, אפילו לשבוע, אף אחד לא ירגיש את זה בגדול.

יוליה מלינובסקי: אם המנקה או השומר לא יבואו ירגישו את זה באותה שנייה.

יוליה מלינובסקי: אז תיקחו את זה בחשבון ותתחילו לראות, כל הרגולטורים שיושבים פה, ואתה כרגולטור בתחום הביטחון בבתי חולים, תתחילו לחשוב על הבן אדם ולא משנה מה הוא עושה, אם הוא מנקה או שומר, הוא אח או - - - לא משנה, בסופו של דבר זה הכבוד העצמי של הבן אדם שמגיע למקום עבודה והוא מרגיש שהוא שווה.

יוליה מלינובסקי: זה הכול.

יוליה מלינובסקי: תודה רבה.

ישראל אייכלר: תודה רבה, חברת הכנסת מלינובסקי.

<איתן מדמוני: אני יכול להגיד משהו לפני שאת יוצאת?

<איתן מדמוני: רק משפט, ברשותך, למרות שאני מעכב אותך.

<איתן מדמוני: מבחינתי, המאבטחים הם החיילים שלי, ככה אני רוצה לראות את זה, ככה אני מרגיש.

<איתן מדמוני: כי אם אני מנחה כרגולטור - - -

יוליה מלינובסקי: אז אולי אתה תעשה שביתה על תנאי העבודה שלהם?

<איתן מדמוני: לי אסור לשבות, ברשותך.

<איתן מדמוני: אם תיתני לי פטור אולי נשקול את זה.

ישראל אייכלר: לא, אמרת משהו חשוב.

ישראל אייכלר: יש לך סמכות להגיד שאתה דורש, כמו השוטרים שלך, אתה לא תציב בלי שיהיה להם שתייה, אוכל וכל הלוגיסטיקה, גם המאבטחים הם השוטרים שלך, אז תדאג להם.

<איתן מדמוני: אני אנסה לענות לאדוני כמה שאני יכול.

<איתן מדמוני: יש לי מגבלות בסמכויות שלי ואני מפעיל אותן כל אימת שאני יכול.

<איתן מדמוני: אני שמעתי כאן הרבה דברים ולא רציתי לקטוע, עד שקיבלתי את רשות הדיבור.

<איתן מדמוני: אז כמה דברים, ברשותך, אני אעשה את זה מסודר, אני אשתדל לענות, ואם לא תקן אותי.

<איתן מדמוני: בצורה ממוקדת.

<איתן מדמוני: זה לא הדיון הראשון שלי בנושא ואני מברך עליו, מכיוון שהנחת היסוד היא שאלה האנשים שמוציאים לפועל את הנחיות האבטחה כדי לשמור על האינטרס הלאומי, שלום הציבור.

<איתן מדמוני: אז זו נקודת המוצא.

<איתן מדמוני: יש לי הנחת יסוד שאדוני התייחס אליה בהיבט המקצועי, והקשבתי טוב לפתיח שלך ולחברת הכנסת שיצאה.

<איתן מדמוני: הנחת היסוד שלי, ופיני יסכים איתי וזה כתוב במסמך שלו שאני מכיר, יש לי קשר עם פיני, שמאבטח ערני הוא הרבה יותר אפקטיבי.

<איתן מדמוני: נגעת בזה בנקודה, כולנו נסכים.

<איתן מדמוני: ככל שנדרש, וזה לא פוגע במשימה שלו, ואני מאוד מעריך את הבודק הביטחוני, אני לא זוכר כרגע את שמו, שאמר 'אני צריך לעשות את המשימה שלי כדי לעמוד בה בתנאים מסוימים', זה להיות בחוץ ולבדוק את הרכב.

<איתן מדמוני: לכן צריך לנתח מה צריך.

<איתן מדמוני: אם משיגים את תכלית האבטחה הרי שזה מספק אותנו ואני אשמח גם לקידום וגם לחקיקה למרות משך הזמן.

<איתן מדמוני: זה בהקשר הזה.

<איתן מדמוני: אני מסתכל כרגולטור על פירוק המשימות והבחנה בין בעלי תפקיד.

<איתן מדמוני: יש לנו כמה בעלי תפקיד, ראשית אני מנחה מאבטחים, כאלה שהם נושאי נשק או בודקים ביטחוניים בתוקף הגדרת התפקיד.

<איתן מדמוני: יש אוכלוסייה שלמה שלא דיברנו, הזכרנו אותה וזה עלה כאן קודם, זו אוכלוסיית השומרים.

<איתן מדמוני: בה אני לא נוגע, רק נותן את האישור.

<איתן מדמוני: זו אוכלוסייה זהה מבחינתכם, שונה מבחינתי בהגדרה של הסמכויות.

<איתן מדמוני: הדבר הנוסף זה הגדרת התפקידים - - -

ישראל אייכלר: אני רוצה להבין, יש הבדל בין מאבטחים לשומרים?

<איתן מדמוני: כן, אצלנו בעולם של הטרמינולוגיה מאבטח זה מישהו שעושה פעולת אבטחה עם נשק, חמוש, בתוך מכלול אבטחה שאני מנחה אותו על פי חוק, ושומר זה מישהו שהחלטת לשכור לצורך הבניין, לשמור עליו, או מפעל טבע לצורך העניין שמבקש - - -

ישראל אייכלר: או סדרנים ששומרים בחניה.

ישראל אייכלר: זה שומר או מאבטח?

<איתן מדמוני: ברשותך, שאלה מצוינת, לא התייחסתי אליה.

<איתן מדמוני: יש מושג ויש תעודה לכל דבר שנקרא גם סדרן.

<איתן מדמוני: בספורט יש לי סדרן שנובע מחוק האלימות בספורט ובמקומות מסוימים יש לי גם סדרנים.

<איתן מדמוני: אני מסמיך אותם, אני מכשיר אותם, התעודה שהם נושאים, ופיני מכיר את זה מצוין, אנחנו עושים את זה ביחד, נותנת להם סמכות חוקית מתוקף נגזרת חוקית אחרת שיש לי.

<איתן מדמוני: אני חייב להישען על חוק.

<איתן מדמוני: לכן בהקשר הזה, סלחו לי שלקחתי אתכם לעולם התוכן המקצועי שלי, אבל לעשות שנייה סדר בתוך המושגים.

<איתן מדמוני: זה משתנה גם מה הגוף שאותו אנחנו מנחים.

<איתן מדמוני: אני רוצה לעשות סדר, יושבים כאן העמיתים שלי מהתחום של מוסדות חינוך, דרך משכ"ל, ובואו נראה שנייה מה קורה במוסדות חינוך.

<איתן מדמוני: במוסדות החינוך יש לנו מאבטחים שפועלים ואני מנחה אותם במכרז מסודר לגבי המרכיבים של האבטחה, מה רמת ההכשרה, איזה סוג נשק, איזה סוג חימוש, כל המרכיבים שאני צריך לביצוע.

<איתן מדמוני: אני נושא מדים, אסור לי להיכנס לצד כלכלי או להתקשרות החוזית, לכן אסור לי להיות בגוף ראשון מולם, לכן אני יוצר מפגשים, איתם, עם משרד החינוך, לבקש מה אנחנו רוצים.

<איתן מדמוני: תיקון למה שעלה כאן בתוך החדר, היות שהייתי בדיון של כבל, וגם הבן שלי מאבטח, תרשה לי להגיד משהו ברמה האישית, ואני אזכיר שלפני שהתגייסתי פעם הייתי גם מאבטח, אז זה דבר שמאוד קרוב ללבי, סלח לי שנכנסתי לרמה האישית - - -

ישראל אייכלר: אז מה אתה מציע בפועל?

ישראל אייכלר: אנחנו מדברים על הקולר, על התנור ועל השירותים ועל האוכל.

<איתן מדמוני: ברשותך רק שני תיקונים, אם תרצה אני אעבור ישר לתשובות, אבל הדברים חשובים.

<איתן מדמוני: בנושא של מוסדות חינוך הוצאנו הנחיה, בתיאום עם משרד החינוך, בחוזר מנכ"ל, שאנחנו דורשים שבכל בית ספר יהיה ביתן, אני לא אגיד לך עם מזגן, כי נלחמנו לקיים את הביתן.

<איתן מדמוני: איימתי בבתי ספר, אני אישית, ואפילו קיבלתי הערה על זה, שאם לא ישימו ביתן אז אני לא אתן את תקן האבטחה כי זה חלק מהדרישות.

<איתן מדמוני: היו בתי ספר שהתערבנו אפילו ברמה האישית או דרך הרשות לחבר אליהם חשמל והחבר'ה מכירים את זה, הם יוכלו להתייחס ולהגיד לך.

<איתן מדמוני: יש לי מקומות שאני נלחם על הגדר לבית הספר בכמה קיבוצים, גם הם מכירים את זה, אבל אני לא אפתח את זה כי אני צריך לקיים קודם כל את התכלית שנקראת אבטחה בליבה ועליה אני נלחם.

<איתן מדמוני: אבל אני נלחם גם על הרמה של הבודקה ויצא חוזר מנכ"ל מלפני שנתיים בעניין הזה.

ישראל אייכלר: חוזרי מנכ"ל של משרד החינוך?

ישראל אייכלר: גם גני הילדים?

<איתן מדמוני: לא, ברשותך.

<איתן מדמוני: רק בתי ספר.

<איתן מדמוני: ולא כל בתי הספר, אדוני, כי יש בתי ספר שאני לא מנחה אותם ולא מתוקצב עליהם כמו משרד הכלכלה, וזו סוגיה שכרגע עולה לפתחו של האוצר ואני מכין עבודת מטה בעניין.

<איתן מדמוני: הדרישה שלי חד משמעית הייתה הבודקה קודם כל, כדי שיהיה להם משהו מעל הראש.

<איתן מדמוני: בהקשר של גני הילדים.

<איתן מדמוני: סלח לי שאני מאריך, אבל כדי לתקן את - - -

ישראל אייכלר: לא, זה מאוד חשוב, כי הפנייה הראשונית אליי הייתה דווקא ממאבטחים בגני ילדים, שאין להם כלום.

<איתן מדמוני: אדוני, הנתון הבא הוא כזה, אני אתמול ישבתי על עבודת מטה אצלי בתוך המשטרה לתת עבודה שאני מציע למשרד לבט"פ, רק 3% מגני הילדים במדינת ישראל מאובטחים.

<איתן מדמוני: המלחמה היא לשאול מה קורה עם השאר.

<איתן מדמוני: זאת אומרת יש להם מצוקה תקציבית, שלפי טייס אוטומטי זו הכמות שאנחנו עושים וזה לא גדל עם השנים.

<איתן מדמוני: בתי הספר גדלים עם הטייס האוטומטי, הגנים מקובעים לפי איזה שהיא החלטה שנפלה בזמנו וזה המספר הקבוע, איתו אני משחק בסכום אפס, בהסכמה של הרשות, לא לבד חס וחלילה, למקום כזה או אחר.

<איתן מדמוני: כך שכרגע, כשאין לי מאבטחים, אני צריך לחשוב איך אני משיג מקור תקציבי לעשות את זה, כי אין לי מקורות תקציביים, אני מקבל את זה מהאוצר.

<איתן מדמוני: לא אני אישית, דרך אגב.

<איתן מדמוני: ולכן כרגע אנחנו בוחנים, סליחה, אני גם מנסה לעשות משהו שאולי ייקח אותנו צעד קדימה, ברמה של הפתרון, כמו שביקשת, זה לקחת את הנושא של המאבטחים, דיברנו גם עם החבר'ה של פיני, משרד החינוך והכול, ואנחנו מכינים עבודת מטה, להחליף את האבטחה מסטטית לניידת וליצור אבטחה הרבה יותר רחבה לכל הגנים.

<איתן מדמוני: כלומר שרכב ינוע בין אשכולות גנים ואז למעשה מאבטח שהוא לא סטטי לא צריך שום נקודה שבה - - - אין לי גם יכולת כלכלית, או להעמיס על - - -

ישראל אייכלר: מה זה הוא לא סטטי?

ישראל אייכלר: הוא צריך לשמור על מי שנכנס ויוצא, הוא לא יכול לשבת בטנדר ברחוב.

<איתן מדמוני: המערכת, גם בבית ספר, גם במשרד ממשלתי, מבוססת על איזה שהיא מעטפת טכנולוגית של גדר, מיגון, אזעקה והכול, והיות שאני לא שומר על מרבית גני המדינה בפארטו, אז אני רוצה ליצור אשכולות איפה שניתן שמגיבים אליהם בזמן תגובה.

ישראל אייכלר: אז לפחות שיהיה סיור מקיף, ביטחון היקפי כזה.

<איתן מדמוני: אמת, זו הכוונה.

<איתן מדמוני: אם לא הייתי ברור, אז סליחה.

ישראל אייכלר: לא, היית ברור ולכן הבנו.

<פיני שיף: אגב, סניפי בנקים בישראל מאובטחים בשיטה שניצב משנה מדמוני מזכיר.

<פיני שיף: אשכולות, סיור, 10-15 סניפי בנק, הורידו את המאבטחים מפתחי הבנקים.

<איתן מדמוני: אותו דבר קורה לי גם בדואר, אני מריץ את המודל במקומות, איפה שזה מתאים.

ישראל אייכלר: כן, נקווה שזה יימשך הרבה זמן, האי צורך במאבטח בכל דלת.

<איתן מדמוני: אני גם מקווה.

ישראל אייכלר: תודה רבה.

<איתן מדמוני: ברשותך, שאלת, ואני אסיים בזה, למרות שיש לי עוד מה להגיד גם לבתי החולים, כי גם אותו אני מנחה ואני עובד עם יורם.

<איתן מדמוני: אבל בהקשר של האחריות לעניין, אני חושב שהתשובה היא אצלכם.

<איתן מדמוני: מי שמזמין שירות בכל מכרז הוא זה שחתום, אז אני מסכים להנחה.

<איתן מדמוני: אני לא נכנס לציוד כי יש מקומות שבהם הציוד יכול להיות מסופק על ידי האתר עצמו, זה עניין של ההתקשרות החוזית ביניהם.

<איתן מדמוני: אני אגיד רק לסיכום עוד משפט אחד.

<איתן מדמוני: יש משרדי ממשלה ויש גופים שהם למופת במדינת ישראל ואת הצד שלהם לא שמעתי.

<איתן מדמוני: אני לוקח מערכת כמו בתי המשפט, שאני מנחה, אני לוקח דוגמאות אחרות שנמצאות שאני מנחה, שהם פועלים בצורה כזו שהעובד הוא חלק מהם.

<איתן מדמוני: הם מתגמלים אותו על התנהגות טובה, על מצוינות.

<איתן מדמוני: חבל שהקול הזה בשל האיזון הציבורי לא נשמע.

<איתן מדמוני: עם זאת צריך לדאוג לחלשים וחקיקה, אני חושב, תעזור, עד כמה שניתן.

ישראל אייכלר: כן, לכן כל כך קשה להעביר חוקים, כי זה יעזור.

<איתן מדמוני: סליחה שהארכתי, אבל היה חשוב לי.

ישראל אייכלר: לא, היה חשוב כל מילה, לא אמרת מילה אחת מיותרת.

ישראל אייכלר: מרכז השלטון המקומי, בבקשה.

<יוחאי וג'ימה: אני אמשיך את דבריו של מדמוני.

ישראל אייכלר: יוחאי וג'ימה.

<יוחאי וג'ימה: דרך אגב שאלתי, ביקשת ממני בישיבה הקודמת, אז ההתחלה וג'י בערבית זה בן אדם שקט.

<יוחאי וג'ימה: זה בהמשך לדיון שהיה לנו.

ישראל אייכלר: יפה.

<יוחאי וג'ימה: קודם כל שנבין לגבי מוסדות חינוך.

<יוחאי וג'ימה: קיימים 18,000 גני ילדים במדינה ובערך 5,000 בתי ספר.

<יוחאי וג'ימה: מתוכם הרשויות מעסיקות, אני לא מדבר על מוסדות ציבור, שזה בעירייה עצמה, אני מדבר על מוסדות חינוך, בערך 4,500 מאבטחים.

<יוחאי וג'ימה: מקצתם זה בגני ילדים, כמו שאמר מדמוני, ורובם בבתי ספר.

<יוחאי וג'ימה: לגבי ההנחיה, יש הנחיה של המשטרה להציב בודקה בכל בית ספר או גן ילדים, איפה שקיים מאבטח בגני ילדים.

<יוחאי וג'ימה: איפה שאפשר.

<יוחאי וג'ימה: מאחר שלאחרונה גני הילדים עברו למשרד החינוך אז ברוב גני הילדים החדשים משרד החינוך מממן.

<שלומית אבינח: מגיל 3.

<יוחאי וג'ימה: כן, החדשים, אז משרד החינוך מממן.

<יוחאי וג'ימה: תקנה 49, יש תקנה לגבי הבודקה.

<יוחאי וג'ימה: גם לגבי בתי ספר חדשים.

<יוחאי וג'ימה: לגבי בתי ספר ישנים, זה הרשות המקומית צריכה לממן את זה.

<יוחאי וג'ימה: אני כבר לא מדבר על מזגן ותשתיות והכול.

<יוחאי וג'ימה: אם אני אלך לפתרון, לדעתי הפתרון צריך להיות של כולם, כי בסוף - - -

ישראל אייכלר: מה זה של כולם?

<יוחאי וג'ימה: כל מי ששותף בהצבה של המאבטח, כי הרשות המקומית מממנת 36% מעלות אותו מאבטח שנמצא במוסד החינוכי, 64% מממנת המדינה, לצורך העניין.

<יוחאי וג'ימה: הרשות המקומית היא קבלן ביצוע של המדינה בנושא הזה, לא שהיא מתנערת.

<יוחאי וג'ימה: יש מאבטחים שממומנים 100% על ידי המדינה.

<יוחאי וג'ימה: הרשות המקומית, דרך משכ"ל, ברוב המקומות, מעל 90%, מבצעת את המכרז ודרכה.

<יוחאי וג'ימה: לכן אני חושב שהפתרון צריך להיות גם מהרשות המקומית, גם מהמשרד לבטחון פנים ששותף ומשרד החינוך, שמתקצב מבנים אבל לא מתקצב תחזוקה שלהם.

<יוחאי וג'ימה: כלומר שיהיה משהו שהוא שלם.

ישראל אייכלר: אתה אומר שאם זה יהיה משהו משותף לכולם זה יהיה יותר קל מבחינה תקציבית.

<יוחאי וג'ימה: יותר קל מבחינה תקציבית לנהל את זה.

<יוחאי וג'ימה: שתי בשורות.

<יוחאי וג'ימה: קודם כל, אחת, הוא דיבר על אבטחה ניידת, שאנחנו בתהליך.

<יוחאי וג'ימה: אנחנו סיימנו את התהליך מול האוצר - - -

ישראל אייכלר: רציתי לרשום את הדברים שלך כי אני חושב שהם מאוד נכונים, שתהיה חלוקה, קודם דיברנו על חלוקה בין המזמין לחברה, אני חושב שיש פה עוד, המדינה שמתקצבת והעירייה.

ישראל אייכלר: במקומות שהם לא המזמין גם, הם מתקצבים את רוב ההוצאה הזאת, כפי שאתה אמרת, אז שיטו כתף.

<יוחאי וג'ימה: אז יש שתי בשורות.

<יוחאי וג'ימה: אחת, שאנחנו הולכים לאבטחה ניידת בכל המדינה.

<יוחאי וג'ימה: אנחנו, כמרכז השלטון המקומי, סיכמנו את המודל הכלכלי והשתתפות שלנו בנושא הזה של אבטחה של גני ילדים, ובתי ספר שאין בהם אבטחה היום, שהם מתחת ל-100 תלמידים.

<יוחאי וג'ימה: דבר שני, סיכמנו, לפחות עם האוצר, לגבי העסקה רציפה של מאבטחים לחודשי הקיץ, מה שלא היה קיים עד היום.

<יוחאי וג'ימה: מאבטחים היו מפוטרים אחרי עשרה חודשים, השר כחלון חתם עם ההסתדרות להעסקה רציפה.

<יוחאי וג'ימה: אנחנו ישבנו כבר עם האוצר וסגרנו את כל המודלים - - -

ישראל אייכלר: של המאבטחים?

<יוחאי וג'ימה: של המאבטחים, שהם יישארו עוד חודשיים.

<יוחאי וג'ימה: הרשות המקומית תעסיק אותם ו - - -

ישראל אייכלר: מתי תעשו את זה גם לגננות ולשאר?

<יוחאי וג'ימה: אני מתעסק בביטחון.

ישראל אייכלר: לא, אני פשוט נכנס לעניין הזה.

ישראל אייכלר: זה ממש עוול גדול מאוד.

ישראל אייכלר: כל עשרה חודשים מפטרים אלפי עובדות ועובדים כדי שלא יצברו זכויות ולא יוכלו לתבוע את המעסיק.

<יוחאי וג'ימה: אנחנו הגענו להסכמות עם האוצר, זה צריך להיחתם.

<יוחאי וג'ימה: מבחינתנו ברגע שיחתמו אנחנו יוצאים לביצוע.

<יוחאי וג'ימה: אני רוצה להגיד לך שאנחנו כבר הוצאנו מכתב לרשויות להתחיל להעסיק את אותם אנשים והאוצר יפצה על זה, לגבי חודשי הקיץ.

ישראל אייכלר: תודה רבה.

ישראל אייכלר: אני רוצה לתת רק מילה אחרונה לחברות השומרים.

<שלומית אבינח: חברת משק וכלכלה, כל המכרזים.

ישראל אייכלר: אתה יכול להגיד משהו שעוד לא נאמר?

<אראל שטרן: כן, רק חשוב לי להדגיש, כל פעם עולה הדיון שאנחנו בסופו של דבר מבצעים מכרז שזה על כוח אדם, שהמחיר זה מה שחשוב.

<אראל שטרן: החברה למשק וכלכלה קודם כל מחייבת את כל מי שניגש למכרז לעמוד ברשימה של חוקים, לרבות חוקים של שעות עבודה ומנוחה וכן הלאה.

<אראל שטרן: אנחנו מקבלים תצהירים של רואי חשבון, אנחנו מחייבים אותם לעמוד בזה.

<אראל שטרן: החברה הקימה יחידה לאכיפת זכויות עובדים, שאנחנו עובדים ובודקים באופן יזום - - -

<שלומית אבינח: לתנאים פיזיים או רק לשכר?

<אראל שטרן: רק לשכר.

ישראל אייכלר: אנחנו רוצים לבקש שגם את התנאים הפיזיים של המאבטח תכניסו לאותו מכרז ולאותה רגולציה.

<יוחאי וג'ימה: זה פועל על פי חוק.

<יוחאי וג'ימה: מה שיהיה בחקיקה הוא יעשה.

<אראל שטרן: מה שיש אנחנו ניישם.

<אראל שטרן: ברגע שעבר החוק, ההרחבה לאכיפת זכויות עובדים, אנחנו הקמנו על חשבוננו ומיוזמתנו יחידה לאכיפת זכויות עובדים.

<אראל שטרן: אנחנו בודקים אחת לכמה חודשים, אנחנו יותר מחמירים מהחוק, את כל חברות השמירה, אנחנו נוקטים סנקציות מאוד חמורות על חברות שמפרות את התנאים.

<אראל שטרן: זה מה שאנחנו יכולים לעשות בכל מה שהחוק מחייב אותנו.

ישראל אייכלר: ובלי חוק אתם לא תוכלו לעשות שום דבר לגבי תנאי העבודה?

<אראל שטרן: אנחנו לא יכולים לבוא ולכפות את עצמנו על רשות מקומית.

ישראל אייכלר: גם לא בדרישה על המכרזים?

ישראל אייכלר: זאת אומרת במכרזים חדשים, לא תוכל לדרוש מהם תנאי שידאגו לתנאים הפיזיים של - - -

<אראל שטרן: לא, אני לא יכול לחייב את הרשות המקומית, או את חברות השמירה לצורך העניין.

<אראל שטרן: אנחנו בסך הכול זרוע ביצועית של השלטון המקומי.

<אראל שטרן: אנחנו מוציאים מכרזים ואנחנו דואגים גם ליישם אותם.

<אראל שטרן: אני לא יכול - - -

ישראל אייכלר: השלטון המקומי הוא לא מספיק סוברני להחליט שהוא רוצה במכרזים שלו תנאי סף של כיסא, של פריג'ידר, של קולר, של תנור קטן?

ישראל אייכלר: נראה לי שלא צריך חוק לזה.

<אראל שטרן: מה שמחייב אותנו מבחינת חוק אנחנו עושים ואנחנו מיישמים, אבל לבוא ועכשיו לקבוע רשימה של סטנדרטים איך לחייב - - - לקבוע, בעצם להיות הרגולטור במקרה הזה?

<אראל שטרן: אני חושב שזה - - -

ישראל אייכלר: אתם לא יכולים.

ישראל אייכלר: אני רוצה לקדם בברכה את חבר הכנסת דב חנין שהצטרף לדיון.

ישראל אייכלר: אני רוצה את חברות השמירה למילה אחרונה, חברת השומרים, עורך דין אוראל נדב או שחר הלוי, מי שתבחרו.

<אוראל נדב: כן, אדוני.

<אוראל נדב: אני אקצר בדבריי.

<אוראל נדב: ראשית אני חושב שהכינוס של הוועדה מאוד מאוד חשוב.

<אוראל נדב: דבר שני, החברה כחברת קבלן שהיא קבלן שירותים בתחום השמירה, קבלן מורשה מטעם משרד הכלכלה, בעצם כן נותן מענה לכל אותן זכויות בשכר של העובדים.

<אוראל נדב: אמנם זה לא הכינוס של הוועדה, אבל כן חשוב לשים את זה על השולחן וכן חשוב להגיד את הדברים.

<אוראל נדב: לגופם של דברים, אנחנו כן עובדים בשיתוף פעולה יחד עם הסתדרות העובדים הכללית, כן התקיימה ישיבה יחד עם נציגי בית החולים, עם העובדים, עם כמות לא מבוטלת מצד העובדים, עם נציג של ההסתדרות הכללית בשם גבי משעלי, שהוא מרכז את כל הפעילות של ההסתדרות באזור הדרום.

<אוראל נדב: ישבנו ושוחחנו ומשם גם הגיעה ההסכמה של בית החולים לאפשר לעובדים לאכול בבית החולים, לסעוד.

<אוראל נדב: אנחנו נמשיך ונקדם.

<אוראל נדב: אני חושב שהפתרון שהצעתם הוא פתרון מעולה, שבצד המכרז, מעבר לדרישות כוח האדם, מעבר לתקנים, תהיה גם דרישה לכלל המציעים לתמחר בכסף את הציוד המתקני, נקרא לזה, מעבר לציוד האישי של העובדים, בזמן שהמזמין יורה ויאפשר להציב את העמדות.

<אוראל נדב: דרך אגב, הוא גם היחיד שיכול לחבר את זה לחשמל ולמים.

<אוראל נדב: אנחנו נמשיך לעבוד ביחד על מנת לקדם את העניין הזה.

ישראל אייכלר: אני מאוד מודה לך.

ישראל אייכלר: אני רוצה לסכם והשאלה אם חבר הכנסת חנין רוצה להגיד מילה?

דב חנין: כן, תודה, אדוני.

דב חנין: אני רוצה קודם כל להודות לך על קיום הדיון החשוב הזה.

דב חנין: לצערי אני הייתי בדיון של ועדת חוקה ולכן לא יכולתי להשתתף בדיון מתחילתו - - -

ישראל אייכלר: אתה לא יודע שבפניות הציבור אלה הדברים החשובים?

דב חנין: אני בטוח.

דב חנין: אני רק רוצה לומר שאני משוכנע שבמסגרת הדיון הזה אתה ראית תמונה מורכבת, שבה יש הרבה מאוד שחקנים אבל מעט מאוד תשובות.

דב חנין: יש רשויות המדינה, משרד הכלכלה, יש שלטון מקומי, יש חברות שמירה, והאחריות מתגלגלת בין הגורמים השונים בצורה שלא מאפשרת את הפתרון למאבטחים בשורה התחתונה.

דב חנין: אנחנו שולחים אנשים לבצע את העבודה הזו בתחום האבטחה, אנחנו שולחים אנשים באמת לעשות גם דבר שהוא עלול להיות מסוכן וגם אנחנו שולחים אותם לעבוד בתנאים בלתי אפשריים, גם של שמש וגם של גשם וגם של לעמוד כל הזמן.

דב חנין: אי אפשר להתנהל עם אנשים בצורה כזו.

דב חנין: הכנסת כבר ניסתה לעסוק בסוגיה הזו בעבר, אפילו כמדומני עברה בקריאה טרומית הצעת חוק, שאני הייתי אחד היוזמים שלה, שדיברה על החובה להתקין עמדות מוצלות למאבטחים.

דב חנין: למרבית הצער ההצעה הזו לא המשיכה להיות מקודמת ואנחנו נשארים באותו מצב בעייתי שבו אנחנו נמצאים עד עכשיו.

דב חנין: לדעתי, אדוני היושב ראש, בסבך שבו אנחנו נמצאים, שבו יש שלטון מקומי וכל מיני מעסיקים אחרים, חברות שמירה, חברות קבלניות, מדינה שתחום הרגולציה שלה הוא מאוד מאוד חלש, אנחנו לא נוכל לקדם פה פתרון אם לא תהיה חקיקה מחייבת של מה הם תנאי העבודה המחייבים לגבי מאבטח, החל מהזכות לצל ולמחסה מהגשם.

דב חנין: אני נתקל במאבטחים שעומדים בגשם בחוץ, זה פשוט לא נורמלי.

דב חנין: איך אנחנו מצפים שמישהו יעבוד בצורה סבירה?

דב חנין: שלא לדבר על שמש, שזה רוב ימות השנה.

דב חנין: יש דברים בסיסיים שצריך להגדיר אותם.

דב חנין: ובתוך כל היער הגדול של הגורמים השונים שמעורבים בתחום, כדי שזה יקרה אנחנו חייבים שתהיה נורמה והנורמה הזאת תהיה חקיקה.

ישראל אייכלר: תודה רבה, חבר הכנסת דב חנין.

ישראל אייכלר: דיברנו על זה, אם כי אמרתי שאנחנו יודעים מניסיון שחקיקה זה דבר שלוקח שנה, שנתיים, שלוש, בינתיים המאבטחים ייצלו בשמש עד שהחוק יעבור.

ישראל אייכלר: אני רוצה לסכם את הישיבה.

ישראל אייכלר: אני רוצה קודם כל להודות לכל אלה שבאו ולברך את כולם.

ישראל אייכלר: אני מברך על השינויים שהתבצעו ויתבצעו בסורוקה בעקבות הדיון הנוכחי, ולשבח את המשנה למנכ"ל, מר שדה, שהביא עובדות בכנות ולא חשש להתמודד ולא מרח אותנו, כפי שעושים כל מיני אנשים שבאים, אלא פשוט דיבר על העובדות ותיקן אותן.

ישראל אייכלר: חשוב שהשינויים ייושמו במהרה וכבר במכרז הבא שיעשה בית חולים סורוקה, וממנו יראו וכן יעשו כל בתי החולים, להציב תנאי סף לחברות שמירה שמחייבים תנאי עבודה בסיסיים למאבטחים.

ישראל אייכלר: דובר פה על לא יותר מ-8.5 שעות עבודה ולא יותר משלוש שעות בשמש.

ישראל אייכלר: כמובן שאפשר, ברצון העובד, לתת לו אפשרות להמשיך עוד כמה שעות כדי שתהיה לו הכנסה.

ישראל אייכלר: אנחנו לא רוצים לפגוע בהכנסת העובדים.

ישראל אייכלר: רשמנו את הודעת סורוקה שייתנו חדר מנוחה לעובדים ומים לעמדות שמירה.

ישראל אייכלר: אנחנו נפנה לשר הבריאות להכפיף ולחייב את כל בתי החולים בארץ לגבי התנאים הבסיסיים לשומרים ולמאבטחים, בעיקר בעמדות, בהפסקות, בתנאי מנוחה, מיזוג, מים וחימום.

ישראל אייכלר: כמובן שחשוב שייכנסו העובדים המאבטחים לכל המקומות שמותר לעובדים להיכנס, בלי אפליה, חס וחלילה, בין עובד רגיל לבין מאבטח, כפי ששמענו כאן.

ישראל אייכלר: אנחנו הצענו, לפי מה ששמענו גם מחברות השמירה וגם מאחרים, שההוצאה שתוטל על החברות ועל מזמין השירות, ההטבות והשיפורים שאנחנו דורשים למאבטחים, יחולקו בין רשויות השלטון, שזה משרד החינוך בבתי הספר ואולי משרד הבריאות בבתי החולים, לבין מרכז השלטון המקומי במקומות הרלוונטיים לבין מזמין השירות ובין חברות השמירה.

ישראל אייכלר: אנחנו הצענו שכל מה שקשור לבינוי ולתחזוקה של הבודקה ושל המבנה ושל העמדות המוצללות יהיה על חשבון מזמין השירות, אבל התכולה, כמו מקרר קטן, קולר, תנור קטן, מזגן וכל מה שצריך לטובת העובד, שזה יהיה כאילו ציוד אישי של העובד, שאת זה תשלם החברה וזה יהיה חלק מהמכרז, כמו שמדים וכל הדברים האלה זה של חברות השמירה.

ישראל אייכלר: אנחנו נפנה להסתדרות.

ישראל אייכלר: אנחנו פונים מכאן להסתדרות, לכל ההסתדרויות, כן?

ישראל אייכלר: אנחנו לא עושים אפליות בין ההסתדרויות, שיעמדו על הדרישה ממשרד הכלכלה לעשות צו הרחבה משותף עם משרד הכלכלה לגבי תנאים פיזיים של מאבטחים, כך שתוכל להיות ותהיה אכיפה בתחום התנאים הפיזיים של המאבטחים מצד הממונה הראשי על יחסי עבודה במשרד הכלכלה.

ישראל אייכלר: לגבי אבטחת מוסדות חינוך וגני ילדים, אנחנו רוצים, כמו שאמרנו, שמשרד החינוך, השלטון המקומי וחברות השמירה יתחלקו בהוצאה שתעלה ההטבה הזאת למאבטחים בתנאי העבודה שלהם.

ישראל אייכלר: רשמנו את ההודעה שהולכים לעשות אבטחה ניידת של גני ילדים, אבל באותם מקומות שיש מאבטח בגן הילדים, כפי שהבנו פה, אין שום בשורה ואנחנו מבקשים שגם המאבטח שנגזר גורלו להיות מאבטח בגן ילדים, תהיה לו גם את הבודקה או את התנאים שהוא יוכל לחיות שם.

ישראל אייכלר: אנחנו מבקשים מיושב ראש השלטון המקומי לשקול אפשרות לחייב את הרשויות המקומיות בתנאים של המאבטחים ואת החברה למשק וכלכלה לפקח על התנאים הפיזיים של המאבטחים, כחובה בכל מכרז שייצא בעתיד בענייני אבטחה.

ישראל אייכלר: אני רוצה להודות לכולם ולמאבטחים, שעומדים עכשיו בשמש, אנחנו נותנים ברכה שיצליחו וירוויחו.

ישראל אייכלר: תודה רבה.