ועדת הכלכלה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 283, 2016-07-12 11:30

דב חנין: חברות וחברים, אני מתכבד לפתוח את ועדת הכלכלה של הכנסת.

דב חנין: אנחנו מקיימים את הדיון במסגרת יום הדיור בכנסת.

דב חנין: יש לי את הזכות יחד עם חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס להיות אחד מיוזמי היום הזה.

דב חנין: הנושא של הדיון שלנו הוא הגדלת מלאי הדיור הציבורי.

דב חנין: זה נושא שיש לו חשיבות אדירה מבחינת ההתייחסות לדיור הציבורי.

דב חנין: אני רוצה לקבל בברכה את שר הבינוי והשיכון, חבר הכנסת יואב גלנט, ואת סגן שר הבינוי והשיכון, חבר הכנסת ז'קי לוי.

דב חנין: אני רוצה לומר כמה דברים כלליים על הנושא של מלאי הדיור הציבורי.

דב חנין: אנחנו צריכים להבין על מה אנחנו מדברים כשאנחנו מדברים על מלאי הדירות בדיור הציבורי.

דב חנין: יש שני אופנים להסתכל על השאלה הזאת.

דב חנין: יש את האופן הספציפי, הצר, שבו אנחנו מסתכלים על אנשים שממתינים בתור.

דב חנין: לאורך השנים יש לא מעט אנשים ונשים שממתינים וממתינות בתור לדיור הציבורי.

דב חנין: יש כ-27 אלף אנשים זכאים שרשומים במשרד הקליטה, יש כמה אלפים שרשומים כזכאים במשרד הבינוי והשיכון.

דב חנין: זה אופן אחד של הסתכלות על העניין.

דב חנין: נראה לי שבדיון הזה יותר נכון, אדוני השר, להתייחס דווקא לאופן שבו הצגת לנו את האתגר שקיים בפנינו כחברה.

דב חנין: אתה אמרת אמירה מאוד מאוד חשובה.

דב חנין: יש מיליון בני אדם במדינת ישראל שלא מצליחים להתמודד בשוק הדיור הנוכחי, שהוא שוק דיור מאוד מאוד פרוע, מחירי השכירות בו מאוד גבוהים, שלא לדבר על מכיר רכישת הדירות.

דב חנין: יש מיליון בני אדם במדינת ישראל שנמצאים מתחת לשוק, מתחת לרצפה, ואלה האנשים שאנחנו צריכים להסתכל עליהם כשאנחנו מדברים על דיור ציבורי במובן הרחב.

דב חנין: ועדת אלאלוף קבעה בזמנו שהקו האדום של מלאי הדירות בדיור הציבורי צריך להיות 110 אלף דירות.

דב חנין: מאז המספר הזה אולי עלה, אבל מספר הדירות שקיימות בדיור הציבורי הרבה יותר מצומצם.

דב חנין: אדוני השר, אתה מגיע למשמרת שלך אחרי שנים רבות שבו הדיור הציבורי במקום להיתפס כחלק מרכזי מהפתרון, נתפס כחלק מהבעיה, כאיזה שהוא שריד בעולם ישן שאנחנו צריכים להיפטר ממנו ולאט לאט לחסל את המלאי על-מנת שאנשים יעברו לגור בצורות אחרות.

דב חנין: אני רוצה לפתוח את הדיון בהערכה לך, אדוני השר, ולך, אדוני סגן השר.

דב חנין: אני נמצא באופוזיציה.

דב חנין: העבודה שנעשית במשרד הבינוי והשיכון היא שינוי מגמה.

דב חנין: קודם כל, קונים דירות.

דב חנין: היו שנים שבהן רכשו 0 דירות, היו שנים שרכשו 5 או 6 דירות.

דב חנין: בשנה שעברה קנו 750 דירות, שזה מספר הרבה יותר גדול מאשר בעבר.

דב חנין: זה כיוון מאוד מאוד חיובי.

דב חנין: זה מהלך שמשרד הבינוי והשיכון עשה מתוך התקציבים שלו, מתוך התמרון עם התקציבים שיש בתוך המשרד.

דב חנין: אנחנו חייבים משהו הרבה יותר גדול אם אנחנו רוצים לעשות את השינוי הגדול, האסטרטגי בתחום הדיור הציבורי.

דב חנין: אני רוצה לומר, אדוני השר, כמה מילים של דאגה.

דב חנין: אנחנו פה נמצאים בכנסת.

דב חנין: אנחנו שומעים דברים שמטרידים ומדאיגים אותנו.

דב חנין: אני אומר בשם ועדת הכלכלה, שהיא ועדה שמאוד מאוד מסורה לעניין הדיור הציבורי, שאנחנו עוקבים בדאגה אחרי השמועות שישנה תכנית לעשות חילופי תפקידים בממשלה, שאולי אתה, אדוני השר, תעזוב את תפקידך כשר הבינוי והשיכון.

דב חנין: אנחנו לא מנהלים את הממשלה, זו לא תפקידה של ועדת הכלכלה, אבל מהזווית של הדיור הציבורי ברור לנו לחלוטין שיש סכנה לכל אותו מהלך חשוב ביותר של שינוי מגמה שאתה וסגן השר מזוהים איתו.

דב חנין: אם נגיע למצב שפתאום מחליפים את הקפטן והספינה תיסע לכיוון אחר, אז אותו תהליך שבו ניסינו להציל את ספינת הדיור הציבורי פשוט ייעצר, סירות ההצלה יישארו לטבוע בים, אולי גם הספינה כולה תטבע.

דב חנין: אני אומר את הדברים כוועדה שעוסקת בתחום הדיור הציבורי.

דב חנין: אנחנו מסתכלים על זה בדאגה מאוד מאוד גדולה.

דב חנין: אני לא יודע, אדוני השר, אם אתה יכול להתייחס לנושא הזה, אם זה משהו שתוכל לומר עליו משהו בשלב הזה, אבל חשוב לנו, לפחות מבחינת הוועדה, להביע את ההרגשה שלנו ואת הזווית שלנו כמי שעוקבים אחרי הדיור הציבורי.

יואב גלנט: בוקר טוב, אדוני יושב ראש הוועדה.

יואב גלנט: אני יכול להגיד שאתה שותפי להרבה מאוד תהליכים בתחום הדיור הציבורי ובתחומים אחרים שנוגעים לאוכלוסיות החלשות במדינת ישראל.

יואב גלנט: גם חברי הכנסת, כל אחד בתחומו, משתפים פעולה בנושאים האלה.

יואב גלנט: ידידי, חברי ושותפי ז'קי לוי, סגן השר, מוביל בהרבה מאוד היבטים את תחום השיכון בגלל הניסיון והמחויבות שלו לעניין.

יואב גלנט: אני רוצה לפתוח באמירה אישית.

יואב גלנט: תראו, אני הייתי שנים ארוכות בצה"ל.

יואב גלנט: כשאתה חוזר מתחקיר עם לוחמים ביום שישי בבוקר, אחרי שהם עשו מבצעים בחאן יונס , בעזה, בדיר אל- בלח, ברפיח, כאשר הם כבר נמצאים במחנות שלהם לאורך הרצועה, אם בנחל עוז, בכרם שלום, בנתיב העשרה ובמקומות אחרים, אתה רואה שיש חיילים שמתפזרים לבתיהם, יש חיילים שנשארים במחנה.

יואב גלנט: כשאתה שואל אותם למה הם נשארו, הם אומרים לך שאין להם לאן ללכת.

יואב גלנט: זה חייל שחזר ממבצע בסיכון חיים, לפעמים נפגעו לידו אנשים.

יואב גלנט: הוא צריך לחזור לאין בית, לבית קר, למקרר ריק.

יואב גלנט: אלה דברים שקיימים במדינת ישראל של המאה ה-21.

יואב גלנט: חשבתי, עוד לפני שנכנסתי לתפקידי, שאני מכיר היטב את הארץ.

יואב גלנט: אני מבין לפעמים לליבם של חברי האופוזיציה שאומרים שיש עוד 4 שנים, אבל עברה רק שנה.

אורלי לוי אבקסיס: השאלה היותר רלוונטית היא עוד כמה זמן הוא יהיה שר שיכון.

אורלי לוי אבקסיס: ישנה איזו שהיא שמועה שמתרוצצת שאותי מאוד מאוד מטרידה.

אורלי לוי אבקסיס: השר נמצא שנה במשרד, עושה עבודה מצוינת, מטפל בדיור הציבורי לעומק.

אורלי לוי אבקסיס: היום אנחנו שומעים שמישהו רוצה להעניש אותו על כך, להעביר אותו לפני דיונים על תקציב המדינה.

אורלי לוי אבקסיס: התכנית שהוא בונה, לא יהיה מי שידאג שהכספים יגיעו.

אורלי לוי אבקסיס: יותר מכך, יכניסו שר חדש למשרד שעד שהוא ילמד אנחנו נאבד זמן יקר.

אורלי לוי אבקסיס: כל זה קורה כשאנחנו בתוך משבר דיור נוראי.

אורלי לוי אבקסיס: המדינה תיכנס לטלטלה.

אורלי לוי אבקסיס: משרד השיכון צריך יציבות.

אורלי לוי אבקסיס: שמעתי את אותם אנשים שרוצים לעשות את המהלך הזה מדברים בתקופת הבחירות על כך שחוסר יציבות שלטונית וחוסר רצף של שר בתפקיד מסוים גורם לכך שתכניות לא מתקדמות, גורם לכך שלא פותרים דברים.

אורלי לוי אבקסיס: האנשים האלה עושים את הדברים האלה.

אורלי לוי אבקסיס: האם זה נכון, אדוני השר, שמתכוונים להעביר אותך מתפקידך?

יואב גלנט: השאלות האלו כל הזמן עולות.

יואב גלנט: יש פה כל מיני אנשים שמנסים להציג אותי כאילו אני איזה מסכן, איזה חלש, איזה מישהו שרוצים לפגוע ולהעניש אותו.

מיכל בירן: זה לא עניין אישי, זה עניין ציבורי.

מיכל בירן: כוונת מכוון וכוונת זדון זה עניין עקרוני.

מיכל בירן: עד שקורה אירוע נדיר כזה שיש שר שעושה את עבודתו, גם אז באים לחבל בזה.

מיכל בירן: זה מצב לא הגיוני.

יואב גלנט: אני מבין שיש איזה שהוא רצון להראות כאילו מישהו רוצה לעשות ככה, מישהו אחר רוצה לעשות אחרת ואני בכלל איזה מישהו שצריך קביים בשביל שיסייעו לו.

יואב גלנט: ראשית, אני מרגיש מספיק חזק בכל דבר שאני עושה.

יואב גלנט: שנית, כמוכם שמעתי בתקשורת כל מיני שמועות.

יואב גלנט: גם אני רואה טלוויזיה ונהנה מהצפייה בה.

יואב גלנט: אני מאוד מרוצה ממה שקורה במשרד הבינוי והשיכון בהקשר של מה שעשינו, ויותר מזה - בהקשר לתכניות העתידיות שלנו, של סגן השר ושלי.

יואב גלנט: את השיח הזה תפנו למי שאתם חושבים שיש לו יכולת השפעה על הנושא, לא אלי.

דב חנין: תודה על התשובה המדויקת, אנחנו אכן נעשה את זה.

דב חנין: הבנו את התשובה.

יואב גלנט: היות והנושא הזה מאוד מטריד את מנוחתכם, אני יכול לומר לכם שבניגוד למתואר מערכות היחסים טובות, התהליך הוא תהליך שעובד.

יואב גלנט: גם אם אני צועק קצת פחות, אני מרגיש איתן במה שאני עושה ובטוח במצבי ובמעמדי.

יואב גלנט: בואו נוציא את זה משיח של מסכנות למקום אחר.

אורלי לוי אבקסיס: זה לא אישי.

אורלי לוי אבקסיס: אני מאוד מחבבת אותך, אבל אל תיסחף.

אורלי לוי אבקסיס: אני מאוד חוששת לנושא הדיור, לכך שבזמן כזה יוצרים טלטלה.

אורלי לוי אבקסיס: השאלה היא גם לגבי הדיור הציבורי.

אורלי לוי אבקסיס: האם המחליף שלך יהיה בעד הפרטה של הדיור הציבורי?

אורלי לוי אבקסיס: האם עמידר מדיחה שר מכהן במשרד השיכון?

אורלי לוי אבקסיס: זו שאלה שאותה אנחנו צריכים לשאול.

אורלי לוי אבקסיס: עם כל הכבוד לכבודו, אני דואגת לדיור הציבור קצת יותר מאשר אני דואגת לך.

אורלי לוי אבקסיס: אתה חייל מצטיין, אתה יכול להגן על עצמך.

אורלי לוי אבקסיס: אני לא מדברת לגופו של אדם, אני מדברת על תהליך שמשהו מסתתר מאחוריו.

יואב גלנט: אי אפשר לטעות בקשר למה שאתם חושבים, הדברים מובנים.

יואב גלנט: אני מציע להיות מתון בדיונים, נחרץ יותר במבצעים ובפעולות.

יואב גלנט: ראיתי הרבה אנשים שישבו בחדרי דיונים והיו מאוד לוחמניים, אבל כשהם הלכו לידי בסדר התנועה הם נראו אחרת.

יואב גלנט: אני רוצה לומר לכם, בואו נדבר על מעשים, על פעולות, על עבודה, את הלוחמנות נשאיר למקומות אחרים.

יואב גלנט: ככלל אני מחויב לנושא הזה, לפי זה אנחנו פועלים.

יואב גלנט: תיכף תראו את הדברים.

יואב גלנט: בדיור הציבורי יש הזנחה רבת שנים.

יואב גלנט: כשאני אומר רבת שנים, אני מתכוון לזה שבעשור האחרון לא היה כמעט שום שינוי לטובה בנושא הדיור הציבורי.

יואב גלנט: אני רוצה לתת לכם קצת מספרים על מה שסגן השר ז'קי לוי ואני עשינו בשנה האחרונה.

יואב גלנט: קודם כל, השקענו מעל מיליארד שקל ברכש של דיור ציבורי.

יואב גלנט: בשנת 2014 רכשו 6 דירות, בשנת 2015 רכשו 745 דירות, שזה פי 120 או 130 אחוז.

יואב גלנט: אלה המספרים.

עיסאווי פריג': איפה זה חולק, אדוני השר?

יואב גלנט: אני מדבר על מה שאני אחראי עליו.

יואב גלנט: לגבי מה שהיה בעבר, תביאו את מבקר המדינה, תשאלו אותו.

יואב גלנט: אנחנו משקיעים כל שנה מיליארד וחצי שקל בתשלום שכר דירה לזכאים.

יואב גלנט: אני רוצה שתבינו מה המספר הזה אומר.

יואב גלנט: המספר אומר שיש 130 אלף משפחות, שזה בערך חצי מיליון אנשים ואפילו יותר, שמקבלות סיוע מהמדינה ולא מסוגלות לגמור את החודש.

יואב גלנט: זה המצב שלנו במדינת ישראל.

<טטיאנה קדושקין: מה לגבי נכים שקופים שהם לא בכיסא גלגלים?

יואב גלנט: אכן המספר הזה הוא מספר מדהים.

יואב גלנט: המספר של זכאי הדיור הציבורי הוא קביעת קו מלאכותי שקבענו לפי קריטריונים מסוימים, מתוך כוונה לתת מענה לאוכלוסיות הנזקקות ביותר בתוך האוכלוסייה הזאת.

יואב גלנט: כשיש לך אנשים שמרוויחים שכר מינימום ואתה מסייע להם ב-1000 או ב-2000 שקל, מרכיב ההוצאה שלהם על הדיור הוא 30,40,50 אחוז משכרם.

יואב גלנט: זה ברור שזה לא משאיר כמעט שום שכר פנוי למזון, לחינוך ולדברים אחרים.

יואב גלנט: העלינו לאוכלוסיות האלו בסדר גודל של 600 עד 900 שקל לחודש את ההשתתפות בשנה האחרונה, שזה עוד כ-47 מיליון שקל.

יואב גלנט: אנחנו גם דואגים לאיכות החיים של אלה שגרים בנתונים קשים.

יואב גלנט: הקמנו לתחייה אחרי 40 שנה את פרויקט שיקום השכונות.

יואב גלנט: הקצינו מתקציבים קיימים 300 מיליון ל-31 ישובים, כאשר זה יגדל ל-40.

יואב גלנט: יש לנו סיכום עקרוני עם האוצר לכך שזה יהיה משהו רב שנתי שנתחיל לטפל גם במרכז הארץ.

<רן מלמד: כמה זה חברתי?

יואב גלנט: אנחנו מבינים ששיקום שכונות זה לא רק מבנים.

יואב גלנט: בסוף אתה צריך ליצור מנהיגות חברתית, אתה צריך ליצור גאווה מקומית, אתה צריך ליצור לכידות קבוצתית של האנשים, אתה צריך שילד לא יתבייש להזמין את החבר שלו לשחק איתו כדורגל בשכונה רק בגלל שהחבר גר בשכונה חדשה והוא גר בשכונה ישנה.

יואב גלנט: בכל הדברים האלה אנחנו מטפלים.

יואב גלנט: אנחנו נשקיע 75 מיליון שקל בשנים הקרובות באיגום משאבים.

אורלי לוי אבקסיס: לא היה שקל לשיקום שכונות חברתי בתקציב האחרון עד שלא נלחמנו ולא הבאנו את הציטוט של כחלון כיושב-ראש ועדת הכלכלה על קיצוץ.

<רן מלמד: אני מסכים.

<רן מלמד: אני חושב שהחברתי צריך להיות הרבה יותר.

אורלי לוי אבקסיס: לפחות יצקנו שם כסף, לכן הסעיף לא מת.

יואב גלנט: הסכום שאני מדבר עליו הוא סדר גודל של 75 מיליון.

יואב גלנט: זה כסף גדול, זה לא כסף קטן.

יואב גלנט: אנחנו מתחילים להפעיל אותו.

יואב גלנט: העסק הזה עובד.

יואב גלנט: דרך אגב, יש משרדי ממשלה וארגונים חברתיים נוספים שנרתמים כי בסך הכל הראייה הזאת היא ראייה נכונה.

יואב גלנט: אני מציע לכם ללכת.

יואב גלנט: אפשר כבר לראות מקומות שבהם סיימנו פרויקטים נקודתיים, כמו אור-עקיבא, יוקנעם, טבריה.

יואב גלנט: אפשר לראות מקומות שבהם פרויקטים מתחילים, כמו באופקים, בנתיבות, במגדל העמק.

יואב גלנט: רבותיי, התחלנו מהפריפריה, כי פשוט אין לנו מספיק כסף לעסוק בכולם בו-זמנית.

יואב גלנט: זה קורה.

יואב גלנט: אני רואה ערך לא פחות בשדרוג המצב של האוכלוסיות.

יואב גלנט: 30 מיליון הושקעו והביאו לזה ש-600 דירות שעמדו ריקות ברחבי הארץ אוכלסו.

יואב גלנט: אנחנו פשוט השקענו בכל דירה כזאת כמה עשרות אלפי שקלים, תלוי בדירה.

יואב גלנט: לגבי מאות דירות שעמדו ריקות לא במשך חודש, במשך 5 שנים, 10 שנים ו-20 שנה, הגמשנו את הקריטריונים.

יואב גלנט: מה זה להגמיש קריטריונים?

יואב גלנט: נגיד שבדימונה היו 130 דירות ריקות.

יואב גלנט: בני ביטון הפנה את תשומת ליבי לכך שאומרים לאנשים: מאחר ואתם מרוויחים מעבר לשכר המינימום, נגיד 100 שקלים מעבר לשכר המינימום, או יש לכם 2 ילדים ולא 3 בגיל המתאים, אתם לא זכאים.

יואב גלנט: אני אמרתי שעדיף להסביר למשפחה למה היא לא נכנסה ומישהו אחר נכנס, מאשר להסביר לשתי משפחות למה הדירה ריקה.

יואב גלנט: הגמשת הקריטריונים הביאה לאכלוס של 600 דירות בסכומים נמוכים.

יואב גלנט: הלכנו לפרויקט משותף עם הסוכנות היהודית בסיוע של משרד האוצר והשתתפות או ביצוע פעיל של חברת עמיגור.

יואב גלנט: חתמנו איתם חוזה על מיליארד שקל.

יואב גלנט: ב-5 שנים נבנה 2700 דירות ב-20 מרכזי קליטה או במבנים של דיור ציבורי, תלוי במקום.

יואב גלנט: בערים מרכזיות בארץ, כמו חיפה, הרצליה, ראשון לציון, ייבנו מאות דירות, אם על הבניינים הקיימים, אם בשדרוג ושיפוץ הבניינים או לצד הבניינים הקיימים.

יואב גלנט: מדובר בהשקעה מאוד גדולה.

יואב גלנט: הייתי בפריז בשבוע שעבר.

יואב גלנט: קיבלנו מחמאות מאוד גדולות מחבר הנאמנים של הסוכנות היהודית על זה שלקחנו את העניין וביצענו אותו.

יואב גלנט: אל יקל הדבר בעיניכם.

דב חנין: האם הם מוכנים להחזיר את מיליארד השקלים שהגיעו אליהם מקופת הדיור הציבורי כדי לקדם את הדבר הזה שהם מברכים עליו?

יואב גלנט: אוכלסו השנה על ידי מערך הדיור הציבורי והחברות המשכנות סדר גודל של 2100 דירות.

יואב גלנט: זה גידול של 21%.

יואב גלנט: פעם במדינת ישראל היו 150 אלף דירות בדיור הציבורי.

יואב גלנט: הן היו כ-11% ממלאי הדירות הכולל.

יואב גלנט: היום המספר הוא כ-60 אלף, כי לא יושמו תהליכי הרכש בהתאם.

יואב גלנט: התוצאה היא שהיום זה אחוז או 2 אחוז מהדירות.

יואב גלנט: בסוף, לצערנו, אנשים הולכים לעולמם.

יואב גלנט: כשהם הולכים לעולמם, אתה מפנה את הדירות, אתה דואג לזה שייכנסו זכאים נוספים.

יואב גלנט: 60 אלף מספק מספר מסוים של דירות, 100 אלף מספק מספר אחר.

יואב גלנט: הקרן שלנו היא מאוד קטנה.

יואב גלנט: זה שרכשנו 1000 דירות ונבנה עוד 2000 או 3000 דירות ייצור שינוי מאוד דרמטי, אבל זה מתחרה עם תהליכים ארוכי טווח ורבי משמעות שקרו פה לאורך שנים ארוכות ואיתם אני צריך להתמודד.

דב חנין: זה פנטסטי ביחס לעולם.

דב חנין: 32% מהדירות בהולנד הן דיור חברתי, באוסטריה זה 25%, ובבריטניה - 18%.

יואב גלנט: אדוני היושב-ראש, אני יודע שאני וז'קי מייצגים פה את הממשלה.

יואב גלנט: ההחלטה למכור והפיקוח על מה עושים בקנייה היו כאן, בבית הזה, כשאני לא ישבתי פה.

יואב גלנט: אני הייתי אז במקומות אחרים.

יואב גלנט: שיסתכלו יושבי הבית על מה הם עשו בחקיקה, על האופן שבו התהליך נעשה, על הדרך שבה הדברים נרכשו.

יואב גלנט: אנחנו לא הצלחנו ליישם את המדיניות שאולי רצינו לעשות.

דב חנין: אני לא רוצה להגן על הכנסת שעשתה הרבה שגיאות בעבר - גם בעבר הייתי באופוזיציה – אבל החוק של רן כהן הוקפא.

דב חנין: במקביל להקפאת החוק, הממשלה קיבלה כל מיני החלטות שהרעו את המצב בצורה דרמטית.

יואב גלנט: מאחר ואני חשבתי שיש מקום לתקן בתחומים שונים, גם בביטחון, גם בחברה וגם בכלכלה, החלטתי לקפוץ לתוך הבריכה הזאת שקוראים לה החיים הפוליטיים.

יואב גלנט: את זה אני עושה בשנה האחרונה.

יואב גלנט: בוא נסתכל קדימה, נראה איך אנחנו משפרים דברים.

יואב גלנט: אנחנו רגישים מאוד לאוכלוסיית הנכים, שחלקם יושבים פה, בעיקר לנכים הרתוקים.

<טטיאנה קדושקין: יש נכים שהם לא רתוקים.

דב חנין: הוא מדבר על אלה ועל אלה.

יואב גלנט: אנחנו החלטנו שמתוך הרשימה הקיימת תהיה עדיפות לאנשים שנמצאים במצב שהם לא יכולים לדאוג לעצמם.

יואב גלנט: עשינו את זה בשני וקטורים שונים שהולכים ומתאחדים.

יואב גלנט: הקדשנו כ-100 מיליון שקל מתוך הרשימה לרשימה נפרדת שנותנת עדיפות לאנשים רתוקים על מנת שלא יהיו בתוך הרשימה.

יואב גלנט: מאיזו שהיא סיבה לא מוצאים את הדירה המתאימה לרכוש להם.

יואב גלנט: הדבר השני, הקמנו ועדה שאני שמח לציין שכל משרדי הממשלה והגופים הנוספים, כמו הביטוח הלאומי, כמו עמידר, עמיגור, נרתמו לעניין.

יואב גלנט: אנחנו מנסים לראות איך לסייע להם בהפחתת רגולציה ובניסיון לאחד דברים.

יואב גלנט: נכה שיש לו שני מטפלים צריך חדר לכל מטפל, צריך חדר עבור עצמו וחדר לציוד.

יואב גלנט: אתה מגיע ל-4 חדרים.

יואב גלנט: מצד שני, אנחנו כמשרד בינוי לא מאפשרים דירה שהיא מעל 2 חדרים או מעל 3 חדרים.

יואב גלנט: התוצאה היא שבסוף מגיע משרד שלישי ואומר: אני מגרש את העובדים הזרים שמטפלים בך, כי הם לא מקבלים את התנאים המתאימים.

יואב גלנט: בתוך הכאוס הזה אנחנו מנסים לנווט.

יואב גלנט: כל משרדי הממשלה שותפים לעניין באופן חיובי.

יואב גלנט: אני מאמין שנביא לפתרון יותר טוב בעניין הזה.

יואב גלנט: הפתרון לא יכול לבוא רק בדמות כסף.

יואב גלנט: אם אתה מדבר על צורך לפתור ל-100 אלף איש את הבעיה, אתה צריך למעלה מ-100 מיליארד שקל על-מנת לקנות דירות.

יואב גלנט: את זה לא עושים עם תקציב חד פעמי במדינה שאתם יודעים מה גודל התקציב שלה.

יואב גלנט: ההצעה שאני באתי איתה אומרת את הדבר הבא: אנחנו ניקח את מה שאנחנו משקיעים, את מה שמשקיע האזרח, וביחד נהפוך אותו למשכנתא.

יואב גלנט: אם האזרח מקבל מאיתנו סיוע של 2000 שקל והוא בעצמו משקיע עוד 2000 שקל, ביחד זה מביא אותנו ל- 4000 שקל בחודש, ל-48 אלף, 50 אלף בשנה, ולמיליון ב-20 שנה.

יואב גלנט: צריך לקנות דירה ב-700 אלף, כאשר אתה כמדינה נותן 2000 שקל מהבנק או מהמוסד שלקחת את זה, והאזרח נותן 2000 שקל.

יואב גלנט: השאלה איך לסדר את זה.

יואב גלנט: מצד אחד, אנחנו לא רוצים ליצור שכונה שהיא רק לחסרי דיור, מצד שני, החברות שמוכנות לתת לנו את הכסף רוצות פיקוח על איפה נמצאים האזרחים.

יואב גלנט: הגענו לתמהיל של רבע, שלושת רבעי, רבע.

יואב גלנט: עם רבע מהאנשים אנחנו רוכשים את הדירות ומסייעים להם, כאשר שלושת רבעי אוכלוסייה תהיה אוכלוסייה רגילה שתדע שהיא מגיעה למקום, לשכונה.

יואב גלנט: הקבלן ייקח בחשבון את העניין הזה.

יואב גלנט: אני מעריך שנוכל להניע את זה ובהחלט לעשות פה איזה שהוא וקטור מתמשך שלאורך שנים ארוכות ילך ויחלץ את הבעיה הזאת על ידי כסף של האזרחים וכסף שלנו.

יואב גלנט: הסיפור הוא להוציא אנשים ממעגל העוני.

יואב גלנט: על זה צריך לשים כסף ולהשקיע.

יואב גלנט: אתה לא יכול להיות במדינה שמצד אחד מגייסת בכוח חוק כל ילד, לא משנה אם הוא גר בשכונה הכי מפוארת או בשכונה הכי ענייה, ומצד שני, כשהם חוזרים הביתה, לזה אין איפה לגור, לשני יש דירה של 10 חדרים.

יואב גלנט: זאת מציאות שהיא לא הגיונית, במיוחד במדינת ישראל.

עיסאווי פריג': אתה לא צריך להתנות את זה בגיוס.

עיסאווי פריג': זאת זכות שמגיעה לכל אזרח, ללא שום קשר להתניה שאמרת.

יואב גלנט: המדינה הזאת, מעבר לכל הדברים, היא מדינה יהודית-ציונית.

עיסאווי פריג': מה זה קשור לזכות הבסיסית של הדיור?

עיסאווי פריג': זה לא מוסיף לדיון.

יואב גלנט: אני לא היחיד שלא מוסיף.

יואב גלנט: גם אלה שיושבים פה לא מוסיפים לדיון.

עיסאווי פריג': אתה לא חושב שהגישה המתנשאת הזאת מוגזמת?

עיסאווי פריג': אני מדבר על זכות בסיסית לדיור.

עיסאווי פריג': אתה נכנס לי עם משפטים שאין להם מקום.

עיסאווי פריג': בשביל מה?

עיסאווי פריג': למה ההתנשאות הזאת?

עיסאווי פריג': אתה לקחת את הדיור למקום אחר.

יואב גלנט: אני עומד מאחורי מה שאמרתי.

יואב גלנט: אני חושב שבמדינה צריך להתקיים יחס של הגינות, מעבר לזה שהיא צריכה לדאוג לכל אזרחיה, שכך אנחנו עושים, ללא הבדל של אוכלוסיות, של דת, גזע ומין.

יואב גלנט: אפשר לבחון אותי.

יואב גלנט: אנחנו מניעים תכניות לאוכלוסיות ערביות, לאוכלוסיות חרדיות, לאוכלוסיות כלליות, לכולם.

יואב גלנט: כאשר המדינה תובעת מאזרחיה לבוא ולשרת מכוח חוק, לא משנה אם הם אנשי מילואים או חיילי סדיר, ואין להם לאן לחזור, נוצרת פה מחויבות נוספת, במיוחד במדינה יהודית-ציונית.

יואב גלנט: את זה צריך להגיד בצורה מפורשת בכל מקום.

<טטיאנה קדושקין: אני מייצגת את האנשים שלא יושבים על כיסא גלגלים.

<טטיאנה קדושקין: לאנשים שיושבים על כיסא גלגלים יש כוח גדול.

<טטיאנה קדושקין: לאנשים שחיים מסכום של 2611 שקל אין שום זכויות, הם נושרים.

<טטיאנה קדושקין: מה יש לך להגיד על זה?

ז'קי לוי: כבוד השר, היושב-ראש, חברי הכנסת, צריך לזכור, אנחנו כולה שנה במשרד.

ז'קי לוי: ביום שהשר ואני נכנסנו למשרד השם של המשרד היה משרד הבינוי.

ז'קי לוי: השר החליט להחזיר את זה להיות משרד הבינוי והשיכון.

ז'קי לוי: הדיור הציבורי היה בן חורג.

ז'קי לוי: 10 שנים לא טיפלו בדיור הציבורי.

ז'קי לוי: היושב-ראש אמר בצדק על המלאי שהלך וקטן בדיור הציבורי.

ז'קי לוי: צריך לזכור שהדרישות רק הלכו וגדלו.

ז'קי לוי: נכנסנו למשרד.

ז'קי לוי: השר נתן סקירה מה נעשה.

ז'קי לוי: צריך לזכור, המשרד מגויס כולו לדיור הציבורי.

ז'קי לוי: זה משרד שיש בו שר וסגן.

ז'קי לוי: בישיבת המטה של המשרד שנערכת כל שבוע, 50% זה הדיור הציבורי.

ז'קי לוי: זו התמודדות.

ז'קי לוי: אנחנו מבינים את הצורך האמיתי.

ז'קי לוי: שלא תהיה פה טעות, השר הוא שר חברתי, הוא מגויס לנושא.

ז'קי לוי: השר מגויס כל כולו.

ז'קי לוי: אנחנו מתמודדים עם העניין הזה מהיום שנכנסנו לתפקיד.

<דניאלה חרמון: אני יכולה להגיד לך שבזכות מה שהוא עשה, בדימונה 130 משפחות עשו השנה את החג בבית שלהם.

<דניאלה חרמון: אני פעילה חברתית כבר כמה שנים.

<דניאלה חרמון: אתם לא מבינים מה זה דיור ציבורי.

<דניאלה חרמון: אתם מדברים על דיור ציבורי, אבל אתם לא מבינים.

<דניאלה חרמון: אתם לא יודעים מה זה ילדה בת 5 שצועקת: "יש לי חדר, יהיה לי חדר סוף סוף".

<דניאלה חרמון: אתם לא יודעים מה זה ילד בן 10 שאומר: "סוף סוף יהיה לי קורת גג, אני אוכל להביא את החברים שלי הביתה".

<דניאלה חרמון: אני נפגשתי עם גלנט לפני שנה.

<דניאלה חרמון: אנחנו היינו עם 0 דירות בדימונה.

<דניאלה חרמון: היום כל הדירות כמעט מאוכלסות, נשארו עוד 35 דירות שצריך לאכלס אותן.

<דניאלה חרמון: כולן שופצו, בלי יוצא מן הכלל.

<דניאלה חרמון: אתם מבינים את המשמעות של זה?

<דניאלה חרמון: אתם מבינים על מה מדובר כאן?

<דניאלה חרמון: אתם מדברים על דיור ציבורי, אבל אתם לא יודעים מה זה.

<דניאלה חרמון: אני חיה את השטח, אני יורדת לשטח.

<דניאלה חרמון: יושבת כאן לפניי אימא עם 3 ילדים נכים שאין לה קורת גג.

<דניאלה חרמון: אתם יודעים מה זה להיות בלי קורת גג?

<דניאלה חרמון: מה שאתה אומר מאוד נכון, כי עד לפני שנתיים טרקו לנו את הדלת במשרד השיכון, לא רצו להסתכל עלינו, גם לא בעמידר.

<דניאלה חרמון: היום יש לנו אוזן קשבת.

<דניאלה חרמון: אני מגיעה עד לחגי רזניק, עד ליסמין אני מגיעה.

ז'קי לוי: אני מכיר את זה, באתי משם.

ז'קי לוי: אתם שוכחים שהייתי ראש עיר, אני יודע מה זה הדיור הציבורי.

ז'קי לוי: אותי לא צריך ללמד.

ז'קי לוי: אני רוצה לשים את הדברים על השולחן.

ז'קי לוי: התמודדנו עם בעיות גם מבית.

ז'קי לוי: זה לא פשוט להתמודד עם בעיית הדיור.

ז'קי לוי: מדובר במאסה כספית, מדובר בבעיות צודקות.

ז'קי לוי: אין יותר צודק מקורת גג למשפחה.

ז'קי לוי: הבעיות גדלו.

ז'קי לוי: אתם יודעים מה היה הפתרון בשנים קודמות?

ז'קי לוי: אף על פי שמלאי הדירות ירד, העלו את הקריטריונים כדי להקשות על אנשים להיכנס.

ז'קי לוי: השר הוריד את הקריטריונים, לכן נכנסו יותר אנשים.

ז'קי לוי: המלחמה שלנו הייתה לגייס כסף על-מנת לרכוש דירות.

ז'קי לוי: הבעיה שלנו הייתה להכשיר דירות שבשנים קודמות היו סגורות.

ז'קי לוי: הייתה החלטה של השר לעצור מכירת דירות לכל מיני גופים.

ז'קי לוי: הטיפול שלנו הוא רק בתחילת הדרך.

ז'קי לוי: את הכסף של שיקום שהבאנו השקענו בדיור הציבורי, לא נתנו אותו למקומות אחרים.

ז'קי לוי: 300 מיליון שגייסנו לשיקום שכונות הושקעו בדיור הציבורי.

ז'קי לוי: נתנו במקומות הנכונים והצודקים.

ז'קי לוי: כמו שהשר אמר, נתנו עוד 75 מיליון לחברתי שלא היה בו אגורה.

<טטיאנה קדושקין: מה עם נכים?

<טטיאנה קדושקין: מאחוריי עומדים 500 איש שמתים, מתאבדים.

ז'קי לוי: 100 מיליון ראשונים השר הקציב לנושא הנכים.

<טטיאנה קדושקין: הם לא מעמידים בתור.

ז'קי לוי: אין מקל קסמים.

ז'קי לוי: הוקצבו 100 מיליון, מה שאף אחד לא הקציב.

<טטיאנה קדושקין: תלוי לאיזה נכים.

<טטיאנה קדושקין: מה לגבי נכים שקופים שלא רואים עליהם את הנכות, אם זאת נכות נפשית, נכות פיזית?

<טטיאנה קדושקין: יש לי המון מסמכים.

<טטיאנה קדושקין: מה קורה עם האנשים האלה?

ז'קי לוי: יש רגישות מוחלטת אצלנו בוועדות.

ז'קי לוי: העדיפות היא לנכים.

ז'קי לוי: הכלל באכלוס וברכישה הוא עדיפות לנכים, לא רק למרותקים.

ז'קי לוי: ברור שהמרותקים הם בעדיפות ראשונה.

ז'קי לוי: הנכים האחרים באים אחרי זה.

ז'קי לוי: צריך להבין, היריעה ענקית, יש מצוקות שצועקות לשנים.

ז'קי לוי: היכולת לפתור את הבעיות - מצומצמת.

<טטיאנה קדושקין: איך אתם יודעים אם לא מעמידים אותם בתור?

ז'קי לוי: אנחנו יודעים, כי יש לנו מערכת שקופה.

ז'קי לוי: את יכולה להיכנס היום ולקבל תשובה בדיוק מי ממתין בתור.

<טטיאנה קדושקין: הם לא נכללים.

ז'קי לוי: הם נכללים.

<טטיאנה קדושקין: אני אביא לך מסמכים.

דב חנין: טטיאנה, תעבירי העתק של המסמכים לוועדה כדי שנבדוק את העניין.

<אבינועם סרי: אני הייתי זכאי לדיור ציבורי המון המון שנים.

<אבינועם סרי: אני חי מ-3000 שקל.

<אבינועם סרי: יש לי מסמכים וניירות מעמידר וממשרד השיכון.

<אבינועם סרי: יש לי 3 ילדים קטנים, ממש קטנים.

<אבינועם סרי: אחד מהם הוא אוטיסט.

<אבינועם סרי: כל יום הילדים שואלים אותי: "אבא, מה עם קורת גג?

<אבינועם סרי: " אין לי קורת גג.

<אבינועם סרי: יש לי ילד אוטיסט עם 100% נכות, אני עם 70% נכות.

<אבינועם סרי: אני עובד בשיא הכוחות הנפשיים שלי 3 שעות ביום כדי להביא 3000 שקל הביתה.

<אבינועם סרי: אשתי עולה מחבר העמים.

<אבינועם סרי: ניסיתי להתמודד כל השנים האלו כדי להביא פרנסה כמו שצריך הביתה, אבל לא הבאתי.

<אבינועם סרי: אני מקבל 2500 שקל מביטוח לאומי, גם הבן שלי מקבל 2500 שקל.

<אבינועם סרי: אני משלם 3000 שקל על שכירות.

<אבינועם סרי: אני לא מצליח לגמור את החודש.

<אבינועם סרי: אני לא מתבייש להגיד לכם את זה.

<אבינועם סרי: אני מקבל אוכל ממשרד הרווחה, מתורמים.

<אבינועם סרי: אני לא מצליח להרים את הראש.

<אבינועם סרי: אין לי את האפשרות לקחת את הילדים שלי בחופש הגדול לטייל, לבריכה, לים.

<אבינועם סרי: אין לי כסף לא בגלל שאני לא רוצה, בגלל שאין לי את היכולת.

<אבינועם סרי: יש לי פה מכתבים ממשרד הרווחה, מכתבים מביטוח לאומי, מכתבים מעובדים סוציאליים.

דב חנין: אדוני, התמונה ברורה.

דב חנין: מה היית רוצה שישתנה מבחינת מערכת השיכון, הבינוי, הדיור?

<אבינועם סרי: הייתי רוצה שמשרד השיכון יספק דירות לכל העניים, לכל השכבות החלשות בישראל.

<אבינועם סרי: זה שהזכאים לא מסכימים לגור בפריפריה זה שקר.

<אבינועם סרי: אני נלחם על קורת גג לילדים שלי.

יצחק וקנין: חבל שהשר כבר לא פה, הייתי אומר לו את מה שאני אומר כל הזמן.

יצחק וקנין: השר כבר במסלול.

יצחק וקנין: הוא הולך במסלול שיוצר יותר מלאי של דירות, לפחות בדיור הציבורי.

יצחק וקנין: ייאמר לזכותו שהוא בין אלה שפעלו יותר מאחרים בשנים האחרונות.

יצחק וקנין: הוא מבין את המצוקה, הוא נמצא בשטח.

יצחק וקנין: שומעים ורואים את הפתרונות.

יצחק וקנין: אני יכול להגיד שכשה

יצחק וקנין: פניתי עשרות פניות בנושא הזה של משפחות במצוקה, מיד נמצא להן פתרון בכל מיני מקומות בארץ.

יצחק וקנין: הפתרון של הדיור, ואני מציין את זה לפחות ב-8,9 השנים האחרונות בכל הזדמנות שיש דיון, זה לתת יותר משאבים כספיים.

יצחק וקנין: הכוונה לטווח ארוך.

יצחק וקנין: זה לא המיליארד שקל.

יצחק וקנין: אני כבר הצעתי לפני כמה שנים לקחת 20 מיליארד, 30 מיליארד שקל לפחות, לפרוס אותם ל-4,5 שנים, בדיוק כמו שעשינו בתחבורה.

יצחק וקנין: אמרתי שישראל כץ הוא שר שדוחף דברים בתחבורה.

יצחק וקנין: הוא דוחף אותם מכוח זה שנתנו שם 30 מיליארד שקל.

יצחק וקנין: אני יושב בוועדת כספים, אני יודע מה אנחנו נותנים.

יצחק וקנין: 30 מיליארד שקל עם תכנית ל-5 שנים זו אסטרטגיה, אתה יודע לקראת מה אתה הולך.

יצחק וקנין: אין פתרון אחר.

יצחק וקנין: אין פתרון לזוגות צעירים.

יצחק וקנין: אני לא מדבר על המשפחות קשות יום והנכים הקשים, אני מדבר על זוגות צעירים שמשתחררים, שרוצים להתחתן ולא יכולים להשיג דירה.

יצחק וקנין: זוגות צעירים נאנקים, שלא לדבר על משפחות במצוקה, משפחות ברוכות ילדים ונכים, שזה דבר שחוזר על עצמו כל הזמן.

יצחק וקנין: המדינה תצטרך לשים יותר כסף.

יצחק וקנין: הפתרון הוא לא פתרון של מיליארד שקל בשנה, זה לא יפתור את הבעיה.

יצחק וקנין: אולי הוא יקטין את הבעיה, אולי הוא יצור מצב שניתן פתרון להרבה יותר אנשים.

יצחק וקנין: שימו לב, אפילו במקומות המרוחקים כמו דימונה ושלומי עולה לשכור דירת 3 חדרים בין 2600 ל-3000 שקל, דירת 4 חדרים 3500 שקל.

יצחק וקנין: מה שפעם אדם לקח משכנתא בסכום כזה וקנה דירה, היום הוא משלם שכירות כי אין לו שום אופק לראות את הדירה ששווה מיליון וחצי שקלים.

יצחק וקנין: אין לו את המימון העצמי.

יצחק וקנין: הם נמצאים בפני שוקת שבורה.

יצחק וקנין: זה בפריפריה.

יצחק וקנין: אם אתה בא למרכז אתה בצרה צרורה, כי דירה עולה 2 מיליון שקל, מיליון וחצי.

יצחק וקנין: עם כל הניסיון של המשרד ללכת ולעשות מחיר למשתכן ודברים כאלה, זה עדיין לא פותר את הבעיה, כי הבעיה היא שאין מאסה של דירות.

יצחק וקנין: זה לא עונה על ה-100 אלף דירות שצריכות להיות היום במלאי כדי לתת פתרון.

יצחק וקנין: ככל שהמדינה תשים את היד בכיס, כך היא תביא לפתרון בהורדת מחיר השכירות.

יצחק וקנין: אם ההיצע יהיה יותר גדול זה יוריד את מחיר הדירות.

יצחק וקנין: חבר'ה, לבנות דירה בתל אביב ובמושב שלי זו אותה עלות.

יצחק וקנין: הקרקע בתל-אביב יותר יקרה, אבל זה משהו אחר.

יצחק וקנין: המדינה חייבת לשים 20 מיליארד, 30 מיליארד שקל עם תכנית ל-5 שנים כדי לפתור את הבעיה.

יצחק וקנין: אם היו שומעים, אולי היום היינו רואים אור בקצה המנהרה, אבל לא שמעו.

יצחק וקנין: צעקנו, זעקנו, אמרנו את אותם דברים.

יצחק וקנין: היום השר הולך במסלול הנכון.

יצחק וקנין: אני רק מקווה שהוא יישאר בתפקיד שלו.

<רן מלמד: אדוני, אני מברך על השינוי שחל בשנה האחרונה בנושא הדיור הציבורי.

<רן מלמד: אני כן רוצה להצביע על כמה כשלים שקיימים והם חריפים ובעייתיים ביותר.

<רן מלמד: הדבר הראשון נוגע לוועדה ציבורית שמשרד הבינוי והשיכון הקים בתקופת הממשלה הקודמת, בה היו נציגים של ארגונים חברתיים ואחרים.

<רן מלמד: המטרה שלה הייתה לנסות ולתת פתרון לנושא הקדימויות בתור.

<רן מלמד: זאת אחת הבעיות הקשות ביותר שקיימות היום.

<רן מלמד: הוועדה הזאת קבעה מתווה בולט שאומר שהראשון שנכנס הוא גם הראשון שמקבל, כדי שלא יהיו אנשים שמחכים בתור הרבה שנים ולא מקבלים דירה בדיור הציבורי.

<רן מלמד: משום מה עברה יותר משנה מאז שהוועדה הזאת הגישה את ההמלצות שלה לשר החדש.

<רן מלמד: ההמלצות האלו לא נכנסו לתוקף, לא אומצו ולא נכתב עליהן שום דבר.

<רן מלמד: לאחרונה שמעתי שעומדים לפרסם את אימוץ ההחלטה - אולי נציג משרד השיכון יענה - אבל רק קדימה.

<רן מלמד: זה אומר שכל מי שנמצא היום בתור במקום 18, 19 ומקומות אחרים ומחכה 8, 9 שנים ו-10 שנים, אולי יותר, ימשיך לחכות בתור את אותו פרק זמן.

<רן מלמד: אני חושב שאם זאת התשובה, אדוני, יש פה כשל מרכזי שצריך לטפל בו.

<רן מלמד: הכשל השני נוגע להגדרה של חסר דירה.

<רן מלמד: במשרד הבינוי והשיכון יש שתי הגדרות לחסר דירה.

<רן מלמד: יש חסר דירה לצורך מחיר למשתכן, ויש חסר דירה לדיור הציבורי.

<רן מלמד: ההיגיון אומר שמי שזכאי לדיור ציבורי, הזכות שלו, הזכאות שלו תהיה יותר קלה ויותר פשוטה מאשר מי שזכאי לדיור למשתכן.

<רן מלמד: מסתבר שהפוך.

<רן מלמד: אם אתה רוצה לקבל דיור ציבורי, אתה צריך להוכיח שלפחות 10 שנים לא היית בעל דירה.

<רן מלמד: אם אתה רוצה מחיר למשתכן, מספיקות 6 שנים.

<רן מלמד: אם אתה רוצה לקבל דיור ציבורי, אתה צריך להוכיח שאין לך היום שום חלק באיזה שהוא נכס, גם אם מדובר על רבע מגרש של קרקע חקלאית באיזה שהוא מקום נידח בארץ ואין לך שום יכולת להשכיר או לקבל עליו כסף.

<רן מלמד: במחיר למשתכן אתה יכול להיות בעל נכס או חלק מנכס כזה עד גובה סכום מסוים.

<רן מלמד: אנחנו חושבים שזאת שערורייה שצריך לתקן.

<רן מלמד: זה יתקן עיוות גדול בכל הנושא.

<יצחק שחק: אני מברך על כל מה שנעשה עד עכשיו.

<יצחק שחק: מתחילים לעלות על המסלול.

<יצחק שחק: אני בגישה של לצמצם את הבירוקרטיה.

<יצחק שחק: זה בידי הממשלה, בידי השר.

<יצחק שחק: מדוע צריך 5 חברות דיור ציבורי, כל אחת עם הנהלה, עם גישה אחרת?

<יצחק שחק: אפשר את הכל להפוך בתוך חצי שנה לחברה אחת, לצמצם הנהלות, לקבוע קריטריונים, כפי שצוין פה בצדק.

<יצחק שחק: אני מקווה, ואני חושב שזה אפשרי שבקדנציה הזאת של הממשלה, אם זה שנתיים, 3,4, זה ייפתר.

<יצחק שחק: לא לתת עוד תמיכה, לתת פתרון.

<יצחק שחק: להוסיף עוד 1000 שקל זה לא העניין.

מיכל בירן: אני שמחה על קיום היום והדיון הזה.

מיכל בירן: בניגוד למה שחברי חיים ילין אמר קודם, מה שהעלתה חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס לגבי שר הבינוי והשיכון הוא משמעותי, כי בסופו של דבר ממשלה נמדדת לא בהצהרות שלה, ממשלה נמדדת במעשים שלה.

מיכל בירן: ישבתי לפני כמה חודשים עם מישהו מאוד מרכזי מהתחום שאמר שבאמת עשרות שנים לא נעשה טיפול כמו שנעשה עכשיו בטיפולו של השר גלנט.

מיכל בירן: אני מקווה שנצליח למנוע את המהלך של הפיטורים לטובת העניין, כי בסוף חוץ מקרדיטים ומאבקים בין מפלגות מה שחשוב זה איך נותנים מענה למצוקות של אזרחי ישראל.

מיכל בירן: הדיור הציבורי, עם כל הכבוד, צריך להיות בעדיפות מאוד מאוד גבוהה.

מיכל בירן: יש פה בעיות בשפע, לכולם קשה, אבל דיריי הדיור הציבורי וזכאי הדיור הציבורי צריכים להיות בקדימות סדר העדיפויות.

<מרגריטה סלפקין: אני ראיתי שחביב קצב, הנציג היחיד של משרד העלייה, יצא מהחדר.

<מרגריטה סלפקין: אנחנו מדברים על דיור ציבורי.

<מרגריטה סלפקין: הדיור הציבורי מחולק בין משרד הבינוי השיכון למשרד העלייה.

<מרגריטה סלפקין: אני חושבת שמעט אנשים ידעו בכלל שבמשרד העלייה יש 27 אלף אנשים שעומדים בתור לדיור ציבורי.

<מרגריטה סלפקין: מדובר ב-25 אלף אנשים מבוגרים שחיים מקצבאות, לא מפנסיה.

<מרגריטה סלפקין: זה אומר זוג שמתקיים מ-6000 שקל, כאשר הוא משלם 3000,3500 שקל לשכר דירה.

<מרגריטה סלפקין: זה עם כל הקצבאות ועם כל העזרות שהוא מקבל ממשרד השיכון.

<מרגריטה סלפקין: למה זה נעשה?

<מרגריטה סלפקין: מי בכלל חשב על חלוקה כזאת?

<מרגריטה סלפקין: זו ממש אפליה בלתי רגילה.

<מרגריטה סלפקין: מישהו החליט שככה הוא יכול לעזור לעולים להתאקלם בארץ?

<מרגריטה סלפקין: מה שקרה זה שכל מי שיצא לפנסיה אחרי 10 שנים בארץ היה יכול לעבור למשרד השיכון.

<מרגריטה סלפקין: עכשיו הגדילו את הרווח הזה.

<מרגריטה סלפקין: אם יצאת לפנסיה אחרי 15 שנים שאתה נמצא בארץ, אתה כבר שייך למשרד העלייה והקליטה.

<מרגריטה סלפקין: מי שהגיע בגיל פנסיה שייך עד סוף החיים למשרד העלייה והקליטה.

<מרגריטה סלפקין: על איזה אנשים שנמצאים פה 15 ו-20 שנים אנחנו מדברים?

<מרגריטה סלפקין: הם כבר ותיקים ממזמן.

<מרגריטה סלפקין: השווינו את הקריטריונים של קשישים במשרד העלייה והקליטה ובמשרד הבינוי והשיכון.

<מרגריטה סלפקין: אלה אותם קריטריונים.

<מרגריטה סלפקין: מחוסרי דירה וקצבאות זה אותו דבר.

<מרגריטה סלפקין: השווינו אפילו את העזרה שהם מקבלים.

<מרגריטה סלפקין: נראה לי שזה אותו דבר, למרות שראיתי בדוחות אחרים שבמשרד הבינוי והשיכון מקבלים הרבה יותר.

דב חנין: מה הבעיה המרכזית שנותרה?

<מרגריטה סלפקין: אני מבקשת שתאחדו את הרשימות ותעבירו אותן למשרד הבינוי והשיכון.

<מרגריטה סלפקין: אני מבינה שחביב קצב וכל מי שקשור למשרד העלייה יצעקו ויגידו: "לא, לא, לא, מה פתאום" כי מדובר בתקציבים גדולים מאוד, אבל שווה לעשות את זה.

יעל כהן-פארן: אני רוצה להציע משהו שלא עלה עד היום בנושא של הדיור הציבורי.

יעל כהן-פארן: יש למדינת ישראל אלפי נכסים שהם בבעלות האפוטרופוס הכללי.

יעל כהן-פארן: זה יושב תחת משרד המשפטים.

יעל כהן-פארן: אני יודעת כי הייתי פעם דיירת של אחד הנכסים האלה.

יעל כהן-פארן: זה דיור מאוד מאוד נוח, כי יש לך חברת ניהול שמנהלת את זה, לא מדובר בבעל בית שמעלה לך כל שנה את שכר הדירה.

יעל כהן-פארן: כל הדיירים שם משלמים שכר דירה כמו בשוק החופשי.

יעל כהן-פארן: מדובר באנשים שיכלו לגור בכל מקום אחר.

יעל כהן-פארן: האם לא נכון שהמדינה תבוא ותיקח את זה ממקום אחד למקום אחר?

יעל כהן-פארן: בהינף יד, בהחלטה אחת, אולי בחקיקה, אלפי נכסים יעברו להיות מוגדרים כדיור ציבורי.

דב חנין: אלה נכסים שהם ריקים?

יעל כהן-פארן: מדובר בנכסים בבעלות המדינה.

דב חנין: מה קורה איתם?

יעל כהן-פארן: הם בבעלות האפוטרופוס הכללי.

יעל כהן-פארן: לוקחים חברת ניהול שמנהלת אותם עבור המדינה.

יעל כהן-פארן: מקבלים שכר דירה בעלות שוק.

יעל כהן-פארן: מדובר באנשים שהם לא מוגנים.

יעל כהן-פארן: הם יצטרכו למצוא דירה חלופית בשוק.

יעל כהן-פארן: הם משלמים היום את מחיר השוק, הם לא משלמים פחות.

יעל כהן-פארן: זה פתרון מיידי שרק צריך לרצות אותו.

יעל כהן-פארן: האוצר, משרד המשפטים צריכים לעשות יד אחת ולקדם את זה.

<קריאה: בכמה דירות מדובר?

יעל כהן-פארן: באלפי דירות.

<רן מלמד: יש שני סוגים של דירות, אדוני.

<רן מלמד: סוג אחד נמצא בידי האפוטרופוס, סוג שני נמצא בידי רשות הפיתוח, מה שנקרא נכסי נפקדים.

<רן מלמד: אנחנו התחלנו במהלך בנושא הזה מול משרד השיכון.

<רן מלמד: הייתה לנו ישיבה בנושא עם מנכ"ל משרד השיכון.

<רן מלמד: יש רצון של משרד השיכון לאתר כאלה.

<רן מלמד: יש בעיות מצד גורמים משפטיים כאלה ואחרים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: הדירות בדיור הציבורי באות לפתור את הבעיה של העניים, באות לפתור את הבעיות של אלה שלא יכולים להשיג דירה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כל הסטטיסטיקות מראות שאחוז העניים באוכלוסייה הערבית הוא גבוה ביותר.

עבד אל חכים חאג' יחיא: העניין של הדיור הציבורי כמעט ולא קיים בציבור הערבי.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני חושב שהגיע הזמן למצוא את המקומות המתאימים לאוכלוסייה הערבית.

עבד אל חכים חאג' יחיא: יש אדמת מדינה, אפשר לתכנן אזורים של בנייה ציבורית לאוכלוסייה הערבית.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אנחנו חיים במצוקת שיכון קשה ביותר.

עבד אל חכים חאג' יחיא: תכניות מתאר ובנייה פרטית לא קיימות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: משרד השיכון בא בכיוון של לפרסם מכרזים על מגרשים לבנייה עצמית, כאשר ברוב האזורים הם הולכים לפי המרבה במחיר.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אותה אוכלוסייה, במידה והיא תמצא את הדרך לבנות את הבית, לא מקבלת את המגרש כי היא לא יכולה להרבות במחיר.

עבד אל חכים חאג' יחיא: האוכלוסייה הענייה ביותר לא יכולה לשלם.

עבד אל חכים חאג' יחיא: שמענו פה על הכנסה של 6000 שקל לזוג.

עבד אל חכים חאג' יחיא: ברור שאם משלמים שכר דירה של 3500 שקל לא נותר שום דבר כדי לחיות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: המצב יותר קשה באוכלוסייה הערבית, לכן צריך לשים את תשומת הלב בנקודה של האוכלוסייה הערבית.

דב חנין: נקודת המוצא שלנו היא שדיור ציבורי הוא חלק מאוד מרכזי מההתמודדות עם משבר הדיור בחברה הישראלית.

דב חנין: אמר לנו שר הבינוי והשיכון שיש מיליון בני אדם בישראל שנמצאים מתחת לרצפה, לא מסוגלים להתמודד בשוק הדיור הנוכחי.

דב חנין: אין להם שכר דירה, בטח לא יכולים לקנות דירה.

דב חנין: מיליון אנשים, מיליון בני אדם בישראל זה קנה המידה שאנחנו מדברים עליו.

דב חנין: זה הרבה יותר מאשר אלה שנמצאים כרגע בתורים, כי הזכאויות שלפיהן נקבעים התורים היום הן שרירותיות, הן לא באמת מבטאות את המציאות.

דב חנין: אנחנו מדברים פה על נכים, על עולים חדשים, על מצוקה נוראית בציבור הערבי שעד היום כמעט ולא מכוסה בתכנית של דיור ציבורי.

עבד אל חכים חאג' יחיא: לא קיים.

דב חנין: זה אומר שיש לנו פה אתגר עצום להתמודד איתו.

דב חנין: את האתגר הזה נוכל לעשות רק אם נגדיל בצורה דרמטית את המלאי.

דב חנין: אנחנו צריכים להגדיל את המלאי לא בכמה מאות דירות, באלפים וברבבות של דירות.

דב חנין: בהולנד 32% מהאנשים חיים בדיור ציבורי וחברתי, באוסטריה 23%, בבריטניה 17.5%.

דב חנין: אני מדבר על מדינות אירופיות שהמצב הכלכלי שלהן לא גרוע, אין שם יותר עניים באופן יחסי מאשר בישראל.

דב חנין: יש צורך במהפכה בתחום הדיור הציבורי בהיקף מאוד מאוד גדול.

דב חנין: נשמעו פה בדיון כמה רעיונות שהוועדה תבקש לבחון אותם, למשל הרעיון שהועלה של בדיקת מה שמתרחש בנכסי המדינה, העברה של נכסי מדינה קיימים שאולי יש בהם שימושים כאלה ואחרים לטובת הדיור הציבורי.

דב חנין: זאת סוגיה שצריך לבחון אותה.

דב חנין: אנחנו מבקשים גם לבחון את הסוגיה שהועלתה כאן בסוף הדיון לגבי איחוד הרשימות ממשרד הקליטה ומשרד השיכון.

<מרגריטה סלפקין: לפחות לגבי הקריטריונים.

דב חנין: בוודאי לגבי אוכלוסיות קשישות.

דב חנין: אותם קשישים שנמצאים בישראל 10 ו-15 שנים זכאים לקבל תשובה והתייחסות שוויונית.

דב חנין: אנחנו מדברים על סוגיית המצוקה של האוכלוסייה הערבית בתחום הדיור הציבורי.

דב חנין: זאת מציאות פשוט בלתי נסבלת.

דב חנין: הציבור הכי עני במדינת ישראל, שזה הציבור הערבי, כמעט ולא מקבל דיור ציבורי.

דב חנין: אני אומר כמעט, כי יש כמה דירות בודדות.

דב חנין: אם אתה מסתכל על ישובים ערבים, על כפרים ערבים, על ערים ערביות, אין בנייה של דיור ציבורי.

דב חנין: אין גם, לצערי, תכניות של בנייה של דיור ציבורי.

דב חנין: אנחנו פונים לממשלה בבקשה להציג, לתכנן, לבנות תכנית של בנייה ציבורית בהיקפים גדולים בישובים ערבים, כדי ליצר פתרונות של דיור ציבורי שמאוד מאוד חסרים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: ועד אז להשתתף בעלות של שכר דירה לזכאים שעומדים בקריטריונים.

דב חנין: זה בוודאי.

דב חנין: זו דרך המלך שהמדינה הולכת בה.

דב חנין: זה לא נותן מענה מספיק.

דב חנין: אנחנו מברכים על המגמה שהתחילה במשרד הבינוי והשיכון בקניית דירות, אבל אנחנו, כמו שאמר חבר הכנסת וקנין, חושבים שבהיקפים האלה זה רק יצמצם את הקטסטרופה, זה לא יכול לפתור את הקטסטרופה.

דב חנין: אנחנו צריכים היקפים הרבה יותר גדולים, ולכן הפנייה שלנו היא לא רק לשר הבינוי והשיכון, אלא לממשלה.

דב חנין: אלו שאלות של תקציב המדינה, שאלות של ניהול מערכת המדינה בהיקף גדול.

דב חנין: אנחנו פונים לראש הממשלה ולשר האוצר, בנוסף לפנייה שלנו לשר הבנייה והשיכון, לשים את סוגיית הדיור הציבורי בראש סדר העדיפויות.

דב חנין: אנחנו מדברים על זה שמצוקת הדיור היא המצוקה החברתית הכי קיצונית, הכי בולטת בחברה הישראלית.

דב חנין: אלה שסובלים ממנה הכי הרבה אלה אותם אנשים שאנחנו מדברים עליהם בדיון הזה, אותם אלה שצריכים לקבל פתרונות של דיור ציבורי עבורם.

דב חנין: כוועדת כלכלה אנחנו נמשיך ונעקוב אחרי הנושא הזה.

דב חנין: אני מתנצל בפני אלה שלא הספיקו לדבר בדיון.

דב חנין: אני מבקש מכל אלה שיש להם מה להגיד לוועדה, לכתוב לוועדה, אנחנו מבטיחים להתייחס, גם לדברים הקונקרטיים, גם לדברים הכלליים.

דב חנין: אני מאחל לכולנו שיום הדיור הזה יהיה יום של התחלה ושינוי, שביום הדיור הבא שיהיה בשנה הבאה נראה כבר את השינוי בשטח.

דב חנין: תודה לכולם, הישיבה נעולה.