ועדת הכלכלה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 271, 2016-06-29 09:30

איתן כבל: בוקר טוב.

איתן כבל: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הכלכלה.

איתן כבל: גברתי, מנהלת הוועדה, שכולנו נאמר לה יחד: יום הולדת שמח, מזל טוב.

<לאה ורון: תודה לכולם.

איתן כבל: זה מכל הלב.

איתן כבל: אנחנו אוהבים אותך ומעריכים אותך, ומאחלים לך את הכי טוב שיש.

איתן כבל: שיתגשמו החלומות שלך.

איתן כבל: (מחיאות כפיים)

<לאה ורון: תודה.

<לאה ורון: האהבה היא הדדית לגמרי, והאיחולים הם כל מה שאתה מאחל – עוד יותר.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: אבל זה לא יום ההולדת שלי.

<לאה ורון: כל יום יום הולדת כמו שמגיע לך.

איתן כבל: תודה לכם שבאתם.

איתן כבל: אסף, גם לך מגיע ברכת ברוכים הבאים ובהצלחה.

איתן כבל: זה תפקיד לא פשוט.

איתן כבל: אנחנו כולנו מתפללים שתצליח בו.

איתן כבל: זאת לא אמירה בעלמא.

איתן כבל: אדוני יושב-ראש חברת החשמל, ברוכים הנמצאים; יושב-ראש ועד העובדים וצוות עובדי חברת החשמל, אורחים נכבדים, ברשותכם, החלטתי להתחיל לקיים סדרה של דיונים בכל הקשור לסיפור הגדול שקוראים לו חברת החשמל.

איתן כבל: היום נתחיל דיון ראשון.

איתן כבל: זאת תהיה סדרה של דיונים.

איתן כבל: אני אשתדל מאוד לגעת במכלול הנושאים והעניינים מתוך כוונה אחת: לשים אחת ולתמיד את כל עניין חברת החשמל על השולחן.

איתן כבל: החוב של חברת החשמל עומד על כשבעים מיליארד שקל.

איתן כבל: יש מי שיתחיל עכשיו כל אחד עם הווריאנט – האם זה ארבעים מיליארד שקל מתוך זה או חמישים מיליארד שקל חוב פיננסי, ויתחילו להגיד שזה לא נורא בסך הכול.

איתן כבל: אני אומר בצורה מאוד ברורה: מי שלא ייתן כתף להצלתה של חברת החשמל ולהוצאת הרפורמה לאלתר הוא שותף לפשע.

איתן כבל: אני משתמש פה במילה מאוד קשה, כי מי שנדמה לו – אני מכיר את זה מגופים אחרים במערכות הציבוריות והלא ציבוריות – גופים שמעולם לא נראה, ואף אחד לא חלם שבוקר אחד נפתח את הרדיו ונשמע שזהו, הם נגמרו.

איתן כבל: אם אני אתן דוגמה רק משבוע שעבר או מהשבוע אף אחד לא האמין שבריטניה תצא מהאיחוד.

איתן כבל: אלה שהובילו לא האמינו.

איתן כבל: הדברים שאני הכי לא מאמינים שיקרו – קורים מול עינינו יום-יום.

איתן כבל: אנחנו עכשיו לא בבריטניה, ושבעים מיליארד זה מספר שגם בממשלה לא יודעים לומר אותו, לא יודעים לכתוב אותו.

איתן כבל: המשמעות הכלכלית שעלולה לנבוע מקריסת חברת החשמל, יש לה אפקט מטורף – אני אפילו לא מנסה לחשוב על זה – מכלכלת ישראל והעובדים, משפחות.

איתן כבל: זה גל ההדף הכי גדול שעלול להיות אי פעם בכל הנוגע לכלכלת ישראל וההשפעה שלה על כל תחומי חיינו.

איתן כבל: אני לא מתכוון שתהיה אצבע שתופנה – ואנחנו יודעים שתמיד פתאום אומרים, איך לא ראינו?

איתן כבל: איך לא שמענו?

איתן כבל: איך לא ידענו?

איתן כבל: איפה הייתה הממשלה?

איתן כבל: איפה היו השרים לדורותיהם?

איתן כבל: זה נושא שראש ממשלה צריך להוביל אותו לכאן או לכאן.

איתן כבל: אני גם אומר לכם לגבי ציבור העובדים בלי לקבוע עמדה.

איתן כבל: במערכת היחסים שצריכה להיות בין המדינה, ואפילו לא בין ההנהלה, אדוני היושב-ראש – סלח לי, זה לא כדי להמעיט מכבודו – זה כבר סיפור כל כך גדול שאם ראש הממשלה והממשלה לא יודעת לתת לו את הגיבוי או את ההחלטה שלא נדבר על עוד רפורמה; לא נשארו עצים בברזיל בשביל ההדפסות של הרפורמות.

איתן כבל: אי הוודאות של ציבור העובדים יכולה למוטט אנשים.

איתן כבל: אם ראש הממשלה על ודאות הרבה יותר קטנה מפרק ממשלות והולך לבחירות מה יגידו אנשים שזה מטה לחמם?

איתן כבל: ועוד לא עסקתי בעובדי הקבלן ובמי שעובד עשר שנים ומפטרים אותו, וכל אותם סיפורים שהמצאנו לעצמנו במשך השנים.

איתן כבל: עוד לא עסקתי בזה בכלל.

איתן כבל: אני מדבר איתכם קודם כול על הדבר הבסיסי – לאן חברת החשמל הולכת?

איתן כבל: מה רוצים ממנה?

איתן כבל: אני אומר לכם, אדוני ואדוני, כל אחד מהמקום שבו הוא יושב – אתם שניכם משני צדי השולחן, אבל אתם באותו שולחן.

איתן כבל: מי שיושב פה הוא באותו שולחן.

איתן כבל: אני תובע מראש הממשלה ועד מבקר המדינה לומר את הדברים.

איתן כבל: אני מצפה מהעובדים שהם בפלונטר אולי הכי גדול כי הם גם לא יכולים לבצע פעולת מחאה או כל פעולה אחרת כי הם בין הפטיש לסדן.

איתן כבל: אז אם הממשלה רוצה להרוג אותם אז בואו, לפחות, נעשה את זה באופן מסודר.

איתן כבל: אבל בסופו של תהליך, כפי שזה נראה, אדוני יושב-ראש ועד העובדים, יש פה משוגע שמסתובב עם חגורת נפץ על הגוף שלו, לא יודע מה ההוראות של ההפעלה, ובסוף הוא ירים פה את כל העסק.

איתן כבל: כמה אפשר לשמוע בחדרים האלה את סיפור חברת החשמל?

איתן כבל: במקום להתעסק עם הדברים המהותיים שוב יעסקו – כן חינם, לא חינם, שזה דיון בפני עצמו.

איתן כבל: אבל המשבר הגדול שמתקיים לא קשור לזה.

איתן כבל: אז אני יודע שכולנו אוהבים להתעסק בפיקנטריה, ואם הייתי מקיים דיון על הנושא הזה כל העיתונים היו מלאים בזה.

איתן כבל: אין לי מילים לנסות לתאר את החשיבות ואת הדרמה הגדולה.

איתן כבל: זה מוציא אותי מדעתי השאננות הנבזית של מקבלי ההחלטות.

איתן כבל: שאננות נבזית פושעת.

איתן כבל: הם היו צריכים לשגע אותי, לא אני אותם.

איתן כבל: התפקיד שלהם היה לבוא לפה ולהגיד, הנחנו בפניך, למה אתה לא דן בזה?

איתן כבל: למה אתה לא מקדם את זה?

איתן כבל: למה אתה לא עושה את זה?

איתן כבל: זה כבר לא דלי סיידים למריחה – זה פשוט מביך ומשפיל.

איתן כבל: לא נעים לי להגיד, אבל אם הייתי יכול לקחת את כולכם, להכניס אתכם לצרור ולזרוק אתכם לאי בודד - -

מיכל בירן: אז היה ריאליטי.

איתן כבל: אני אומר את זה, בוודאי לא בממד האישי.

איתן כבל: החלק הכי בעייתי הוא שכל אחד מנסה להגיד, זה לא אני בתוך כל התהליך הזה.

איתן כבל: אני אומר לכם גם פה, ואני אומר את זה לך, אדוני היושב-ראש, ולך, אסף – אתה נכנס כאן – ואני לא באתי לתקוף על העבר ולא על העתיד.

איתן כבל: אני בא לשים את הדברים – לאן אנחנו הולכים, ומה אנחנו הולכים לעשות.

איתן כבל: אני לא ועדת חקירה.

איתן כבל: אני רוצה לשים את הדברים כדי שאנחנו, חברי הכנסת, ואני מתכוון גם לפנות לכל חברי הכנסת של הוועדה, ואני אוציא להם מכתב, שאני מצפה מהם להיות שותפים בסדרה של הדיונים האלה.

איתן כבל: זה לא דיון שאתה יכול להיכנס, להגיד את שלך וללכת.

איתן כבל: מי שלא יהיה שותף אני לא אאפשר לו לדבר.

איתן כבל: זה לא יהיה דיון של הרצאות ושל נאומים של חברי כנסת.

איתן כבל: מי שירצה להיות שותף שילמד את החומר, שייכנס לתוך העניינים, ולא ייתן לי הרצאות.

איתן כבל: מהרגע שאסף יתחיל את הדברים שלו אנחנו נכנסים כדי לראות איך אנחנו מתמודדים עם השאלות הגדולות שעומדות לפתחנו.

איתן כבל: על זה אני פה, ועל זה אני אומר את הדברים, ועל כך אני בא להקים לא רק קול זעקה.

איתן כבל: אנחנו יוצאים למסע בעניינה של חברת החשמל.

איתן כבל: עשיתי לך אחלה פתיחה.

איתן כבל: כמובן, זכות הדיבור ניתנת לך.

איתן כבל: רק יש לי בקשה אליך – ולא סתם אמרתי את זה בפתיחת דברי – אני לא מחפש אשמים.

איתן כבל: זה לא דיון להתקיף או איפה היית ומה לא אמרת.

איתן כבל: אני רוצה דיון שיקבע מבחינתי גם את יחסי ואת יחסה של הוועדה אליך.

איתן כבל: אם הגעת לדיון עם דלי סיידים כדי לסייד את כל התהליך או אתה אומר, אני הגעתי לכאן, ואני שם את כל הדברים במלוא עוצמתם ללא מורא על השולחן.

איתן כבל: זה מה שאני מצפה ממך.

איתן כבל: אם לא, מרגע זה אתה הופך להיות שותף כאילו היית מהיום הראשון של שבעים המיליארד מנקודת המבט שלי.

<אסף אילת: שלום לכולם.

<אסף אילת: נכנסתי לתפקיד לפני כחודש.

<אסף אילת: לפני כן הייתי ברשות ההגבלים.

<אסף אילת: איתי נמצאים מרשות החשמל נורית, נורית ויואב.

<אסף אילת: אתם עוד תכירו.

<אסף אילת: קודם כול, אני רוצה להודות ליושב-ראש שהזמין אותנו.

<אסף אילת: אומר כבר בהתחלה, שאני מאוד מזדהה עם הרבה ממה שאמרת.

<אסף אילת: חברת החשמל היא קריטית למשק.

<אסף אילת: אחת המטרות המרכזיות שלנו היא שהיא תהיה חברה חזקה, יציבה ויעילה, ואנחנו לא בורחים מהאחריות הזאת.

<אסף אילת: זאת גם אחריות שלנו.

<אסף אילת: תכף אדבר קצת יותר על חלוקת התפקידים בין הגופים, אבל בסופו של דבר זאת אחריות משותפת של כולנו.

איתן כבל: אני רוצה שתדע שאתה היום האיש הכי חשוב בדיון הזה.

איתן כבל: כל השאר, בכל הכבוד, אני אאפשר להם לדבר, ובוודאי לחברי הכנסת.

מיכל בירן: אני באתי רגועה היום.

איתן כבל: למיכל מגיע מזל טוב.

איתן כבל: היה לה יום הולדת השבוע.

איתן כבל: בלי מחיאות כפיים בהקשר הזה.

איתן כבל: היא אורחת.

איתן כבל: רק הקבועים מקבלים.

מיכל בירן: זה נותן לי למה לשאוף.

איתן כבל: כן, בבקשה.

<אסף אילת: אני אגיד בהתחלה למה בכלל יש רשות חשמל, ומה היה השינוי המבני שקרה לפני כחצי שנה.

<אסף אילת: אם חושבים בגדול על התפקידים של הממשלה במשק החשמל, יש לה שלושה תפקידים: א', קביעת מדיניות-על במשק החשמל שזה כולל גם איזון אינטרסים בין אנרגיה לבין כל מיני שיקולים אחרים כמו למשל איכות הסביבה; וזה כולל גם אחריות של שר וגם סמכות לקבוע מדיניות; הרגל השנייה היא אסדרה יותר במיקרו, איך השוק עובד, מה היו התעריפים – גם לצרכנים וגם תשלומי העברה במשק – ואיך מסדירים כללים שיוצרים משק תחרותי שמשרת את צרכני החשמל בישראל; התפקיד השלישי במשק החשמל – זה בעלות.

<אסף אילת: שלושת הדברים האלה הם לא רק בישראל, אלא בכל מקום.

<אסף אילת: כמעט בכל מקום חברת חשמל היא לא חברה פרטית בצורה מלאה, אלא המדינה, בגלל החשיבות שלה ובגלל הקריטיות של השירות היא הבעלים או בצורה מלאה או חלקית כמו במקומות אחרים בעולם.

<אסף אילת: אז עכשיו נשאלת השאלה, אם יש לה שלושה תפקידים למה לא הכול נמצא במקום אחד כך שיהיה מישהו אחד שימלא את כל הפונקציות האלה?

<אסף אילת: הסיבה היא שיש מתח מובנה בין תפקיד המדינה כבעלים לבין תפקיד המדינה כמי שמסדיר את המשק וקובע כללי משחק ותחרות ומגן על הצרכנים.

<אסף אילת: אף חברה לא יכולה להחליט לעצמה כמה כסף היא תקבל כדי לכסות את כל ההוצאות שלה, ואף חברה לא יכולה לעצב את הענף שבו היא פועלת.

<אסף אילת: לכן בכל מקום בעולם וגם בישראל יש פונקציה שהיא נפרדת מהבעלים, ויש לה בדרך כלל עצמאות בקביעה של תעריפים ובאסדרת כללים בשוק.

<אסף אילת: חשוב להגיד כבר בשלב הזה שזה שיש גוף נפרד שקובע תעריפים זה לא אומר שלגוף הזה לא אכפת ממצבה של החברה או שאין לו אחריות על מצבה של החברה.

<אסף אילת: להפך, אני חושב שאין כמעט גוף שיש לו יותר תמריץ בחוסן של חברת חשמל מאשר רשות החשמל.

<אסף אילת: אנחנו הרגולטור של המשק.

<אסף אילת: חברת החשמל היא כלי מאוד חשוב במשק הזה, ואנחנו תמיד מתפקדים באיזון הזה; מצד אחד אנחנו מאוד רוצים שחברת החשמל תהיה יעילה, חסונה ויציבה פיננסית ומצד שני אנחנו אחראים לזה שציבור צרכני החשמל ישלם את המחיר הראוי על שירות שהוא מקבל.

<אסף אילת: אני מזכיר, בסופו של דבר אנחנו רושמים צ'קים על חשבון הציבור.

<אסף אילת: תעריף החשמל הוא מס מאוד רגרסיבי, ובסופו של דבר אנחנו תמיד חיים באיזון בין הדברים האלה.

<אסף אילת: לגבי השינוי המבני – איך זה עבד קודם?

<אסף אילת: קביעת מדיניות הייתה במשרד האנרגיה, כמו שהיא צריכה להיות, ואסדרת כללי המשחק והתעריפים הייתה ברשות החשמל.

<אסף אילת: שני הגופים האלה הם נפרדים.

<אסף אילת: אבל האינטרס הוא משותף.

<אסף אילת: כמו שהיושב-ראש אמר, כולנו באותה סירה, וכולנו רוצים אותו דבר, אבל מבחינה מבנית היו פה שני גופים שהיו להם תמריצים שונים, והיה המון אפור.

<אסף אילת: כי בסופו של דבר הקשר בין מדיניות לבין תעריפים הוא הרבה פעמים קשר קרוב, ולכן הדברים פשוט לא עבדו.

<אסף אילת: מה באה לעשות הרפורמה שנעשתה לפני חצי שנה?

<אסף אילת: היא בעצם לקחה את קביעת המדיניות ואת כללי האסדרה והתעריפים, ושמה אותם במקום אחד – במשרד האנרגיה.

<אסף אילת: במצב החדש כל אנשי המקצוע שיש בממשלה בנושא החשמל נמצאים באותו מקום ברשות החשמל.

<אסף אילת: כל האחריות וכל הסמכות נמצאות אצלנו, ולכן אנחנו הכתובת, כמו שאמרת, ואנחנו לא בורחים מזה.

<אסף אילת: חלק מזה שכל האנשים נמצאים במקום אחד גם אומר שהרשות צריכה להיות חלק ממשרד האנרגיה כי יש פה שר שיש לו הרבה מהאחריות על משק האנרגיה; יש לו סמכות לקבוע מדיניות, ומהרגע שכל האנשים המקצועיים נמצאים ברשות החשמל הוא בעצם נמצא בלי כלי עבודה אם רשות החשמל לא נמצאת אצלו במשרד.

<אסף אילת: לכן זה מצב בריא שהרשות תהיה חלק ממשרד האנרגיה שכל אנשי המקצוע נמצאים יחד.

<אסף אילת: זה חלק מאוד חשוב ברפורמה.

<אסף אילת: אנחנו עדיין צריכים לפתור את ניגודי העניינים שדיברנו עליהם קודם, והעניין הזה נפתר בכך שיש עצמאות לרשות בענייני תעריפים, ולא רק עצמאות בענייני תעריפים, אלא אם השר רוצה לקבוע מדיניות שמשפיעה באופן ישיר על תעריפים הוא חייב להתייעץ עם רשות החשמל.

<אסף אילת: הייעוץ הזה הוא לא סתם במסדרון, אלא ייעוץ פורמלי שהרשות אומרת את עמדתה, ולשר מותר להחליט מה שהוא רוצה כי הוא השר.

<אסף אילת: זה האיזון שהושג בחקיקה האחרונה.

<אסף אילת: זה עדיין מאוד טרי, אבל לפחות מנקודת מבט היום זה נראה שינוי מאוד חיובי עם הרבה פוטנציאל.

<אסף אילת: קודם היו הרבה מאבקים פנימיים בתוך הממשלה וריבים על סמכויות, לא כמישהו היה רע, אלא כי המבנה לא עבד.

<אסף אילת: אנחנו מקווים שעכשיו כשכולנו נמצאים יחד נדע לעבוד מצד אחד כמערכת סינרגטית, ומצד שני לא לאבד את העצמאות התעריפית ששומרת על הצרכנים.

<אסף אילת: זה לגבי רשות החשמל ולגבי הרפורמה שהייתה.

<אסף אילת: אני אגיד בקצרה כמה מגמות במשק החשמל.

<אסף אילת: אני בטוח שנחזור לזה גם אחר-כך, ואז אגיד גם מה היעדים שלנו לעתיד.

<אסף אילת: הדבר הראשון שקרה בעשור האחרון הוא כניסה של יצרנים פרטיים.

<אסף אילת: היצרנים הפרטיים הם כ-8% מהייצור במשק החשמל, והיום הם כבר 30%.

<אסף אילת: הדבר הזה הוא פשוט דרמה – לעלות מ-8% ל-30% בזמן קצר כל כך, זה דבר מאוד יוצא דופן.

<אסף אילת: השינוי הזה מאוד בריא כי קודם כול חברת החשמל היא מונופול, והיא תהיה מונופול בהרבה מקטעים כי יש מונופול טבעי בהולכה, בחלוקה ובניהול מערכת.

<אסף אילת: בחלק מהמקטעים האלה חברת חשמל תמיד תהיה שחקן יחיד.

<אסף אילת: אבל בייצור בעולם נהוג שהייצור הוא מבוזר ותחום תחרותי.

<אסף אילת: אנחנו רואים מעבר לכיוון הזה גם בישראל.

<אסף אילת: התועלת של ייצור חשמל פרטי היא לא רק שבמקום מישהו שקוראים לו "חברת חשמל" יהיה מישהו שקוראים לו "משה", אלא שהייצור הפרטי יוצר תעשייה שלמה של בנקים מממנים, של יזמים, של ארגוני צרכנים.

<אסף אילת: אם פעם בעיקר חברת חשמל הייתה השחקן היחיד בשוק הזה, אז היום אנחנו רואים שיש המון מפעלים שיש להם מתקני קוגנרציה ומממנים זרים ובנקים ישראליים ויזמים מכל הסוגים.

<אסף אילת: זה בדיוק המשק שאנחנו רוצים כי בסופו של דבר הפירות של המשק שהוא בריא ותחרותי – קודם כול עוברים לצרכנים שמשלמים מחיר הרבה יותר ראוי בשביל השירות שהם מקבלים, ודבר שני, הם מחלחלים לכל התעשייה והופכים את התעשייה הישראלית להרבה יותר יעילה.

<אסף אילת: זה מחלחל גם לעובדים וגם לייצוא, ויש לזה הרבה מאוד השפעות חיוביות.

מיכל בירן: איך מתמודדים ככה עם הדברים שלא שווה לעשות?

מיכל בירן: ליצרן פרטי לא שווה להחזיק גם סוג כזה וגם סוג כזה של ייצור כי הוא מסתכל רק על שורת הרווח שלו.

מיכל בירן: למדינה יש אינטרס אחר כי היא לא רוצה להיות תלויה.

מיכל בירן: בגלל זה אני מנסה להבין פה את העניין.

<אסף אילת: זאת שאלה מצוינת.

<אסף אילת: אז באמת יש פה איזון.

<אסף אילת: כי מצד אנחנו מאוד רוצים את היצרנים הפרטיים, ומצד שני חלק מתחומי האחריות המשקיים נשארו עדיין בחברת החשמל.

<אסף אילת: את זה אנחנו עושים באמצעות האסדרה התעריפית.

<אסף אילת: יש לנו תעריף של רשת שהיצרנים הפרטיים משלמים לחברת החשמל שמוליכה להם את החשמל; יש תשלום - -

מיכל בירן: יש כוונה עכשיו להפריד את הייצור.

מיכל בירן: איך זה יעבוד?

<אסף אילת: אני אסביר.

<אסף אילת: במיוחד שזה רבע שעה - -

איתן כבל: אני רוצה לתת לו את הזמן.

מיכל בירן: אני אנסה להתאפק.

<אסף אילת: בכל זאת זאת שאלה מאוד במקום אז אני אגיד בקצרה שהמטרה שלנו היא לא לדחוף יצרנים פרטיים, ושהם יהיו ביתרון מובנה על חברת החשמל.

<אסף אילת: המטרה שלנו היא ליצור מגרש משחקים מאוזן.

<אסף אילת: חברת הכנסת מיכל בירן שאלה איך אנחנו דואגים שחברת החשמל לא תיפגע מהייצור הפרטי – אנחנו עושים את זה באמצעות - -

מיכל בירן: שמדינת ישראל לא תיפגע.

מיכל בירן: לחברת חשמל גם אין אינטרס שיהיה ייצור כזה וכזה.

מיכל בירן: זה אינטרס של המדינה.

<אסף אילת: אז אנחנו עושים את זה באמצעות תעריפי רשת ובאמצעות תעריפים מערכתיים שבמסגרתם חברת החשמל מפוצה על כל השירותים שהיא נותנת למשק, ולא חלים על יצרנים פרטיים.

<אסף אילת: מגמה שנייה זה התפתחות הרזרבה במשק.

<אסף אילת: אם לפני כמה שנים המשק היה בזמנים מסוימים במצב מאוד קריטי שבו שיא הצריכה מאוד קרוב לסך היכולת המותקנת לייצור, היום המצב הרבה יותר חיובי גם בגלל גידול בהספק של חברת חשמל וגם בגלל גידול בהספק של יצרנים פרטיים, כל האנרגיות המתחדשות.

<אסף אילת: אנחנו רואים היום שנפער פער בין הצפי לשימוש בחשמל לבין היכולת המותקנת.

<אסף אילת: זה לא אומר שלא יכולים להיות רגעים כאלה ואחרים שבהם יהיו תקלות שיגרמו לאי סדירות באספקת החשמל, אבל זה אומר שהמצב של הרזרבות היום הרבה יותר טוב ממה שהיה לפני כמה שנים.

<אסף אילת: מבחינת התפתחות תמהיל הדלקים – רואים פה שלושה דברים: א', הירידה המסיבית בשימוש בפחם.

<אסף אילת: הירידה הזאת קרתה בצורה די חדה בעשור האחרון.

<אסף אילת: לפי החלטות מדיניות של השר, יש סיכוי טוב שהיא תמשיך לרדת; ב', אנחנו רואים שיש התפתחות של שימוש בגז.

<אסף אילת: אנחנו גם רואים את משבר הגז שהיה ב-2012, ורואים מה היה כשהיה גז, ואז פתאום לא היה גז, ואז פתאום שוב יש גז.

<אסף אילת: רואים עד כמה זה משפיע על תמהיל הדלקים; ג', התפתחות של אנרגיות ירוקות שהוא עדיין בתחילתו, אבל זה תהליך שימשיך - -

<לאה ורון: ליצרנים הפרטיים.

איתן כבל: ברור.

איתן כבל: אבל אני לא רוצה לערב פה את הצרכנים הפרטיים, אלא לדעת מבחינת חברת חשמל שהיא עדיין הכוח המרכזי, איך הסיפור הזה משפיע מבחינת מה שמקבלים בסוף ליד.

איתן כבל: בסוף כולנו פה מקשקשים, אבל בסוף אתה רוצה לדעת איך הצרכן – כלומר משקי הבית והמפעלים.

איתן כבל: בסוף זה הסיפור.

<אסף אילת: לגבי השאלה הראשונה, אנחנו חושבים שתהיה התפתחות שבמסגרתה הרבה מהייצור יעבור לגז ולאנרגיות ירוקות, והייצור בפחם יירד.

<אסף אילת: תמיד יהיה ייצור בפחם, או לפחות לא רואים בעתיד הנראה לעין שלא יהיה ייצור בפחם כי בסופו של דבר גיוון- - -

איתן כבל: זה ברור.

איתן כבל: אבל עדיין - -

<אסף אילת: - - וגם גידול במצב של חירום שהוא גם גידול כלכלי.

<אסף אילת: כל המשקים בעולם משתמשים בתמהיל של דלקים - -

איתן כבל: זה ברור.

<אסף אילת: אבל המגמה כמו שרואים אותה היא שהשימוש בפחם יורד.

איתן כבל: אתם יודעים כשהיינו ב-2000, 2020 נשמע עוד המון זמן.

איתן כבל: אבל 2020 הגיע.

איתן כבל: אז נקפוץ עוד עשור – עד 2030 - -

<אסף אילת: אז אני אתן תכף את התמהיל של האנרגיות הירוקות כמה שימוש בפחם יהיה.

<אסף אילת: זה משהו שקשור מאוד למדיניות של שר האנרגיה, והוא זה שיקבע.

<אסף אילת: לגבי התעריף – אנחנו עדיין לא קבענו את התעריף הבא.

<אסף אילת: יש כוחות לכאן ולכאן.

<אסף אילת: תניב אולי תדבר על כך קצת בהמשך.

<אסף אילת: חשוב לנו דבר אחד – לקבוע תעריף מאוד שקוף.

<אסף אילת: בסופו של דבר כשנפרסם את התעריף המטרה תהיה שבדיוק תוכל לראות איך השפיע הגז, איך השפיע הפחם, מה מעלה את התעריף, מה מוריד את התעריף.

<אסף אילת: זה לא מידע סודי שלנו, זה מידע שאנחנו מתכוונים לפרסם לכולם.

<אסף אילת: כניסה של אנרגיות מתחדשות – יש יעדים של הממשלה שאנחנו מנסים לעמוד בהם.

<אסף אילת: היעד הקרוב זה 10% ייצור באנרגיות מתחדשות עד שנת 2020.

<אסף אילת: אנחנו רואים פחות או יותר את התפתחות האנרגיות המתחדשות: בהתחלה מתקנים מאוד קטנים על גגות ומתקנים שלא קשורים לרשת ההולכה.

<אסף אילת: לאחרונה אושר במליאת רשות החשמל שני מתקנים גדולים ברשת ההולכה שמילאו מכסה גדולה של 200 מגה-ואט, ומאוד מקדמים את ההספק הירוק.

<אסף אילת: אחת המטרות שלנו היא ליצור תכנית קוהרנטית כדי לקדם אנרגיות מתחדשות.

איתן כבל: תכנית מספר איזו?

<אסף אילת: בשבילי זאת תכנית מספר 1.

איתן כבל: אני מודיע לך שמהיום הכול זה 1.

<אסף אילת: בסדר גמור.

<אסף אילת: אני באמת לא מנסה לברוח מאחריות - -

איתן כבל: לא עניין של אחריות.

איתן כבל: כיוון שנושא של אנרגיות מתחדשות, אם אנחנו כבר עוסקים בו, זה נושא שהוועדה לא רק עוסקת בו, אלא נותנת לו מקום מאוד חשוב, אני מתכוון לתת לזה מקום עוד יותר חשוב, גם במקום שאני נמצא וחלק ניכר מחברי הוועדה בעניין אנרגיות נקיות.

איתן כבל: אני בעצם מנסה לומר לך שבשורה התחתונה זה לא עובד.

איתן כבל: יש לא מעט משקי בית שביקשו להיכנס, בעיקר בדרום, ששם זה אמור להיות כלי מאוד מרכזי בגלל מזג האוויר.

איתן כבל: וזה חרבאנה – בלשון העם.

איתן כבל: מספר התלונות שמגיעות אלי על היכולת מול הבנקים בתהליכים השונים – אני לא רוצה לפתוח עכשיו את הדיון.

איתן כבל: למה את עושה לי ככה?

<נורית פלתר: אני ממש מתפלאת, אבל אני אדבר על זה אחר כך.

איתן כבל: אלה שפונים אלי לא מתפלאים.

<נורית פלתר: יש לנו אלפי בתי אב בדרום.

איתן כבל: זה שיש אלפי בתי אב זה יפה.

איתן כבל: השאלה האם לא יכלו להיות עשרות אלפי בתי אב?

איתן כבל: הדיון הוא לא על מה שיש, אלא כמה - -

<לאה ורון: כמה היו מעוניינים ולא מאפשרים להם.

איתן כבל: נכון.

איתן כבל: לא מאפשרים להם.

איתן כבל: יש כאלה שחזרו בהם, והם ממש נשברו.

<אסף אילת: אתה צודק שההתפתחות של האנרגיות המתחדשות לא שלא מפספסות בסדרי גודל את היעד, אבל הם לא בהכרח כמו שרצינו.

<אסף אילת: כשאמרנו שהאחריות והסמכות אצלנו אנחנו מתכוונים לעשות תכנית שתהיה גלויה לכולכם, ואתם תוכלו - - - ואנחנו ניקח את האחריות כדי שהיא באמת תצא לפועל.

<אסף אילת: היעדים המרכזיים שיש – אני מסייג את זה בכך שאני חודש בתפקיד, אבל הדברים הגדולים שאנחנו צריכים לעשות בתקופה הקרובה מתחילים להתבהר.

<אסף אילת: הדבר הראשון זה גיבוש תכנית אב למשק החשמל.

<אסף אילת: התכנית הזאת תהיה בסופו של דבר חלק מתכנית אב למשק האנרגיה שמקודמת במשרד האנרגיה, ובמסגרתה צריך לעשות את כל התכנון לעתיד – איזה מתקני ייצור יהיו, איך תהיה הרשת, ואיך יהיו הכללים בשוק.

<אסף אילת: אנחנו עובדים על תכנית כזאת כדי שיהיה אופק ודאי לכל השחקנים בשוק.

<אסף אילת: דבר שני – עדכון של בסיסי התעריפים.

איתן כבל: למעלה או למטה?

<אסף אילת: זה אומר שהתפקיד שלנו הוא לקבוע מתודולוגיה שבדיוק תאזן את האיזון - - -

מיכל בירן: אבל מה קורה עם המתודולוגיות שכבר קיימות?

<אסף אילת: תוך חמש דקות אני מסיים.

<אסף אילת: מכיוון שאני מבין שעניין התעריפים מאוד מעניין אז אומר כמה דברים: קודם כול הרשות מחויבת בכל חמש שנים לחשוב על מתודולוגיה של תעריף.

<אסף אילת: התפקיד של הרשות הוא לפרסם את המתודולוגיה.

<אסף אילת: היא קצת התעכבה בחלק מהמקטעים, ואנחנו מתכוונים להציג את הפער.

<אסף אילת: שנית, לגבי המתודולוגיה אני שוב חוזר על האיזון – מצד אחד חברת החשמל חשובה לנו, והחוסן הפיננסי שלה חשוב לנו; מצד שני אין עולם שבו חברה מגישה חשבון לציבור, ואומרת, בבקשה, תנסו לחסוך.

<אסף אילת: זה פשוט עולם שלא עובד.

<אסף אילת: לכן תמיד יהיה המתח בין הרצון לשמור על החוסן הפיננסי, ומצד שני הרצון - -

מיכל בירן: זה מקומם.

מיכל בירן: גם אין עולם שבו התעריפים של ההולכה היו אמורים להיות מעודכנים פעם בחמש שנים, ולא עודכנו מ-2002.

מיכל בירן: גם בעולם שהוא סתם עסקי זה גם לא קיים.

מיכל בירן: היו אומרים לכם, סליחה, לא עובדים איתכם יותר.

<אסף אילת: את צודקת לחלוטין, זה שתי נקודות נכונות, אבל נפרדות.

<אסף אילת: מצד אחד המחויבות שלנו זה לעשות את העבודה שלנו ולקבוע את המתודולוגיה בצורה שקופה ובזמנים שאנחנו צריכים לעשות את זה.

<אסף אילת: מצד שני המחויבות שלנו זה לקבוע מתודולוגיה שהיא לא פשוט לוקחת את כל ההוצאות של חברת החשמל ומעבירה את הסכום, אלא היא קצת יותר מתוחכמת.

<אסף אילת: שוב, אנחנו מאוד רגישים, אנחנו לא אנשים מנותקים.

<אסף אילת: יש לנו אחריות גם לחברת חשמל.

<אסף אילת: אנחנו לא הולכים להולנד, בודקים כמה עולה שם, ואומרים, ככה זה יעלה גם פה, אלא זה באמת איזון מורכב, ואני אשמח לדבר על זה עוד מעט.

<אסף אילת: הדבר השלישי זה קידום של אנרגיות מתחדשות.

<אסף אילת: כמו שכבר אמרתי אנחנו רואים כמטרה מאוד חשובה לעשות תכנית סדורה לקידום של אנרגיות מתחדשות, ולצאת במכרזים ולשחרר מכסות.

<אסף אילת: זה דבר שיתחיל בעתיד הקרוב וימשיך בשנים הקרובות.

<אסף אילת: הדבר הרביעי זה קביעה של כללי סחר ויצירה של אחידות רגולטורית.

<אסף אילת: זה גם מה שחברת הכנסת מיכל בירן הזכירה קודם, שיש פה עולם שמצד אחד יש מתקנים של חברת חשמל, ומצד שני יש יצרני חשמל פרטיים, ואנחנו רוצים שהאסדרה תהיה אחידה וקוהרנטית.

<אסף אילת: הדבר האחרון שהוא בסוף, אבל הוא באמת דבר-על שהיושב-ראש גם הזכיר אותו קודם זה הרצון להגביר את האמון בשוק החשמל, לעבור למערכת שקופה וודאית ולתקשר עם כל הגורמים במשק.

<אסף אילת: היחסים גם עם חברת החשמל מאוד חשובים לנו וגם עם שאר הגורמים בשוק, גם עם ארגונים צרכניים.

<אסף אילת: לא תמיד נסכים על הכול, אבל המטרה היא ליצור ערוצי הידברות עם כולם כי בסופו של דבר זה משק שכולנו רוצים שיצליח.

איתן כבל: אם תוכל, את כל מה שאמרת, להגיד, אני נכנסתי להיות יושב-ראש רשות החשמל – שלוש-ארבע נקודות שאתה אומר, אני רוצה לסיים את התפקיד שלי כשעשיתי כך וכך.

איתן כבל: אם תיתן לי רק שלוש אני אהיה מרוצה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אתה מאתגר אותו, מקשה עליו.

איתן כבל: החיים קשים.

איתן כבל: וזה החלק הקל בחיים.

<אסף אילת: בשקף שלפני האחרון מנקודת מבטי כחודש בתפקיד אלה הדברים שאנחנו מאוד צריכים להצליח בהם כדי שהמשק יפעל בצורה טובה.

<אסף אילת: אז עם הסייג שאני חדש, אני חושב שאלה הדברים הגדולים שאני שם לעצמי כבר עכשיו למטרה.

איתן כבל: תודה לך.

איתן כבל: אני באמת אומר לך, אתה שחקן מרכזי בתוך כל התהליך הזה.

איתן כבל: אני לא מפחד מהמתח הטבעי המתקיים תמיד בינך לבין הנהלות חברת החשמל.

איתן כבל: זה לא מה שמטריד אותי.

איתן כבל: מאוד חשוב לי לדעת בתהליך היום, מה מקומכם בתוך כל הרפורמה הזאת?

איתן כבל: איפה ההשפעה שלכם?

איתן כבל: מה אתה הולך לעשות?

איתן כבל: האם יש לך say בתוך כל התהליך הזה?

איתן כבל: ואם יש לך say, מהן הפעולות שבכוונתך לעשות ולפעול כדי לממש את זה?

<אסף אילת: לגבי הרפורמה, מי שמנהל את מאמצי הרפורמה מטעם המדינה זה מנכ"ל משרד האוצר ומנכ"ל משרד האנרגיה.

<אסף אילת: אני לא אדבר כאן בשמם, אפשר לעשות על זה דיון נפרד.

מיכל בירן: אז צריך, איתן.

איתן כבל: סליחה, זה חלק בלתי נפרד מהדיונים.

איתן כבל: יוקדש לזה דיון שלם של לא פחות משלוש שעות.

איתן כבל: זה יוקדש רק למנכ"לים שיצטרכו להציג כדי שפעם אחת ולתמיד נדע אצל מי זה נמצא, למען השם.

יעל כהן-פארן: אצל משרד האוצר.

מיכל בירן: הייתה לך סתירה בתוך המשפט – פעם אחת ולתמיד זה לא יקרה.

מיכל בירן: תלוי מתי אתה שואל.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: אז קודם כול נפתח עם חברי הכנסת.

איתן כבל: הדוברת הראשונה היא מיכל בירן ואחריה חבר הכנסת חאג' יחיא.

איתן כבל: אף על פי שיעל פארן לא נרשמה אני רושם אותה.

איתן כבל: בבקשה.

מיכל בירן: ראשית, אני מאחלת לך הצלחה בתפקידך.

מיכל בירן: יש לי תחושה שאם תהיה טוב בתפקידך נהיה פה בעוד שנתיים בניסיון של הממשלה לפטר אותך מתפקידך, למרבה הצער.

מיכל בירן: כך שוב, אישית, בשבילך ובשביל מדינת ישראל אני מאחלת לך בהצלחה.

מיכל בירן: איתן אמר שזה לא מתיישב עם הרפורמה – המציאות לא מתיישבת עם הרפורמות.

מיכל בירן: כאילו אני קצת מרגישה שאני מתעצלת להוציא מילים מהפה מרוב שהן חסרות משמעות; כאילו היינו בדיונים האלה כל כך הרבה פעמים, שמענו את הרפורמות האלה כל כך הרבה פעמים – כל פעם מישהו בא מכיוון אחר.

מיכל בירן: אתה מנסה להתעמק כל פעם באופן ענייני ברפורמה הזאת – כן טובה, לא טובה, יוצא למאבק – ובסוף זה פשוט לא משנה כי היא לא קורית.

מיכל בירן: כל הזמן מגלגלים את תפוח האדמה הלוהט לוועד, אבל אנחנו יודעים מה קורה מאחורי הקלעים – אף אחד לא רוצה לקבל את ההחלטה הזאת – גם שרי אוצר שהיו big shots ועשו או-הה בתקשורת על כך שצריך רפורמה במשק החשמל לא רצו להיות חתומים על זה.

מיכל בירן: הם מגלגלים את זה מאחד לאחר.

מיכל בירן: ומה קורה?

מיכל בירן: ופה זה מדאיג אותי.

מיכל בירן: אני בעד תחרות, אבל לפני הכול אני בעד האינטרסים המידיים והבסיסיים והאסטרטגיים של מדינת ישראל.

מיכל בירן: חשמל ורשלנות בניהול משק החשמל זה לא דבר שגורם לתאונת דרכים בצומת מסוים, שגם שם כואב הלב כי אפשר לאבד חיי אדם – פה זה תסריטי קטסרטופה.

מיכל בירן: יש תסריטאים שיושבים בהוליווד וכבר מחכים לכתוב את סדרת הקטסטרופה על מדינה שנופלת בה רשת החשמל.

מיכל בירן: זה בקנה מידה מאוד גדול, ובטח למדינה כמו שלנו מוקפת אויבים; טיפול רשלני במשק רשת החשמל הוא פשוט מטורף.

מיכל בירן: אני כבר יודעת שגם הוועד נמצא במצב שהוא אומר, תעשו משהו, תביאו משהו.

מיכל בירן: אבל גם אני נמצאת במצב – סתם, אני לא באמת נמצאת – אני מתכוונת להיהרג על זה שלא תפריטו את הייצור.

מיכל בירן: אגב, לא מעניין אותי מה הוועד חושב, ולא מעניין אותי מה חושבת החברה.

מיכל בירן: אני חושבת שבמדינה כמו שלנו להגיד שמפריטים - -

עבד אל חכים חאג' יחיא: אנחנו לא הבנו מה זה "תכנית אב".

עבד אל חכים חאג' יחיא: זאת כותרת שאנחנו לא יודעים מה היא מחביאה בתוכה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אנחנו לא שמענו.

עבד אל חכים חאג' יחיא: החלק העיקרי הוא אם תהיה תחרות - -

מיכל בירן: בדרך כלל אתה ממש צודק.

מיכל בירן: צריך לקרוא את הפרטים הקטנים.

מיכל בירן: אני אומר שאני כמעט מתעצלת כי אני יודעת ששום דבר לא יקרה מהפרטים הקטנים שיהיו כתובים בתכנית האב.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כי יעד זה להכין - - - תכנית אב.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אבל מה זה תכנית אב?

מיכל בירן: אני רוצה רגע לסיים את דברי.

מיכל בירן: שוב – אני מאוד סקפטית, אני חושבת שממילא לא ייצא שום דבר מתכנית האב, ואולי כמו המשא ומתן עם הפלסטינים אני חושבת בינתיים על דברים חד-צדדיים.

מיכל בירן: כי מה שמטריד אותי זה שדברים שמאפשרים לחברת חשמל להתחרות לא קורים, כי אין תכנית אב; אבל דברים שלוקחים ממנה את היכולת להתחרות – הפלא ופלא, הם דווקא קורים באופן מאוד סדיר.

מיכל בירן: הדבר הזה כן מטריד אותי כי אני אומרת, אין שום בעיה.

מיכל בירן: זה טוב שיהיו עוד יצרנים.

מיכל בירן: הדבר המרכזי צריך להיות קודם כול ביטחון מדינת ישראל ואחר כך המחירים של הצרכנים מכל הסוגים.

מיכל בירן: אבל כשיש תכנית אז באמת עושים איזון בין הצרכים האלה, ומשלמים מחירים.

מיכל בירן: זה באמת כמו משא ומתן.

מיכל בירן: אתה יודע איזה מחיר שילמת, ומה אתה מקבל בתמורה.

מיכל בירן: מה שקורה כשזה זוחל זה שלאט-לאט אתה מאבד את כוח המיקוח שלך, הדברים הרעים קורים באופן אוטומטי, אבל הדברים הטובים פשוט לא קורים.

מיכל בירן: בקיצור, אסף, אני מאחלת לך הצלחה רבה בתפקידך.

מיכל בירן: חבל שאיתן לא כאן, אבל עם כל הכבוד צריך להביא את ראש הממשלה.

מיכל בירן: זה לא אתה.

מיכל בירן: אגב, זה לא רק ראש הממשלה הזה, היו עוד כמה בסאגת הרפורמה הזאת, וחלקם היו גם משלנו.

מיכל בירן: אבל זה לא משנה את העובדה שבסאגה האחרונה של הרפורמות, לפחות על חלק ניכר מזה חתום עליו ראש הממשלה.

מיכל בירן: שרי האוצר התחלפו, אבל הוא נשאר ראש הממשלה, והוא צריך להגיד ולהבטיח מה הוא רוצה שיקרה עם זה, ומה הוא מתכוון לעשות.

מיכל בירן: אחרת חבל פשוט על המילים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אז אין לנו עם מי לדבר אם את פונה לראש הממשלה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: זאת אחת הבעיות לפי מה ששמענו.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כל עוד שני המנכ"לים של משרד האוצר ושל משרד האנרגיה לא באים ולא אומרים את דברם, אז אנחנו בינתיים מדברים על משהו תיאורטי.

עבד אל חכים חאג' יחיא: תודה רבה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כבוד היושב-ראש, אתה חוזר למקומך?

איתן כבל: בינתיים התחלת לדבר.

איתן כבל: אני אקטע אותך?

עבד אל חכים חאג' יחיא: היא סיימה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: תבוא במקומי כדי שאתחיל משם.

איתן כבל: בבקשה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: ראיתי את כל המצגת, שמעתי בקשב רב.

עבד אל חכים חאג' יחיא: ראיתי כותרות שהן יפות ככותרות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אבל מה הן מסתירות מאחוריהן?

עבד אל חכים חאג' יחיא: התחלתי מהעמדה של היושב-ראש להגיד שדיברנו על גיבוש תכנית אב.

עבד אל חכים חאג' יחיא: תכנית האב צריכה לבוא עם מטרות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: הייתי רוצה לראות בתכנית האב את העץ.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אנחנו לא ראינו.

עבד אל חכים חאג' יחיא: לכם יש מטרה, יש לכם יעד לגבש כאילו עד היום לא היו תכניות; כל משק החשמל כמו שאמרת בזחילה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: מהיד לפה.

מיכל בירן: הייתה תכנית.

מיכל בירן: היא לא בוצעה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אז אתה אומר לי שזה כבר חידוש גדול שחושבים על תכנית אב בלי להיכנס לפרטים שלה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: זה מאוד קשה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני בעצמי אוהב לבוא עם תכנית שיש לה כותרות ויעדים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: תכנית האב היא לא היעד, אלא מה היעד של תכנית האב ולוחות הזמנים שלה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני מקווה שתקבל את הזמן שלך להיכנס לתחום ולמשרד, אבל אני מבקש מכבוד היושב-ראש יקבע תאריך מסוים לתכנית-האב ראשונית, לפחות, עם היעדים שלה ועם לוחות הזמנים שלה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: גם אם תגיד שהכנת את התכנית, הגשת אותה למשרד, וזה מונח שם, ותלחצו אתם מהצד השני.

עבד אל חכים חאג' יחיא: שנית ראינו עניין של בסיסי תעריפים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני לא רציתי לחזור לכל ההיסטוריה כי אני מסתכל קדימה על היעדים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: איזה סופר ניסח משפט שישקפו עלויות בצורה הוגנת וראויה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: מה זה?

עבד אל חכים חאג' יחיא: הרי אני לא יכול להפגין נגד המחיר של החשמל; אני לא יכול להגיד שהמחיר שלכם גבוה מדי, אז תנתקו אותי, ואני אחפש מישהו אחר.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אין לי מישהו אחר.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אז מה זה יכול לשקף?

עבד אל חכים חאג' יחיא: גם בזה אנחנו צריכים לדעת במה מדובר.

עבד אל חכים חאג' יחיא: קידום אנרגיה מתחדשת – באיזה אחוזים?

עבד אל חכים חאג' יחיא: יש תכנית או שזה גם בתכנית האב שאתה מדבר עליה?

עבד אל חכים חאג' יחיא: מה הכמויות?

עבד אל חכים חאג' יחיא: האם יש שחקנים שיבואו מחו"ל?

עבד אל חכים חאג' יחיא: לפני כמה ימים דיברו על האנרגיה מהרוח – כן או לא, ביטחוני או לא ביטחוני וכל הסיפור הזה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אנחנו בינתיים רואים הצהרת כוונות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כללי סחר – כמה פרטיים אתה מכניס וכמה לא?

עבד אל חכים חאג' יחיא: מה הביטחונות שלהם, והאם כדאי להם או שהם באים ושמים את הכסף שלהם על קרן הצבי?

עבד אל חכים חאג' יחיא: גם זה חלק כדי שנהיה בטוחים, ולא נגיע למצב שאם לא נעשה ככה או אחרת אז חברת החשמל תקרוס.

עבד אל חכים חאג' יחיא: בואו נעשה רפורמה, בואו נעשה תכנית התייעלות – אנחנו לא רואים את זה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני לא ראיתי את זה במצגת בכלל, וישבתי בקשב רב.

עבד אל חכים חאג' יחיא: הגברת האמון – בין הצרכן או בין השחקנים האחרים, ספקים ופרטיים?

עבד אל חכים חאג' יחיא: חברת החשמל – עניין האמון היה רק בתקופה של הסופה – כמה בתים התנתקו, וכמה תיקנו.

עבד אל חכים חאג' יחיא: זה מה שמעניין.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אם יש ניתוק אני מרים את הטלפון ושואל, מתי מחזירים את החשמל?

עבד אל חכים חאג' יחיא: אז עונים לי במענה קולי, אתה צריך לחכות עד 5:00-4:00 בבוקר.

עבד אל חכים חאג' יחיא: זה האמון?

עבד אל חכים חאג' יחיא: על זה אתם מדברים?

עבד אל חכים חאג' יחיא: על איזה אמון אנחנו מדברים כשאנחנו מדברים על הגברת האמון, השקיפות והשיתוף של מגוון גורמים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני עברתי על כל יעד.

עבד אל חכים חאג' יחיא: היעדים שאתה הכנת – אני מצטער, הם לא כל כך ברורים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: הם רק כותרות שצריך לפרט לפרטים ולדעת לאן הולכים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: זאת הצהרת כוונות אבל לא תכנית.

<אסף אילת: אני רק אגיד במשפט שאני מסכים איתך לחלוטין.

<אסף אילת: לא התכוונתי שתהיו מסופקים מזה שאני שם לכם שקף אחד עם יעדים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני יכול להבין שזה לא יעדים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: תחת הכותרת "הצהרת כוונות" אני יכול לקבל את זה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: זה קצת קשה, אבל יכול.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אבל יעדים?

עבד אל חכים חאג' יחיא: לא.

עבד אל חכים חאג' יחיא: תודה.

איתן כבל: תודה לך.

איתן כבל: יעל כהן פארן, בבקשה.

יעל כהן-פארן: יש לי כל כך הרבה מה להגיד.

יעל כהן-פארן: יש לי כמה הצעות לסדר שכולן מתנגדות לדיון הזה.

איתן כבל: העניין הוא שזאת סדרה של דיונים, והנושאים המרכזיים שעליהם את רוצה לדבר לא מופנים בעיקר לאסף אילת, אלא יותר למקבלי ההחלטות בממשלה.

יעל כהן-פארן: אסף, אני מברכת אותך על התפקיד החשוב שאתה נמצא בו.

יעל כהן-פארן: ברור שהפנייה היא גם לשרים וגם לממשלה, אבל יש לך מקום מאוד מרכזי בקבלת ההחלטות.

יעל כהן-פארן: אתה מחליף שני אנשים: גם את יהודה ניב וגם את את אורית פרקש-הכהן, ולשניהם היה תפקיד מאוד מרכזי במשק החשמל ובהחלטות ובקביעת מדיניות.

יעל כהן-פארן: לצערנו, למעט מלחמות מול חברת חשמל הנושא לא באמת מעניין את השרים.

יעל כהן-פארן: לכן יש לך משקל מאוד גדול בקביעת ההחלטות.

יעל כהן-פארן: אני רוצה להתייחס לכמה דברים שעלו ובכלל לתפיסה הכוללת.

יעל כהן-פארן: אני יכולה לעשות הרצאה פה של ארבעים דקות על תכנית-האב ועל ההיסטוריה ואיך זה התחיל ב-2002 במועצה הארצית לתכנון ובנייה כשבאו לאשר את תחנה D, ובאו נציגי המועצה ואמרו למשרד האנרגיה, כל פעם מאשרים תחנת כוח, אומרים שחייבים, ואין שום תכנית.

יעל כהן-פארן: אמרו, נכון, ככה אנחנו פועלים כבר כחמישים שנה.

יעל כהן-פארן: ואז אמרו, די, מספיק.

יעל כהן-פארן: ואז מ-2002 אנחנו בסאגה של הכנת תכניות.

יעל כהן-פארן: הייתה תכנית אחת ב-2004 שלא הייתה מקובלת על הממשלה, וגנזו אותה.

יעל כהן-פארן: חלקים ממנה הטמיעו, חלקים לא – מה שרצו לקחו, ומה שלא רצו לא לקחו.

יעל כהן-פארן: אף פעם לא קיבלו אותה.

יעל כהן-פארן: אחר כך ב-2008 התחילה סאגה של תכנית-אב 2.

יעל כהן-פארן: בהתחלה משרד הפנים, תמ"א 41; משרד האנרגיה אומר, מה פתאום משרד הפנים עושה לי את העבודה, אני רוצה לקחת את זה.

יעל כהן-פארן: אז שוב פתחו מכרזים שנסגרו.

יעל כהן-פארן: אותה חברה זכתה, אל תדאגו, מכרזים פתוחים.

יעל כהן-פארן: חברת טל הכינה תכנית אב שעד היום גם לא הוצגה לציבור, לא הוצגה למשרדי ממשלה אחרים.

יעל כהן-פארן: היא רק הוצגה לוועדות התכנון במסגרת תמ"א 41.

יעל כהן-פארן: אז הציגו את השורה התחתונה, לא את כל התכנית ומה היא מראה, ואלו תרחישים היא מביאה, אלא מה זה אומר מבחינה תכנונית.

יעל כהן-פארן: אז פתאום מגלים שבוועדות תכנון הם אורחים של תמ"א 41 שזאת תכנית האב למשק האנרגיה, ומגלים תכנות גרעיניות.

יעל כהן-פארן: מי דיבר על תחנה גרעינית?

יעל כהן-פארן: פתאום זה שם על השולחן בלי שזה נדון בכלל ברמה של קבלת החלטות מדיניות קודם.

יעל כהן-פארן: זה צץ לו בוועדות תכנון.

יעל כהן-פארן: אז הדבר הראשון שאני רוצה להגיד על תכנית אב זה שצריך לגבש כזאת כי לא ייתכן שבמדינת ישראל עוד מעט 70 שנה חיה מהרגע להרגע – אז בואו נקים עוד תחנה פה, ובואו נקבל עוד החלטה שם.

יעל כהן-פארן: זה לא יכול להיות.

יעל כהן-פארן: אני קוראת לך להוביל את זה בצורה שקופה שמשתפת משרדי ממשלה אחרים.

יעל כהן-פארן: אפילו כל משרדי הממשלה אחרים לא היו שותפים לתכנית הזאת; שלא לדבר על הציבור וארגוני אזרחיים שגם להם יש מה לומר פה.

יעל כהן-פארן: תעשו תהליך של שימוע ציבורי אמיתי, ולא כמו זה של מתווה הגב.

יעל כהן-פארן: תעשו תהליך רציני של שקיפות.

יעל כהן-פארן: הכול במחשכים – זה לא נראה טוב.

יעל כהן-פארן: וגם זה גורם לכך שבסוף לא מתקבלות החלטות.

יעל כהן-פארן: אין שום החלטה על תכנית האב, נכון?

יעל כהן-פארן: לא התקבלה לא בממשלה ולא במשרד ולא בשום מקום.

יעל כהן-פארן: זה נוגע לרפורמה.

יעל כהן-פארן: אי אפשר להפריד ביניהם.

יעל כהן-פארן: גם על הרפורמה אנחנו לא יודעים כלום.

יעל כהן-פארן: אנחנו יודעים שיש תהליך.

יעל כהן-פארן: אני יזמתי דיון בוועדת השקיפות.

יעל כהן-פארן: הגיע לשם ראש המטה של מנכ"ל משרד האוצר שעוסק בזה.

יעל כהן-פארן: הוא לא הציג שום דבר.

יעל כהן-פארן: הוא אמר שיש תהליך וזהו.

יעל כהן-פארן: לא ברור מה קורה שם.

יעל כהן-פארן: גם נציג ועד העובדים לא יודע מה קורה שם, נכון?

<דוד צרפתי: גם אני לא.

יעל כהן-פארן: אז אני מנסה להבין ולהגיד שהדברים קשורים.

יעל כהן-פארן: הרפורמה בחברת חשמל, איך שלא תהיה, קשורה לדרך שבה נפתח את משק החשמל.

יעל כהן-פארן: אי אפשר להפריד ביניהם.

יעל כהן-פארן: ניסיתי להגיד את זה גם לאנשי הוועדה או למי שהגיע מנציגיהם שעוסקים ברפורמה – לדעתי, אין הבנה של זה.

יעל כהן-פארן: אני מקווה שאתה כן בוועדת הרפורמה, ותחשפו את הדברים, תפתחו אותם.

יעל כהן-פארן: מה שקורה זה שמפחדים מהדלפות, ובסוף יש הדלפות, וזה הורס לך את כל התהליך.

יעל כהן-פארן: עדיף כבר שהוא יהיה שקוף, ושלא יהיו כותרות נגד ב"דה מרקר" כי הדליפו לו.

יעל כהן-פארן: פשוט תעשו תהליך כמו שצריך.

עבד אל חכים חאג' יחיא: זה אחד היעדים – שקיפות.

יעל כהן-פארן: בדיוק.

יעל כהן-פארן: זה יהיה לטובת העניין.

יעל כהן-פארן: בסופו של דבר לרפורמה יש השפעה על כל תכניות משק החשמל לעתיד.

יעל כהן-פארן: כל נושא שריפת הפחם קשור לרפורמה, לפחות כמו שאני מבינה אותה עד עכשיו.

יעל כהן-פארן: בצר להם חברת חשמל תיוותר עם הפחם, ולכן הם ידחפו להמשיך לשרוף פחם.

יעל כהן-פארן: זה מנוגד, בעיני, גם לתמהיל דלקים נכון וטוב למדינת ישראל, גם להפחתת פליטות מזהמים, גזי חממה וגם למשק חשמל נכון ובריא למאה ה-21.

יעל כהן-פארן: מכיוון שהכול במחשכים ובהסתר אנחנו רואים את התוצאה בסוף שמאשרים את 4-1 בחדרה להמשיך לפעול – זה לפחות ההחלטה האחרונה של משרד האנרגיה אף על פי שיש עליה עוד דיונים.

יעל כהן-פארן: אבל בהיחבא זה קשור לרפורמה, ואיך תיראה הרפורמה.

יעל כהן-פארן: לכן הדברים צריכים להיות פתוחים.

יעל כהן-פארן: אני אגיד בצורה הכי גלויה – לדעתי, חברת החשמל צריכה לקבל על עצמה תפקידים כמו להקים חלק מהאנרגיות המתחדשות בישראל, לעסוק גם בהתייעלות אנרגטית כמו חברות חשמל גדולות ורציניות בעולם, ולא לדחוק אותן לפינה כדי שבסוף הם יתחננו שיפרקו אותם, שזאת הגישה.

יעל כהן-פארן: פעם נאמר לי בצורה הכי גלויה על-ידי נציג האוצר, אני רוצה להרעיב את הדינוזאור.

יעל כהן-פארן: אמרתי את זה כאן בוועדה לפני כמה חודשים.

יעל כהן-פארן: בסופו של דבר אתה גורם לכך שמשק החשמל מתעוות.

יעל כהן-פארן: גם עיוות כלכלי – הפחם לא באמת יותר זול מהגז, אלא יקר יותר, ובכל זאת שורפים הרבה פחם, ומנסים להשאיר אותנו עם הסולקנים, וזה לא טוב לנו.

יעל כהן-פארן: הדבר האחרון – אני קוראת לך, אסף.

יעל כהן-פארן: אתה קצת יותר צעיר ממי שהחלפת במנהל החשמל, לפחות, וטוב שכך.

יעל כהן-פארן: אני חושבת שהתפיסות שהוא הביא היו מאוד שמרניות ואולי מתאימות לגילו.

יעל כהן-פארן: אני הבעתי עליו ביקורת בכל הזדמנות שיכולתי.

יעל כהן-פארן: צריך להביא גרסה חדשה ורעננה.

יעל כהן-פארן: משק חשמל שמתכננים אותו היום לא יכולה להיות של המאה ה-20.

יעל כהן-פארן: היום יש תפיסות חדשות של משק הרבה יותר מבוזר.

יעל כהן-פארן: יש לנו גז.

יעל כהן-פארן: הוא יכול לשמש בבניינים, בקוגנרציה, במשרדים, במרכזי מסחר ובבתי מלון.

יעל כהן-פארן: אנחנו יכולים להסתכל על המתחדשות ועל הגז כהזדמנות משולבת, ולא על מפלצות הענק שהתרגלנו להקים.

יעל כהן-פארן: היום צריך להסתכל על הדברים אחרת, ואני בטוחה שיהיו עוד הרבה דיונים.

יעל כהן-פארן: תודה רבה.

איתן כבל: תודה, גברתי.

איתן כבל: רן מלמד, סמנכ"ל ידיד, ואחריו גבי ביטון.

<רן מלמד: בוקר טוב.

<רן מלמד: ברכות ליושב-ראש החדש.

<רן מלמד: אני מקווה שאולי עכשיו נקבל מענה קצת יותר מהיר על מכתבים שאנחנו שולחים אליכם.

<רן מלמד: אני מברך על הרפורמה ועל הכיוון שאליו הולכים.

<רן מלמד: אני נמצא היום כמי שמייצג – אני לא אגיד "אוכלוסיות מוחלשות" אני כן רוצה להגיד אוכלוסיות מעוטות הזדמנות והכנסה במדינת ישראל שחלקן הגדול או כולן נעזרות ונזקקות לשירותים של חברת החשמל ובהקשר הזה גם של רשות החשמל, ושיש לא מעט בעיות ותקלות ואולי כשלים שלא באות לידי פתרון מספיק, וצריך לתת את הדעת גם עליהם; החל ממתן ההנחות, לפי החוק, לכל הזכאים.

<רן מלמד: אנחנו יודעים שלא כל הזכאים מקבלים היום את ההנחות שמגיעות להן.

<רן מלמד: אני לא רוצה להיכנס כרגע מי שאשם בין ביטוח לאומי לחברת חשמל.

<רן מלמד: העובדה היא שיש כאלה שלא מקבלים את ההנחות שמגיעות להם.

מיכל בירן: הקטע עם לא להגיד מי אשם – מה אפשר לעשות כשלא יודעים מי אשם?

<רן מלמד: אפשר לעשות.

<רן מלמד: יש תכניות מפורטות שאומרות מה צריך לעשות, ואפשר פשוט לעשות.

<רן מלמד: כך אפשר יהיה להגיע לכשלושים אלף איש שלא מקבלים ולתת להם.

יעל כהן-פארן: שהם זכאים?

<רן מלמד: שהם זכאים ולא מקבלים כי קשה לאתר אותם כי לא יודעים איך, כי לא מפרסמים מספיק כדי להגיע, כי לא מפרסמים בשפות שלהם.

<רן מלמד: אם תרצו אני ארחיב על זה, אבל זה לא הזמן.

<רן מלמד: במקביל אני רוצה להגיד תודה –וחבל שיושב-ראש חברת חשמל יצא – על מהלך שהתחיל ביוזמת חברת חשמל וארגונים חברתיים, ביניהם עמותת ידיד, לפני כמה חודשים של הקמת שולחן עגול שמשותף לחברה ולארגוני החברה האזרחית כדי להעלות על סדר היום בעיות שנוגעות לצרכנים מעוטי היכולת כדי לראות איך אפשר לקדם נושאים.

<רן מלמד: בהקשר זה דבר שיגיע לפתחי הרשות להקמת ועדת חריגים שתאפשר לטפל באוכלוסיות שפשוט נקלעו למצוקה, ואין באפשרותן לשלם את מחיר החשמל, את חובותיהם לחברת החשמל בצורה מסודרת, וכיום מנותקים מחשמל.

<רן מלמד: הנקודה השלישית שצריכה לבוא לפתחכם כחלק מהרפורמה זה איך מפסיקים אחת ולתמיד את ניתוקי החשמל.

<רן מלמד: חשמל הוא מוצר יסוד כמו מים, כמו הזכות לחינוך, כמו כל דבר אחר.

<רן מלמד: ניתוק של חשמל צריך לעבור מהעולם.

<רן מלמד: יש דרכים אחרות שאפשר לגבות חובות או לעשות פעולות אחרות; וכמו שיושב-ראש הוועדה הוביל כאן את מניעת ניתוקי המים ומוביל היום גם את נושא ניתוקי החשמל, אני חושב שזה צריך לבוא מכם.

<רן מלמד: לא צריך לחכות לכנסת שתוביל אתכם לזה, אלא אתם צריכים ליזום את זה בעצמכם.

איתן כבל: רק להבהיר לדברים שאומר רן ידידי שהוא גם שותף בכיר בהכנת כל החומר בעניינים האלה, גם על המים וגם על החשמל, שאין הכוונה לעודד את האנשים לא לשלם.

<רן מלמד: כמובן.

איתן כבל: זה ממש לא במקום הזה.

איתן כבל: זה לא התכנית, לא הכיוון ולא החינוך שאנחנו רוצים להוביל.

איתן כבל: עובדה שבמים אף אחד לא האמין בכלל, והנה – זה גם מייצר מערכת יחסים אחרת, ואתה בסוף יודע להגיע ולזהות קהלים, איפה הבעיות הגדולות; ושעורכי הדין ילכו להתפרנס במקומות אחרים למרות המצוקה.

איתן כבל: אבל אין מה לעשות, זה הפך להיות מטה לחמם של עורכי דין, הסיפור הזה.

איתן כבל: זה פשוט לא לעניין.

איתן כבל: אני אומר לך כי אתם שחקנים בתהליך הזה – אפשר להגיע להבנות ולהסכמות, ואם זה ייצא מכם זה יהיה הדבר הכי נכון, לדעתי.

איתן כבל: אבל אני מבין שהאינסטינקט הראשוני הוא לשים את החומה הכי עבה שיש כדי להימנע מלעסוק בכך.

<רן מלמד: המשפט האחרון, אדוני, נוגע ליעדים שהוגדרו בנושא שקיפות.

<רן מלמד: אני לא יודע על איזו שקיפות אתם מדברים, אבל הייתי רוצה להתחיל קודם כול בשקיפות בנהלי העבודה גם של הרשות וגם של חברת חשמל.

<רן מלמד: אני אתן דוגמה אחת קטנה.

<רן מלמד: הייתי שותף לפני למעלה מעשור יחד עם היושב-ראש דאז יורם אוברקוביץ' ז"ל להכנסת מוצר שנקרא מת"מ – מונה תשלום מראש – לשוק המוצרים שחברת חשמל מספקת מתוך ניסיון לפתור בעיות של אוכלוסיות ושל צרכנים מעוטי הכנסה.

<רן מלמד: זה בא ממקום מאוד טוב, וועד העובדים הוביל את זה אז יחד אתנו ועם מי שהיה אז חבר הכנסת אופיר פינס ואחרים.

<רן מלמד: אבל זה הפך להיות משהו נוראי.

<רן מלמד: כשאנחנו מבקשים את נהלי ההפעלה של אותו מת"מ היום, ומבקשים לדעת נתונים על גביית החובות שלו שמונעת מהאנשים לרכוש חשמל בצורה מסודרת, אין שקיפות.

<קריאה: מצד - -

<רן מלמד: מצד חברת חשמל ומצד הרשות.

<רן מלמד: אני לא אצטט פה את המכתבים שקיבלתי ממנכ"ל חברת החשמל מגורמים אחרים.

<רן מלמד: אין שקיפות.

<רן מלמד: אם רוצים לקדם שקיפות צריך לעשות אותה.

<רן מלמד: משפט אחרון שיהיה משפט טוב עם מילה טובה.

<רן מלמד: אתה יצאת קודם, אדוני יושב-ראש חברת חשמל, ואמרתי את המילה הטובה קודם על השולחן העגול עם ארגוני החברה האזרחית.

<רן מלמד: בשבועות האחרונים חברת חשמל מחליפה את מערכת המחשוב, ולקוחות רבים לא יכולים לשלם חשמל.

<רן מלמד: אבל בשבוע שעבר כשהתברר לי שיצאו מסרונים לכל הלקוחות שמחוברים למת"מ שבהם הודיעו להם שהם, כנראה, לא יוכלו לרכוש חשמל במשך שבוע, הרמתי טלפון לחברת חשמל ואמרתי, אתם לא יכולים להשאיר את האנשים בסוף החודש לפני שהם מקבלים קצבאות כי אין להם מספיק כסף, בלי שהם יכולים לקנות חשמל.

<רן מלמד: התשובה שקיבלתי, ואני רוצה להודות על זה הייתה, שכל מי שיש לו מת"מ קיבל קוד חירום דרך הטלפון שאיתו הוא יכול לרכוש חשמל.

<רן מלמד: אני חושב שזאת צריכה להיות ההתנהלות.

<רן מלמד: וכשמדברים על שקיפות ועל עבודה משותפת זה צריך להיות הכיוון ועל זה תודה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: תודה רבה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: גבי ביטון מהתאחדות התעשיינים, בבקשה.

<גבי ביטון: בוקר טוב.

<גבי ביטון: שמי גבי ביטון, אני מנכ"ל מפעלי חמצן וארגון, מפעל תעשייתי.

<גבי ביטון: בתפקיד הציבורי אני יושב-ראש ועדת האנרגיה של ההתאחדות.

<גבי ביטון: אסף, מברוק, שיהיה לך בהצלחה.

<גבי ביטון: חשוב מאוד.

<גבי ביטון: כתעשיינים ומפעלים נושא האנרגיה מאוד חשוב לנו.

<גבי ביטון: תשומה מאוד גדולה שלנו – שמונה מיליארד שקלים בשנה התעשייה משלמת על אנרגיה, ובעיקר זה חשמל.

<גבי ביטון: נושא הביטחון האנרגטי, היושב-ראש, נושא הרזרבה, נושא התעריפים מאוד חשובים לנו.

<גבי ביטון: אני רק אתמצת מה אנחנו חושבים שצריך לעשות כדי להגיע לדברים האלה, חוץ ממה שאמר אסף.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אתם במגע עם רשות החשמל בנושא הזה?

<גבי ביטון: כן.

עבד אל חכים חאג' יחיא: מה שתשמיע לנו עכשיו הם שמעו?

<גבי ביטון: חלק הם שמעו, וחלק ישמעו.

<גבי ביטון: אסף חדש, רק חודש בתפקיד אז הוא ישמע.

עבד אל חכים חאג' יחיא: זה לא שיח חירשים - - - זה מה שחשוב.

<גבי ביטון: לא, לא.

<גבי ביטון: דבר ראשון, ברור לכולנו שרפורמה והתייעלות בחברת החשמל דרושה, והם עושים ומנסים לדחוף.

<גבי ביטון: אני לא חושב שזאת בעיה של חברת החשמל, אלא בעיה של הממשלה שיושבים ולא מזיזים את הטוסיק ולא מוציאים את האצבע – אתם יודעים מאיפה.

<גבי ביטון: אני בטוח שאם הם יוציאו את האצבע משם, ויישבו כמו שצריך עם חברת חשמל, יימצאו פתרונות, ותהיה רפורמה מסודרת.

<גבי ביטון: שנית, בכל זאת צריכים להסדיר את מקטע הייצור ואת שיעור הייצור של חברת חשמל.

<גבי ביטון: צריכים לסדר את זה.

<גבי ביטון: אי אפשר לתת לזה להתמזמז כי הדבר הזה רק יכול לעזור לנו.

עבד אל חכים חאג' יחיא: זה צריך להיות חלק מתכנית האב.

<גבי ביטון: נכון.

<גבי ביטון: זה יעזור לנו מאוד לייעול וכדומה.

<גבי ביטון: דבר שני, יש להקים גוף עצמאי לניהול המערכת.

<גבי ביטון: זה לא פוגע בחברת חשמל, זה לא יזיק לחברת חשמל – זה רק יעזור.

<גבי ביטון: צריך לעשות את הדבר הזה.

<גבי ביטון: דבר שלישי, אנחנו מאמינים שכדי שיהיה ביטחון אנרגטי ורזרבות שיח"פים – יחידות ייצור חשמל פרטיים – יצטרכו להקים וצריך לתמרץ אותם ולדחוף אותם.

<גבי ביטון: כי כיום 20% מההספק ו-30% מהאספקה הם בידי יח"פים.

<גבי ביטון: בואו ניתן לגוף הזה שהוא מורכב ומסובך את היכולת להמשיך להתקדם.

<גבי ביטון: כמו שאסף הראה קרוב ל-40% זה יעד יפה ומכובד.

<גבי ביטון: כמו כן צריך לדחוף את נושא הקוגנרציה.

<גבי ביטון: מפעלים קטנים צריכים לקבל שם תמריצים ואפילו מענקים לעבור לדבר הזה.

<גבי ביטון: ברגע שהם ייצרו את זה הם יפסיקו עם מזוט ויפסיקו עם סולר.

<גבי ביטון: זה יעזור גם מבחינה סביבתית, כמו שאמרה חברת הכנסת הנכבדה.

<גבי ביטון: זה יוריד להם את התעריפים, והם גם יצליחו להתמקד.

<גבי ביטון: התשומה של חשמל היא גבוהה.

<גבי ביטון: אם כתעשיין אני מצליח לחסוך בחשמל ויכול להוביל את הכסף הזה למו"פ או - - - אני יכול - - - בייצוא ובייבוא יותר טוב – זה רק יכול לעזור לנו.

<גבי ביטון: דבר אחרון זה אנרגיות מתחדשות.

<גבי ביטון: אם שלושת הדברים האלה: יח"פים, קוגנרציה ואנרגיות מתחדשות יתפסו את המקום המתאים שלהם זה לא יפגע בחברת החשמל, זה רק ישפר את מקורות האנרגיה שלנו ויקדם אותנו.

<גבי ביטון: תודה רבה.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: אני אתן עכשיו את רשות הדיבור לדוד מיקו צרפתי, יושב-ראש הוועד.

איתן כבל: מיקו, תינתן לך הבמה ויינתן לך הזמן המלא כדי להציג חלק מהדיון לנושא העובדים וההסכמים.

<דוד מיקו צרפתי: לא ניכנס לזה עכשיו.

איתן כבל: בדיוק.

איתן כבל: לא ייגרע זמנך.

איתן כבל: יהיה לך זמן שהוא שלך.

<דוד מיקו צרפתי: אני אשאר באותו פורמט של דיון מלמעלה בלי להיכנס לפרטים.

<דוד מיקו צרפתי: גם לא נצליח לתפוס כולנו את הפרטים כרגע.

<דוד מיקו צרפתי: אני רוצה להודות לך, כבוד היושב-ראש וחברי הוועדה, על עצם קיום הדיון וסדרת הדיונים הזאת כי זה ממש בדקה התשעים.

<דוד מיקו צרפתי: אני מאוד מעריך את הדיון הזה כי, לטעמי, זה הצלצול האחרון בפעמון לפני הקריסה.

איתן כבל: מה שיפה אצלך, מיקו, שאתה תמיד נותן את הכותרות לעיתון.

<דוד מיקו צרפתי: זה בא לי טבעי.

<דוד מיקו צרפתי: רציתי לומר לרן, שתהיה אמירה קצת יותר קלה, עזוב תרגיזו אותי עוד קצת, ואני עושה עיצומים ואומר לא לשלם חשמל בכלל.

<דוד מיקו צרפתי: הבעיה היא שזה מצטבר אחר כך.

<דוד מיקו צרפתי: אז אם תהיה לך בעיה – שירגיזו אותי עוד קצת – בעיצומים הבאים זה חשמל חינם לכל המדינה.

<רן מלמד: אני לוקח את זה.

<רן מלמד: רשמתי.

<דוד מיקו צרפתי: הדיון הזה הוא כל כך חשוב, ואני מודה לכם על עצם קיומו.

<דוד מיקו צרפתי: כולי תקווה שהדיון הזה יהיה טריגר לשינוי המגמה שיש עד עכשיו.

<דוד מיקו צרפתי: לך, אסף, אני רוצה לאחל הצלחה בתפקיד.

<דוד מיקו צרפתי: נכנסת לתפקיד שהוא קריטי למערכת.

<דוד מיקו צרפתי: כשאני אומר לך "בהצלחה" אני אומר את זה בזהירות כי אני לא יודע מאיזה כיוון זה יבוא לי בחזרה.

<דוד מיקו צרפתי: אבל אני אומר את הדברים כיוון שזה הזמן לכך שכולם ייכנסו ולא יראו אויב או יריב כי העסק הזה חייב להיכנס לתלם אחד כדי שכולם יידעו לאן זה הולך.

<דוד מיקו צרפתי: אין לי ספק שהבעיה העיקרית היא תכנית האב.

<דוד מיקו צרפתי: שוב – אמרנו שלא נעסוק בעבר.

<דוד מיקו צרפתי: אני מברך על הרפורמה שנעשתה שרשות החשמל נמצאת היום כחלק ממשרד התשתיות אף על פי שיש כאלה שאומרים, זה לא טוב, זה שליטה של השר, זה לא בריא, זה לא נכון.

<דוד מיקו צרפתי: אבל אני הייתי עד לכך שישבו שרים ואמרו, שהמדיניות של רשות החשמל לא תואמת למדיניות שלהם, ובכלל – איזה בלגן נעשה.

<דוד מיקו צרפתי: מה שקרה זה שכולם רוצים לעשות רפורמה, אבל לא יודעים איזו רפורמה, ובינתיים נעשית רפורמה דה-פקטו דרך המדיניות של התעריפים בלי שהנהלת חברת חשמל יודעת מה קורה, בלי שאף אחד מתארגן לעניין הזה.

<דוד מיקו צרפתי: הבזבוז שקיים היום במשק מכיוון שלרשות החשמל יש מדיניות ותפיסת עולם אחת, ולרשות ההגבלים יש תפיסות שונות, והממשלה אומרת משהו אחד, ואין החלטה של הכנסת או של עם ישראל שרוצה לראות משהו בכיוון אחד.

<דוד מיקו צרפתי: בינתיים – קודם כול החברה, אבל כל המשק לא יודע לאן הוא הולך, כולל היצרנים הפרטיים.

<דוד מיקו צרפתי: אתם יודעים, בזמנו עשינו עיצומים, ואמרנו שלא נחבר את היצרנים הפרטיים.

<דוד מיקו צרפתי: אנחנו רואים בהם שותפים שלנו.

<דוד מיקו צרפתי: מה אתם חושבים, שאין לנו דיבור עם היצרנים הפרטיים?

<דוד מיקו צרפתי: מי עזר ליצרנים הפרטיים לקום?

<דוד מיקו צרפתי: מי חיבר אותם?

<דוד מיקו צרפתי: מי עושה הכול אם לא חברת החשמל?

<דוד מיקו צרפתי: מי נותן להם את הגיבוי בסופו של דבר?

<דוד מיקו צרפתי: אסף, אם אני אכנס כאן לגרף שלך, ואני אעלה את הרזרבה שקיימת, אתם יודעים איזה בזבוז זה?

<דוד מיקו צרפתי: אתם יודעים כמה עם ישראל משלם על זה?

יעל כהן-פארן: אז אפשר לסגור את 1 עד 4.

<דוד מיקו צרפתי: סליחה שאני אומר, שמישהו ייקח אחריות על זה.

<דוד מיקו צרפתי: כי אם מחר כשצינור הגז יתפוצץ, חלילה, אם לא יהיה 1 עד 4 אלוהים ישמור מה יקרה פה.

<דוד מיקו צרפתי: אני לא רוצה להיכנס לפרטים, אני מעלה סוגיות.

<דוד מיקו צרפתי: דיברת על מחיר הפחם.

<דוד מיקו צרפתי: אני אומר לך – וצריך לבדוק את זה גם כן – עם ישראל משלם היום המון כסף דווקא על הגז כי חוזה הגז של חברת החשמל דפוק.

<דוד מיקו צרפתי: לא ניכנס כרגע לניתוח של זה.

<דוד מיקו צרפתי: מחיר הפחם הרבה יותר זול.

<דוד מיקו צרפתי: גם אנרגיה מתחדשת היא יותר יקרה.

<דוד מיקו צרפתי: צריך לדעת שמשלמים על אנרגיה מתחדשת יותר.

<דוד מיקו צרפתי: למה שאנחנו לא נעשה אנרגיה מתחדשת?

<דוד מיקו צרפתי: זה גם שאלה שעולה.

<דוד מיקו צרפתי: אבל אלה דברים שצריכים אחת ולתמיד להיות מוסדרים, וצריך לדעת לאיזה כיוון זה הולך, כי הכאוס שקיים היום – אני לא יכולתי לומר את הדברים בצורה טובה יותר כפי שאתה ביטאת אותם.

<דוד מיקו צרפתי: אתה אמרת את זה בצורה הכי מדויקת שיכולה להיות.

<דוד מיקו צרפתי: לכן חייבים להגיע למשהו שהוא מוסכם.

<דוד מיקו צרפתי: אני נמצא בתהליך הרפורמה כבר משנת 2003 אחרי שחוקק חוק החשמל ב-1996.

<דוד מיקו צרפתי: כבר שלוש פעמים חתמנו על הסכם ואמרנו שלא מתעסקים בעבר – מי אשם, למה, כמה, אלא רוצים לעסוק בעתיד.

<דוד מיקו צרפתי: ויש תיאוריות.

<דוד מיקו צרפתי: גם מי שמוביל את העסק הזה בסופו של דבר זה אגף התקציבים.

<דוד מיקו צרפתי: הוא שולט בכל מה שקורה פה במדינה.

<דוד מיקו צרפתי: יש שם חבר'ה מאוד מוכשרים, אבל הם זורקים איזו מדיניות, וחס וחלילה שהשרים יבקרו אותם כי מחר הכותרות פוליטיות.

<דוד מיקו צרפתי: חס וחלילה מיקו צרפתי כופף את השר הזה ואת השר ההוא וכל מיני דברים כאלה.

<דוד מיקו צרפתי: נמצאת פה עדי שאני מאוד מכבד, אבל המערכת עובדת בצורה כזאת ששמים תיאוריות, אבל יש מצב נתון.

<דוד מיקו צרפתי: גם אם יש תיאוריות שלכאורה הן נכונות – למה אני אומר "לכאורה"?

<דוד מיקו צרפתי: כי אנחנו מדברים על משק תחרותי בחשמל.

<דוד מיקו צרפתי: תבדקו כל רפורמה שנעשתה בעולם.

<דוד מיקו צרפתי: גם אגף התקציבים אומר את זה.

<דוד מיקו צרפתי: הקידוש הוא של התחרות.

<דוד מיקו צרפתי: אף אחד לא מבטיח שהתחרות תוריד את מחיר החשמל ותעשה פה חשמל יותר יעיל ויותר טוב.

<דוד מיקו צרפתי: אף אחד לא הוכיח את זה.

<דוד מיקו צרפתי: בכל מקום בעולם שזה נעשה המחירים טסו לשמים.

<דוד מיקו צרפתי: הייתה אפשרות לעשות את זה בדרך אחרת.

<דוד מיקו צרפתי: אני אמרתי את זה כבר בשנת 2003.

<דוד מיקו צרפתי: אבל מדינת ישראל החליטה על משק תחרותי.

<דוד מיקו צרפתי: לאף אחד אין אינדיקציה שזה מה שטוב למשק הישראלי ולמדינת ישראל.

<דוד מיקו צרפתי: מדינת ישראל היא מאוד שונה ממדינות אחרות.

<דוד מיקו צרפתי: יש מגמה של מדינות אחרות אפילו להחזיר את זה למשהו מרכזי.

<דוד מיקו צרפתי: אבל החליטו.

<דוד מיקו צרפתי: מי אנחנו כארגון עובדים שנגיד לממשלה, תחליטו אחרת?

<דוד מיקו צרפתי: אוקיי, זאת זכותה של הממשלה.

<דוד מיקו צרפתי: היא הריבון לקבל את ההחלטה, אבל יש מצב נתון.

<דוד מיקו צרפתי: יש מצב שגם אם אתם רוצים להגיע למשהו, יש מצב נתון שנמצא פה היום ונבנה במשך תשעים שנה שהמדינה הטילה על חברת חשמל.

<דוד מיקו צרפתי: לחברת חשמל יש רגולטור שזה רשות החשמל, ויש לה עוד עשרים רגולטורים מסביב שכל אחד מטיל עליה משהו אחר.

<דוד מיקו צרפתי: אי אפשר לעבוד בצורה כזאת.

<דוד מיקו צרפתי: לכן צריך לראות איך עושים את הדברים; איך מגיעים למדיניות שיאשרו פעם אחת?

<דוד מיקו צרפתי: לא שמעתי אף פעם את שר האנרגיה אומר שהוא רוצה את כל הייצור בידיים פרטיות.

<דוד מיקו צרפתי: אבל המדיניות בישיבות שלנו – אני יושב מול הנהלת החברה, והם אומרים, זה טירוף מה שהם רוצים לעשות.

<דוד מיקו צרפתי: אז למה לתת הסכמה?

<דוד מיקו צרפתי: מעבר לזה שאני אינטרסנט.

<דוד מיקו צרפתי: אני מגן על ציבור עובדים.

<דוד מיקו צרפתי: חבר'ה, ציבור עובדים נאמן.

<דוד מיקו צרפתי: לא לחינם גם היושב-ראש שהוא אלוף במיל' מכנה אותם "צבא החשמל לישראל".

<דוד מיקו צרפתי: אני אומר לכם שהם עושים את עבודתם נאמנה גם אם אני לפעמים מתרגז ומאיים בעיצומים אפילו בסופה, ולא משנה מה יגידו בוועדת חקירה.

<דוד מיקו צרפתי: אבל היכולת של החברה לתת מענה הולכת ונשחקת, הולכת ויורדת.

<דוד מיקו צרפתי: איך עשו רפורמה במדינת ישראל?

<דוד מיקו צרפתי: לקחו מצב קיים, הרסו אותו, ומההריסות בנו רפורמה.

<דוד מיקו צרפתי: זאת שיטה.

<דוד מיקו צרפתי: אבל בחשמל אי אפשר לעשות את זה.

<דוד מיקו צרפתי: עם שבעים מיליארד שקל אסור לעשות את זה; עם משק חשמל ומדינה כמו שלנו זה יהיה אסון לא בגלל העובדים, אלא בגלל שאי אפשר יהיה להשתלט על התהליך הזה.

<דוד מיקו צרפתי: אנחנו עומדים לפני תהום.

<דוד מיקו צרפתי: זה לא הידרדרות - -

איתן כבל: משפט אחרון.

<דוד מיקו צרפתי: - - זאת לא הידרדרות בקו ליניארי למטה.

<דוד מיקו צרפתי: זה הולך בקו ישר, והנפילה תהיה בבת-אחת.

<דוד מיקו צרפתי: אני מודה לכם על הדיון.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: יפתח רון-טל, יושב-ראש דירקטוריון חברת החשמל, בבקשה.

<יפתח רון-טל: תודה רבה.

<יפתח רון-טל: גם אני מעדיף לדבר באופן כללי, ובסדרת הדיונים אשתתף בכולם.

<יפתח רון-טל: יש לי יתרון מסוים שאני די ותיק פה במערכת.

<יפתח רון-טל: אני מכיר את ההתנהלות שלה בחמש השנים האחרונות, ואני גם מבין דבר או שניים במערכות גדולות.

<יפתח רון-טל: קודם כול אני מברך את ד"ר אסף אילת.

<יפתח רון-טל: המצב שהיה שבו כל הסמכויות היו במקום אחד, והאחריות במקום אחר, זה היה מצב בלתי הגיוני ובלתי נסבל שעשה נזק מטורף.

<יפתח רון-טל: סוף-סוף יש היום גוף שיש לו הרבה מאוד סמכויות, אבל חיברו לו גם את כל האחריות.

<יפתח רון-טל: לכן מי שקובע, ובסופו של דבר יאשר אצל השר את תכנית האב הוא גם זה שמתקצב אותו.

<יפתח רון-טל: זה בסדר גמור.

<יפתח רון-טל: צריך לאפשר את המימון של זה, וזאת הדרך הכי טובה להבטיח שתהיה תכנית.

<יפתח רון-טל: לנו, אגב, יש תכנית אסטרטגית, כי במצב של חוסר ודאות במקום מסוים הכי טוב שכל גוף לעצמו ייצר את הוודאות הכי גדולה שלו.

<יפתח רון-טל: אבל זה, כמובן, לא מספיק, וזה חייב להיות כפוף לתכנית שלמה.

<יפתח רון-טל: אי אפשר לתאר, יושב-ראש הוועדה, כמה חשובה סדרת הדיונים הזאת.

<יפתח רון-טל: זה כבר מזמן לא עניין של רווחה של ציבור תושבי מדינת ישראל; זה כבר מזמן לא עניין של כלכלה טובה יותר של מדינת ישראל; וזה כבר לא ביטחון אנרגטי.

<יפתח רון-טל: הביטחון האנרגטי בנסיבות של משק האנרגיה היום זה עניין של ביטחון לאומי.

<יפתח רון-טל: בהרבה מאוד מובנים, לעניות דעתי, אולי בצורה כזאת שוועדת כלכלה צריכה לעשות דיון משותף עם ועדת חוץ וביטחון.

<יפתח רון-טל: ברמה הזאת.

<יפתח רון-טל: אני אומר את זה במלוא האחריות.

<יפתח רון-טל: שם אנחנו נמצאים.

<יפתח רון-טל: לפני שלוש שנים למעלה מ-97% מהחשמל שיוצר במדינת ישראל ייצרה חברת החשמל.

<יפתח רון-טל: לא ב-1980 – במרס 2013.

<יפתח רון-טל: היום אחרי שלוש שנים למעלה מ-30% מהחשמל מיוצר על-ידי חברות פרטיות.

<יפתח רון-טל: לפני כעשר שנים – אפס חשמל במדינת ישראל יוצר בגז.

<יפתח רון-טל: היה חצי פחם וחצי סולר ומזוט.

<יפתח רון-טל: הבוקר – 60% מיוצר בגז ו-37% בפחם, ויש היום 260 מגה-ואט בסולר.

<יפתח רון-טל: למה?

<יפתח רון-טל: כי כבר אין לנו מספיק גז.

<יפתח רון-טל: מחר בבוקר – לא צריך מלחמה ולא צריך פיגוע מיוחד – רק תקלה תפעולית בעומק של שני קילומטרים וחצי מתחת לפני המים יכולה לקרות.

<יפתח רון-טל: לתקן אותה לוקח כשלושה עד חמישה חודשים.

איתן כבל: זאת הייתה חוות הדעת שלכם כשדנו במשק הגז?

<יפתח רון-טל: כן.

<יפתח רון-טל: איזו שאלה.

איתן כבל: הנחה של צינור נוסף?

<יפתח רון-טל: איזו שאלה.

<יפתח רון-טל: כשנדון באחד הדיונים אני אסביר.

<יפתח רון-טל: הצינור הנוסף חייב להיות ממאגר נוסף ולא רבע צינור שהיה שם מאשדוד לאשקלון.

<יפתח רון-טל: הוא לא פותר שום בעיה, למי שמבין.

<יפתח רון-טל: הבעיה שלנו היא מה מגיע מתמר דרומה ובכלל לא לחוף דור.

<יפתח רון-טל: משם רצינו שיגיע.

<יפתח רון-טל: אבל לא משנה, אני מדבר על המצב הנוכחי.

<יפתח רון-טל: במצב הנוכחי הביטחון האנרגטי, לפי היתירות האנרגטית שקיימת במדינת ישראל – אני אומר את זה בצער רב – פחות או יותר אפס.

<יפתח רון-טל: לכן יש חשיבות אדירה לשני דברים: א', להשלים את אסדרת משק הגז שכיום עוד לא מוסדר ומייצר חוסר ודאות גדולה מאוד - -

<לאה ורון: למה אין גז מספיק?

<יפתח רון-טל: יש צינור אחד שהיקפו מוגבל - -

יעל כהן-פארן: ויש לך האנייה - -

<יפתח רון-טל: - - ויש לי גם האנייה - - - רבותי, הבעיה היא לא אם מגיע לי בבוקר מספיק גז.

<יפתח רון-טל: הבעיה היא אם חלילה יש תקלה.

<יפתח רון-טל: אם יש תקלה בצינור הזה במדינת ישראל יש הפסקות חשמל.

<יפתח רון-טל: למה?

<יפתח רון-טל: כי זה המצב כש-60% אתה מייצר.

<יפתח רון-טל: אתה צריך לעבור לסולר.

<יפתח רון-טל: כשאתה עובר לסולר חלק גדול מהיצרנים הפרטיים – אני אומר פה סוד גלוי – אינו מחובר בכלל לסולר.

<יפתח רון-טל: הוא מפסיק לעבוד.

<קריאה: הם חייבים להיות מחוברים.

יעל כהן-פארן: אבל הם לא.

<יפתח רון-טל: O.

<יפתח רון-טל: P.C לא מחוברת, דליה לא מחוברת ודוראד לא מחוברת - -

<יעל דניאלי: מה?

<יעל דניאלי: סליחה?

<יעל דניאלי: אני פה מטעם O.P.C, וככל שידוע לי O.

<יעל דניאלי: P.C מחזיקה כמות כפולה משאר היח"פים - -

<יפתח רון-טל: לא מחוברת לתשתית.

<יפתח רון-טל: אני לא נגד O.P.C.

<יעל דניאלי: יש לנו מכלי סולר קיימים - - - על מה אתה מדבר?

<יעל דניאלי: אני לא מחוברת - - -

יעל כהן-פארן: זה מחזיק ליומיים, לא לשבועיים.

<יעל דניאלי: אין תשתית קרקעית.

<יעל דניאלי: יש לנו מכלים - - - על מה אתה מדבר?

<יעל דניאלי: אנחנו - - -

מיכל בירן: לכמה זמן זה יספיק במקרה של קטסטרופה?

<יעל דניאלי: - - - סליחה, אנחנו עוברים לסולר - - -

מיכל בירן: גברתי, לכמה זמן זה יספיק בזמן קטסטרופה.

מיכל בירן: ואל תצעקי.

מיכל בירן: ממילא אי אפשר לשמוע מילה ממה שאת אומרת.

<יעל דניאלי: אני מנסה להתגבר על קולך.

<יעל דניאלי: המאגרים שלנו מספיקים, לפי ההנחיות, למאתיים שעות.

<יעל דניאלי: לזה אנחנו מחויבים.

מיכל בירן: אתם מחויבים, לפי החוק, להתחבר - -

איתן כבל: מיכל, די.

<יעל דניאלי: - - אנחנו עוברים לסולר בכל פעם שמנהל המערכת חברת החשמל מבקש מאתנו לעבור לסולר.

<יעל דניאלי: לכן אני מאוד אודה לכבוד היושב-ראש אם הוא יתקן את עצמו בהקשר הזה.

<יעל דניאלי: זה שאין תשתית סולר - - - לא הניחה עדיין תשתית סולר - - -

איתן כבל: תודה, יעל.

איתן כבל: זה שאפשרתי לך ככה בלי להתערב - -

<יעל דניאלי: רציתי להעמיד דברים על דיוקם.

איתן כבל: אנחנו מודים לך.

<יפתח רון-טל: אני משווה את המצב במשק האנרגיה.

<יפתח רון-טל: יושב-ראש חברת החשמל הוא יושב-ראש ארגון העובדים של חברת החשמל.

<יפתח רון-טל: האינטרס היחידי שיש לי כיושב-ראש חברת החשמל הוא האינטרס הציבורי.

<יפתח רון-טל: ככה תתפסו את הדברים.

<יפתח רון-טל: תמיד אפשר להתווכח.

<יפתח רון-טל: אני משווה את המצב שלנו ל"טיטניק".

<יפתח רון-טל: בסופו של דבר הניהול השמרני הנוכחי מאפשר חשמל באיכות טובה.

<יפתח רון-טל: אבל בואו לא נסתיר את הבעיה ולא נכסה אותה.

<יפתח רון-טל: משק האנרגיה נמצא בחוסר יציבות ובחוסר ודאות.

<יפתח רון-טל: אנחנו בעיצומו של משבר שאני לא רואה את סופו כרגע.

<יפתח רון-טל: במציאות הזאת העוגן העיקרי הקיים במשק האנרגיה הוא חברת החשמל.

<יפתח רון-טל: חייבים לשמור על העוגן הזה.

<יפתח רון-טל: חס וחלילה לא להגיע למצב שגם הוא ייסחף לאותם כיוונים.

<יפתח רון-טל: במציאות הנוכחית במשך שלוש שנים – ושוב, אין לי טענה נגד אף אחד, זה מה שקורה, מי שקיבל את ההחלטה קיבל אותה – 30% הוא ייצור פרטי.

<יפתח רון-טל: אין הכלים כדי להתגבר על ירידה בהכנסות שהן 8%-6% בשנה.

<יפתח רון-טל: חס וחלילה, אנחנו לא רוצים להגיע למצב שחברת חשמל לא תוכל לתפקד.

<יפתח רון-טל: את זה צריך להסדיר באמצעות כלל המרכיבים שאנחנו קוראים לו רפורמה.

<יפתח רון-טל: זה בידינו.

<יפתח רון-טל: דירקטוריון חברת החשמל, הנהלת חברת החשמל והיום גם ארגון העובדים של חברת החשמל מוכנים לקבל כל החלטה של הריבון בתחום אסדרת המשק הזה, ובלבד שבהחלטה הזאת יישמע קולנו, ונבטיח שחברת החשמל נשמרת ברמה של יציבות גם ביכולת שלה לשמור על היותה ספק שירות חיוני וגם ביכולת הפיננסית שלה.

<יפתח רון-טל: אם בהזדמנות חגיגית זאת במהלכים שלא ייקחו בחשבון תתמוטט לנו חברת חשמל, הבעיה היא כבר לא חברת החשמל; הבעיה היא הביטחון הלאומי של מדינת ישראל.

<יפתח רון-טל: האם אנחנו יכולים להגיע לזה, כבוד היושב-ראש?

<יפתח רון-טל: לפי דעתי, כן.

<יפתח רון-טל: אני מאוד שמח שאתה לוקח הובלה על התחום הזה.

<יפתח רון-טל: אנחנו נשתף פעולה כמה שנידרש.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: אני רוצה לסכם.

איתן כבל: אני, כמובן, לא אמנע מאגף התקציבים באוצר שהוא שחקן מרכזי בתהליך הזה; ובוודאי אורי יוגב שאמון על כמה עניינים, ואני אצטרך לדעת מה מקומו של אורי יוגב בעניין.

איתן כבל: כשאני מבקש לערוך את סדרת הדיונים הזאת זה גם לנסות ולהבין איך המפה הזאת נראית.

איתן כבל: זאת אומרת זה גם עניין – איך המפה הזאת נראית?

איתן כבל: מי אחראי על מה?

איתן כבל: יש סוג של כאוס מוחלט, של עמימות שיש למישהו אינטרס לייצר את העמימות הזאת שאתה לא יודע לשים אצבע.

איתן כבל: בסוף אם אתה לא יודע על מי אתה צועק באמת.

איתן כבל: אז כל אחד מנסה למצוא איך הוא מחליק מתוך התהליך כי כולם מבינים.

איתן כבל: הדבר החמור הוא שכולם מבינים את העניין.

איתן כבל: זה לא מצב שיושבת כאן חבורה של מטומטמים שאין לה מושג מה קורה פה.

איתן כבל: כולם מבינים.

איתן כבל: כיוון שכולם מבינים – החל במבקר המדינה ועד אחרון הפקידים במשרד האוצר ועבור דרך כל מי שעוסק במשק האנרגיה לסוגיו – מבין שהעסק הזה נמצא על פי תהום או כמו שאמרת רגע אחד לפני הכניסה של משק האנרגיה בישראל.

איתן כבל: אז אף אחד לא רוצה שהאצבע תופנה כל כולה אליו.

איתן כבל: אז כפי שאמרתי, אנחנו לא בשלב של הפנית אצבע, אבל כן נתבע ונרצה לדעת כל דבר.

איתן כבל: לכן אנחנו מזמינים את שר האוצר, את שר האנרגיה שהוא גם האיש שמופקד בגדול על התחום, ואת שי באב"ד, שמופקד על העניין והוא יושב-ראש הוועדה – אז כמו שהם יודעים ללחוץ אותי שאקדם דברים זאת תהיה חובתנו לעשות זאת מהצד השני.

איתן כבל: אני מצפה מכם שתגיעו לכל הדיונים.

איתן כבל: אני לא מצפה – זאת חובת

איתן כבל: כם להגיע לכל הדיונים האלה - -

<קריאה: נגיע.

איתן כבל: - - ואני אומר לך, אסף, כמובן אנחנו מברכים אותך.

איתן כבל: הגענו היום עם כפפות של משי כי הצגת - -

יעל כהן-פארן: לא תקפנו אותך.

בתוך מאה ימי החסד.

איתן כבל: הצגת את הדברים, ומבחינתי – בסדר.

איתן כבל: אני לא אומר את זה ממקום של טרוניה.

איתן כבל: הייתי מצפה שינהגו כלפי באותה מידה.

איתן כבל: אני רוצה להזכיר שיש לנו מועד – 1 בינואר 2017 שלשם נמתח חוק משק החשמל.

איתן כבל: זה הרישיון לפעול.

איתן כבל: אני אומר את זה קבל עם ועולם – אני לא יודע מה יקרה עד 1 בינואר 2017 - -

יעל כהן-פארן: הם יאריכו את זה שוב.

איתן כבל: - - אבל אני יודע איך התהליכים כאן מתקדמים, ואני אומר את זה בעיקר לך, עדי, כי את זאת שנכון לרגע זה בשולחן הזה, את מייצגת את מי שאמור לתת את המענה לכל הדברים האלה.

איתן כבל: כמובן, אני לא צועק על הטלר, ולא מבקש מהטלר לבקש ממני לתת לי את התשובות למה הבנק לא נענה.

איתן כבל: אבל אני כבר אומר לך שאני מעביר דרכך – וגם כשנזמין את המנכ"ל ואת כל מי שנדרש בעניין הזה, בין היתר הוא יצטרך להתחיל את השקף הראשון בלו"ז.

איתן כבל: לא "ו, ו, ו", אלא השקף הראשון יצטרך להיות לו"ז, כי 2017 זה אתמול.

<עדי חכמון: אני רק אגיד שאנחנו מאוד רציניים בנוגע לרפורמה הזאת, ויושבים גם עם הוועד וגם עם העובדים.

<עדי חכמון: הממשלה הציגה מתווה שכל הממשלה התכנסה סביבו.

מיכל בירן: במה זה שונה מהעשור האחרון?

איתן כבל: עדי, אני לא רוצה לשלוח אותך להיות ארכיברית כי את בתפקיד באוצר.

איתן כבל: חבל על הזמן שלך.

איתן כבל: אבל אם יום אחד תרצי להיות ארכיברית, ובשעמום שיהיה לך תיכנסי לארכיון ותיראי כמה משפטים אמרו לפנייך – ואני לא מתכוון שיאמרו אותם.

איתן כבל: בואי נחסוך לעצמנו.

איתן כבל: למה בסדרת הביזיונות של אלה שאמרו והבטיחו גם את תיכנסי - -

<עדי חכמון: לא הבטחתי.

איתן כבל: - - אני מכבד אותך.

איתן כבל: לא כמו מיקו, אבל אני גם מכבד אותך קצת.

מיכל בירן: אבל את עדיין מבינה שיש בסיס רציונלי לסקפטיות שלנו.

<עדי חכמון: אני מבינה, אבל אנחנו - -

איתן כבל: אני אלחם שלא תהיי ברשימה.

<עדי חכמון: אני גם.

איתן כבל: אז, בבקשה, תחסכי את זה מאתנו.

איתן כבל: תודה רבה, הישיבה נעולה.