ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 20, פרוטוקול מספר 286, 2016-07-05 10:30

אלי אלאלוף: בוקר טוב, היום ה-5.7.2016, כ"ט בסיון התשע"ו, השעה 10:38.

אלי אלאלוף: חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 109), התשס"ח-2008 – "חוק לרון" - מעקב אחר יישום החוק.

אלי אלאלוף: שומעים עליו גם טובות, אבל יש הרבה מאוד קשיים ביישומו ובקידום האוכלוסיות שהיו אמורות ליהנות ממנו.

אלי אלאלוף: קיבלתי חומר שהוכן על ידי הביטוח הלאומי ומלמד אותנו הרבה מאוד על הקשיים ועל הרצונות לתקן.

אלי אלאלוף: אילן, בבקשה.

אילן גילאון: תודה רבה, אדוני, שאתה מאפשר לי.

אילן גילאון: אני אבקש את סליחת

אילן גילאון: כם שאני אומר את הדברים במידה מסוימת של עזות מצח עוד לפני שאני רואה את המצגת, אבל אני רוצה להעלות נושא שאולי הוא נושא למחשבה לאורך הדיון.

אילן גילאון: בזמנו דסקסנו אותו גם עם הביטוח הלאומי.

אילן גילאון: ועדת לרון נועדה כדי לאפשר או לעודד אנשים מוגבלים לצאת לעבודה.

אילן גילאון: זה לא חדש ולא סוד.

אילן גילאון: אני מאמין שהיום, בטכנולוגיה הקיימת, אין סיבה, כי לפחות 80% מהאנשים עם המוגבלויות יכולים לעשות 80% מהעבודות.

אילן גילאון: צריך לעשות את זה בדרך ישרה והגונה, לא כל פעם לעשות חשבונות מסובכים של הכפלה ברגליים וחלוקה ב-2, כמו בוועדת לרון שהחליטו על 1984 שקלים שזה דבר שרק לזכור הוא מסובך.

אילן גילאון: מתחילים לעדכן את הסכום עד שמאבדים את הקצבה באופן מוחלט.

אילן גילאון: אני רוצה לדבר על עיקרון שצריך להיות עיקרון מנחה לא רק לגבי אנשים מוגבלים אלא בכלל.

אילן גילאון: חברה מתוקנת נותנת מקפצה לאנשים.

אילן גילאון: היא יכולה לחשוב שחד הוריות או חד הוריים מתקשים יותר לפרנס משפחה או להתקיים מאשר אנשים רגילים.

אילן גילאון: יש כאן חשבון שהוא אולי נכון.

אילן גילאון: אני מדבר על אוניברסאליות מוחלטת.

אילן גילאון: מצד אחד, לאפשר את הקצבה על פי הסטטוס של האדם, ומהצד השני, לקחת לו מסים על פי מדרגות המס.

אילן גילאון: אנחנו מייצרים לקונה.

אילן גילאון: אני יודע שאני מדבר נגד האינטרס של עצמי כי עדיף בהכנסות גבוהות לקבל פטור ממס הכנסה, אבל באופן סטטיסטי רוב האנשים המוגבלים במדינת ישראל לא נמצאים שם, הם נמצאים במקום אחר.

אילן גילאון: מה מדינת ישראל, בגלל הפוביה הזאת שלא ללכת לכפל, מייצרת בעצם?

אילן גילאון: עדיין האנשים המוגבלים עושים אחד מתוך 2: או לא יוצאים לעבוד כי הם לא רוצים לאבד את הקצבה, או עובדים בשחור.

אילן גילאון: לא בטוח שמדינת ישראל מרוויחה מהחשבון הזה.

אילן גילאון: ברגע שיהיו שני פרמטרים לעבודה האנשים יבינו, הם לא יחיו באותה תחושה של משבר אמון שכל הזמן מלווה אותם.

אילן גילאון: הם יבינו על מה הם מקבלים, הם יבינו על מה הם משלמים.

אילן גילאון: יהיה הרבה יותר פשוט לנהל את הדבר הזה.

אילן גילאון: זה עיקרון שהוא כל כך פשוט, כל כך נכון וגם צודק.

אילן גילאון: לא צריך כל פעם להיכנס לכל אותם סיבוכים וויכוחים בתוך השטחים האפורים.

אילן גילאון: אני מציע את זה כחומר למחשבה.

אילן גילאון: אפשר גם לקטול את זה.

אילן גילאון: אני יודע שכשפניתי למדען הראשי בביטוח הלאומי, הייתה נכונות לשמוע, אפילו התעניינות.

אילן גילאון: זה מאוד מורכב.

אילן גילאון: צריך לראות איך בונים את מדרגות המס.

אילן גילאון: יש קשר בין תשלומי העברה ובין המסים.

אילן גילאון: כל הכלכלות בעולם בנויות על 3 יסודות: על תשלומי העברה, מיסים ותשתיות, שזה הדבר הכי חשוב.

אילן גילאון: אני מציע לפשט את זה, להגביר את מצב האמון, כי משבר האמון זאת הבעיה הגדולה ביותר.

אילן גילאון: מסכן הביטוח הלאומי שנמצא בעין הסערה במשבר האמון הזה.

אילן גילאון: הוא נמצא בתווך, באמצע.

אילן גילאון: זה אפילו לא צודק.

אילן גילאון: אני מציע את זה כחומר למחשבה.

אילן גילאון: סליחה על הפלקטיות ועל השטחיות שאני מדבר.

אלי אלאלוף: אני מבקש מהביטוח הלאומי להציג את הנתונים שלו.

<לימור לוריא: אנחנו 7 שנים לאחר תחילת "חוק לרון".

<לימור לוריא: אנחנו רוצים להביא בפני הוועדה את הדברים העיקריים.

<לימור לוריא: לפני כן אני רוצה להגיד תמונה כללית.

<לימור לוריא: יש לנו 235 אלף אנשים שמקבלים קצבת נכות.

<לימור לוריא: קצבת נכות זו קצבת קיום.

<לימור לוריא: היא משולמת היום למי שהוכיח לביטוח הלאומי שהוא איבד לפחות 50% מיכולת העבודה שלו.

<לימור לוריא: כשאנחנו מסתכלים על הנתונים, יש לנו כ-190 אלף אנשים שהביטוח הלאומי קבע שהם איבדו באופן מלא מיכולתם להשתכר.

<לימור לוריא: זה משמעותי, כי באותה דלת אנחנו אומרים להם: צאו ותוכיחו כושר עבודה.

<לימור לוריא: אנשים מפחדים מזה.

<לימור לוריא: יש לנו כ-50 אלף אנשים שמועסקים היום, שזה 21%.

<לימור לוריא: יש לנו 110 אלף אנשים יחידים או יחידים עם ילדים שמתקיימים מ-2650 שקלים.

<לימור לוריא: צריך לזכור שקצבת נכות היא קצבת קיום.

<לימור לוריא: מאוד קשה להתקיים מ-2650 שקלים.

<לימור לוריא: למה התחלתי בזה?

<לימור לוריא: כששואלים אותי ממה אני לא ישנה בלילה, אני אומרת שמשני דברים.

<לימור לוריא: אחד, איך אנחנו מאפשרים לאנשים כר נוח לצאת ולהשתלב בשוק העבודה, והדבר השני, איך אנחנו מאפשרים מחייה בכבוד למי שבאמת לא יכול לעבוד ונדרש לחיות מ-2650 שקלים בלבד.

<לימור לוריא: אלה שני המסלולים שאנחנו מאוד מבקשים להתקדם בהם.

<לימור לוריא: אנחנו מתייחסים למי שהם בעלי פוטנציאל תעסוקתי.

<לימור לוריא: מטרת הדיון היום היא לראות איך אנחנו מאפשרים לאנשים לעבוד בבטחה בלי לחשוש מהביטוח הלאומי שיבוא ויגיד להם: בואו חזרה, נבדוק אתכם, אולי ניקח את הקצבה שלכם כי הוכחתם כושר תעסוקתי.

<לימור לוריא: עכשיו ניכנס ונצלול ל"חוק לרון" מ-2002.

<לימור לוריא: בעקבות הפגנה הקימו ועדה בראשות השופט לרון, זכרונו לברכה.

<לימור לוריא: המטרה הייתה לאפשר לאנשים שיכולים לעבוד להשתלב בשוק העבודה.

<לימור לוריא: אנחנו 7 שנים אחרי.

<לימור לוריא: אם תסתכלו פה על הגרף, גם לפני "חוק לרון" היה לנו גידול בשיעור של המועסקים של אחוז אחד בלבד.

<לימור לוריא: 7 שנים אחרי אנחנו רואים שאותה מגמה עדיין נמשכת.

<לימור לוריא: לא ראינו את הבשורה הגדולה שהיינו רוצים לראות.

<לימור לוריא: כשאנחנו משווים את עצמנו למדינות ה-OECD, אז שם הממוצע הוא 34% מועסקים.

<לימור לוריא: אנחנו עומדים על 21% מועסקים בלבד.

<לימור לוריא: יש לנו לאן לגדול ולשאוף.

<לימור לוריא: את הבעיות העיקריות שאנחנו רואים היום בחוק אני מחלקת ל-3.

<לימור לוריא: הוא לא מתמרץ מספיק, הוא מורכב מאוד, ויש קושי באמון כלפי הביטוח הלאומי.

<לימור לוריא: לצערי, לא הצלחנו להפיג את החששות של ציבור הנכים.

<לימור לוריא: החוק הותיר חששות שאת חלקם אנחנו מבקשים להפיג.

<לימור לוריא: לבן אדם שמרוויח בשקל יותר מ-1,987 שקלים מתחילים להוריד מהקצבה.

<לימור לוריא: גם אם מורידים לו מהקצבה, בכיס נשאר לו יותר.

<לימור לוריא: עדיין אנחנו רואים אנשים שמגיעים לקבלת קהל ואומרים: אני לא רוצה להרוויח מעל מה שאת מתחילה להוריד.

<לימור לוריא: זו בעיה מספר אחת.

<לימור לוריא: בעיה מספר 2 היא שאנשים שמרוויחים שקל יותר מ-5,678 שקלים, גם אם הם נכים מאוד קשים, לא יהיו זכאים לקצבה נכות.

<לימור לוריא: בשביל להיות זכאי לקצבת נכות צריך להרוויח פחות מ-5,678 שקלים למשך 3 חודשים או יותר.

<לימור לוריא: תראו מה אנחנו עושים.

<לימור לוריא: אנחנו אומרים לבן אדם: תפסיק לעבוד, שב בבית לתקופה כדי שתהיה זכאי לקצבת נכות, רק אחר כך תחזור.

<לימור לוריא: זה בדיוק ההיפך ממה שאנחנו רוצים.

<לימור לוריא: על מנת להיות זכאי לקצבה בהכנסות גבוהות יותר, צריך להיות בהכנסות נמוכות יחסית למשך שנה לפחות.

<לימור לוריא: זה הרבה זמן בעינינו ובעיני המומחים מהשיקום שאומרים שזה לא נכון לא להחזיר אדם לשוק העבודה כל כך הרבה זמן.

<לימור לוריא: החוק מורכב.

<לימור לוריא: הוא הבחין בין שתי קבוצות של אנשים: אנשים עם מוגבלות קשה במיוחד ואנשים עם מוגבלות פחות קשה.

<לימור לוריא: האנשים עם המוגבלות הפחות קשה יכולים להרוויח 4,258 שקלים בשנה הראשונה, שזה כלום.

<לימור לוריא: זה מבלבל.

<לימור לוריא: לא רצו שתהיה קצבה נכות למי שמשתכר 7000 שקל, אז המציאו קצבת עידוד לעבודה.

<לימור לוריא: לאנשים זה מסובך, זה מורכב.

<לימור לוריא: אנשים הולכים למייצגים שמבקשים מהם שכר טרחה רק כדי להסביר משהו כל כך פשוט.

<לימור לוריא: ההטבות אחרי 3 שנים הן הטבות יחסיות.

<לימור לוריא: שואלים את האדם כמה הוא מרוויח, כמה זה ביחס לקצבה שלו, כמה שנים הוא מקבל קצבה, כדי שההטבה של הארנונה ושל הדברים האחרים תהיה באופן יחסי.

<לימור לוריא: זה מסובך.

<לימור לוריא: פשוט לא מיישמים את הסעיף הזה בחוק, זה מסורבל מידי.

<לימור לוריא: תחשבו על אדם שרוצה לעלות לתחבורה ציבורית ויתחילו לחשב לו כמה הקצבה וכמה ההכנסה שלו בשביל לתת לו את ההטבה הזאת.

<לימור לוריא: החוק קבע שעד 3 שנים לא בודקים מחדש.

<לימור לוריא: אם בן אדם פוטר או סתם לא התחשק לו לעבוד והוא רוצה לחזור לקבל קצבה, יש את מבחן ה-3 שנים, גם אם רופא בוועדה קבע שהנכות שלו היא לצמיתות.

<לימור לוריא: מה קורה?

<לימור לוריא: לבן אדם שהתחיל לעבוד, עשה מאמץ אבל יש רגרסיה במצב הרפואי שלו כך שהוא חוזר אחורה, אנחנו אומרים, רגע, כבר הוכחת לנו כושר תעסוקה.

<לימור לוריא: זה גורם לו לפחד.

<לימור לוריא: אותם אנשים משתדלים לא לעבור את התקופה.

<לימור לוריא: יש לנו נתונים על אנשים שמפסיקים לעבוד בטרם חלפו 12 חודשים.

<לימור לוריא: זאת בעיה מאוד אקוטית.

<לימור לוריא: צריך לזכור ששליש ממקבלי קצבת נכות הם אנשים בעלי לקות נפשית.

<לימור לוריא: זה מאוד קריטי, כי שם יכולה להיות תקופה טובה ותקופה לא טובה, שאז הם צריכים להוכיח את הכל מהתחלה.

<לימור לוריא: אנחנו יודעים שהפסקת קצבת נכות ובמקומה עידוד מאוד מלחיצה.

<לימור לוריא: בעיה נוספת שיש לנו זו בעיה של חובות.

<לימור לוריא: כשהתחילו אנשים לעבוד, לא רצינו שיבואו אלינו כולם ויגידו לנו כמה הם השתכרו כדי שנחשב.

<לימור לוריא: חשבנו שלא יכולים להיות הרבה שינויים בשכר.

<לימור לוריא: לא לקחנו בחשבון שמידי שנה נכנסים לשוק העבודה 25 אלף אנשים ממקבלי הקצבה, כאשר 17 אלף 500 אנשים יוצאים משוק העבודה.

<לימור לוריא: יש תנודתיות מאוד גדולה.

<לימור לוריא: מתחילים ומפסיקים, מתחילים ומפסיקים, דבר שיוצר אצלנו הרבה חובות.

<לימור לוריא: הדבר הטוב שאני כן יכולה להגיד זה שבשנים האחרונות אנחנו רואים גידול בהכנסה הממוצעת - מ-2500 ל-3000, אבל עדיין ל-50% מהמועסקים יש שינויים בשכר.

<לימור לוריא: זה שאני מקבלת את המידע בשנה או בשנה וחצי איחור יוצר חובות לאנשים.

<לימור לוריא: אדם שעשה מאמץ ויצא לעבודה מקבל מהביטוח הלאומי בקשה לתשלום של 2000 שקל.

<חיים שרון: אמרו לי שאני חייב 30 אלף שקל רק כי יצאתי לעבוד.

<חיים שרון: 3 שנים אני בדיון משפטי.

<לימור לוריא: אנחנו מודעים לזה.

<לימור לוריא: יש לנו הצעה גם בעניין הזה.

<לימור לוריא: הגענו למצב שיש לנו מידי שנה כ-12,500 חייבים.

<לימור לוריא: זה משהו שיוצר תמריץ שלילי לעבודה.

קארין אלהרר: אני רוצה להודות לך, אדוני היושב-ראש, שאתה מקיים את הדיון הזה.

קארין אלהרר: אני חושבת שזה דיון מאוד מאוד חשוב.

קארין אלהרר: הנתונים שהציגה כאן גברת לוריא הם נתונים מאוד מאוד מדאיגים.

קארין אלהרר: כולנו מדברים על שילוב אנשים עם מוגבלויות בחברה, כאשר התעסוקה היא חלק אינטגרלי ומאוד משמעותי בדבר הזה.

קארין אלהרר: בשיחות ובפגישות שקיימתי עם הביטוח הלאומי יש משהו שביטוח לאומי הבין וראה אותו יותר טוב מכל אדם אחר, וזה הנושא של הסרבול.

קארין אלהרר: אי אפשר לצפות שאנשים עם מוגבלות יצאו.

קארין אלהרר: אף אחד לא מחכה להם, בואו נתחיל מהאמת המאוד מצערת.

קארין אלהרר: אין משרות שמחכות בזרועות פתוחות לקבל אנשים עם מוגבלויות.

קארין אלהרר: זה לא המצב.

קארין אלהרר: גם אם נגיע ליום המאושר שנאשר את כל החוקים שיושבים כאן על שולחנה של הוועדה בנושא של עידוד מעסיקים לתעסוקת אנשים עם מוגבלויות, גם אז יש איזה משהו אינהרנטי שהוא לא ברור.

קארין אלהרר: על מה מקבלים קצבת נכות?

קארין אלהרר: על חוסר יכולת להשתכר, על אי כושר עבודה.

קארין אלהרר: אם בן אדם יצא לעבודה אבל עזב כי מצבו הבריאותי הורע, הוא צריך לעבור את אותו מבחן.

קארין אלהרר: הביטוח הלאומי מעלים עין כי הוא מבין את העניין.

קארין אלהרר: האדם צריך לומר דברים שאין בינם לבין המציאות הרבה.

קארין אלהרר: אני לא רואה שיפור.

קארין אלהרר: לא ראיתי אותו אצלי.

קארין אלהרר: גם הנתונים לא מלמדים על שיפור.

קארין אלהרר: להיפך, מלמדים על סטטיות.

קארין אלהרר: דיבר כאן אילן.

קארין אלהרר: לא שמעתי את הדברים שלו, אבל אני יודעת על מה הוא מדבר.

קארין אלהרר: הוא כנראה דיבר על מיסוי של הכל, על קצבה פלוס עבודה.

קארין אלהרר: אני חושבת שמדינת ישראל לא נמצאת כרגע במקום של מיסוי פלוס עבודה.

קארין אלהרר: התיקונים, שאני בטוחה שלימור תציג אותם מיד, הם תיקונים שהכרחיים בעת הזאת.

קארין אלהרר: הם תיקונים שמדברים על פישוט.

קארין אלהרר: לא צריך לעשות פסיכומטרי ו-5 יחידות מתמטיקה, מה שמבקש שר החינוך, כדי לדעת כמה כסף מקבלים בסוף החודש.

קארין אלהרר: זה לא סביר.

קארין אלהרר: לא סביר שכדי לדעת אם משתלם לי לצאת לעבוד, אני אצטרך להתקשר לביטוח הלאומי שיעשה לי את החישוב.

קארין אלהרר: למה בן אדם צריך להיות במקום הזה שהוא צריך לחשב אם משתלם לו לצאת לעבודה?

קארין אלהרר: בעבודה יש הרבה מעבר לכסף, אבל גם כסף צריך, כי עם זה צריך לקנות שירותים ומוצרים.

קארין אלהרר: הדבר הזה לא סביר.

קארין אלהרר: אני מאוד מקווה שהנתונים והשינויים שלימור תציג יגיעו בהצעת חוק ממשלתית.

קארין אלהרר: למקרה שמישהו בממשלה יירדם, הגשנו הצעת חוק פרטית בעניין הזה.

קארין אלהרר: אני באמת חושבת שהגיע העת, עברו מספיק שנים.

קארין אלהרר: ניסינו, אמרנו שאולי זה יעבוד בסוף, אבל זה לא עובד.

קארין אלהרר: לא צריך לחכות עוד עשור כדי להגיד שזה לא עובד, הגיע הזמן ממזמן.

<לימור לוריא: אנחנו מציעים חבילה של תיקונים.

<לימור לוריא: המטרה היא להפחית חששות, להרחיב את התמרוץ, לפשט את החוק.

<לימור לוריא: אם אמרנו שמ-1,987 שקלים אנחנו מורידים את גובה הקצבה, אנחנו מציעים להעלות את הדיסריגרד לסכום גבוה יותר.

<לימור לוריא: אנחנו לא יודעים מה התקציב שיעמוד לרשותנו.

<לימור לוריא: בהתאם לתקציב שיעמוד לרשותנו נדע בכמה אפשר להעלות.

<לימור לוריא: מעל סכום של 5,667 שקלים לא יכולים לקבל קצבת נכות.

<לימור לוריא: אנחנו רוצים שרף ההכנסות יהיה רף גבוה יותר.

<לימור לוריא: אנחנו לא רוצים שאנשים ירדו בתעסוקה שלהם למשך שנה, אלא לקצר את זה ל-6 חודשים או פחות, כדי לא להוציא אותם משוק העבודה.

<לימור לוריא: אנחנו ממליצים לעזוב את מי שהביטוח הלאומי קבע שיש לו נכות לצמיתות.

<לימור לוריא: לא איכפת לי כמה שנים הוא יעבוד.

<לימור לוריא: אנחנו ממליצים שאם הוא פוטר או עזב, הוא יחזור למה שהיה ערב היציאה לעבודה, בלי ועדות, בלי בדיקה מחדש.

<לימור לוריא: מספר האנשים שחזרו אלינו אחרי 3 שנים הוא מאוד קטן.

<לימור לוריא: הפחד שזה יוצר אצל האנשים הוא מאוד גדול.

<נתי ביאליסטוק כהן: לימור, כמה מקבלים הכרה לצמיתות מקרב אלה שמקבלים קצבאות נכות?

<לימור לוריא: לפחות 51% מהנכנסים החדשים מקבלים לצמיתות.

<לימור לוריא: צריך לזכור שחלק גדול זה אנשים עם מחלות אונקולוגיות שמבריאים, אנשים עם ליקויים זמניים כמו לב שמחלימים.

<לימור לוריא: סדר גודל של 90% מ-235 אלף האנשים שמקבלים קצבת נכות מקבלים הכרה לצמיתות.

<לימור לוריא: העניין של החובות יצר תמריץ שלילי.

<לימור לוריא: אנחנו מציעים שברגע שנקבל את המידע על ההכנסות נעדכן מהשוטף, לא ניצור חובות לאנשים.

<לימור לוריא: הסברתי קודם שיש שתי קבוצות.

<לימור לוריא: אנחנו מציעים שתהיה קבוצה אחת.

<לימור לוריא: כולם יכולים להשתכר מתחת ל-6000, או כמה שיוחלט.

<לימור לוריא: לא צריך את העניין של קצבת עידוד, מספיק שתהיה קצבת נכות, גם אם האדם מרוויח 5000 או 6000.

<לימור לוריא: זה משהו שלא עולה כסף, אבל הוא כל כך מפשט את החוק כך שזה יכול לעזור לנו מאוד.

<לימור לוריא: יש את הסיפור של ההטבות הנלוות לצמיתות.

<לימור לוריא: כל עוד יש לו דרגת נכות אנחנו לא רוצים להתחיל להסתבך עם הצורה היחסית הזאת.

<לימור לוריא: זו חבילת התיקונים שאנחנו חושבים שיש בה מענה.

<חיים שרון: קיבלתי במשך 20 שנה קצבת נכות.

<חיים שרון: בכוח רצון עז הלכתי ולמדתי ייעוץ מס.

<חיים שרון: התחננתי למקום עבודה, רציתי לעבוד בכבוד.

<חיים שרון: התקבלתי בחברת "מליסרון" כמנהל כספים.

<חיים שרון: הרווחתי משכורת התחלתית של 2500 שקל.

<חיים שרון: כמה שנים לא דיברו איתי.

<חיים שרון: ברגע שהגשתי בקשה להחזר מס שלילי, ביטוח לאומי התעורר.

<חיים שרון: פתאום כל המערכות היו על חיים שרון.

<חיים שרון: אמרו שיש לי חובות מפה עד להודעה חדשה.

<חיים שרון: פניתי לביטוח לאומי, אמרתי שלמדתי ייעוץ מס.

<חיים שרון: אמרו לי, לא, זה לא מקצוע.

<חיים שרון: אני מנהל במשך 3 שנים דיון משפטי בבית הדין לעבודה על השאלה אם ייעוץ מס הוא מקצוע או לא מקצוע.

<חיים שרון: אני לא מזלזל באף נכה, אבל ב"חוק לרון" אין אינדיקציה של לימודים.

<חיים שרון: בחוק הישן היה מבחן של לימודים, פה אין מבחן, אין נושא של אדם שלמד והשקיע.

<חיים שרון: אני פשוט כועס.

אלי אלאלוף: עכשיו אתה יודע שייעוץ מס זה מקצוע?

<חיים שרון: אני יודע.

<חיים שרון: השופטת כתבה להם.

אלי אלאלוף: הביטוח הלאומי יודע?

<לימור לוריא: אני חושבת שכן.

אלי אלאלוף: זה מקצוע מוכר.

<חיים שרון: עורך הדין של הביטוח הלאומי כותב שהוא לא מכיר בזה.

<חיים שרון: היועץ המשפטי שלכם, רועי, אומר שייעוץ מס זה לא מקצוע, כי לא לומדים מעל 3 שנים.

קארין אלהרר: לאיזה עניין זה רלוונטי?

<לימור לוריא: אני מניחה שמר שרון מתייחס לחוק הישן.

<לימור לוריא: בחוק הישן היה את מבחן הצמצום.

<לימור לוריא: היו בודקים כמה בן אדם משתכר, כאשר בהתאם להשכלה שלו היו קובעים אם הוא צמצם או לא צמצם 50%.

<לימור לוריא: אני מניחה שבעניין של שרון זה הסיפור.

<לימור לוריא: אתה בעצם בחוק הישן.

<חיים שרון: הכניסו אותי לחוק החדש, אמרו לי שאין מבחן.

אלי אלאלוף: לא הייתי רוצה להפוך את הדיון הזה להעלאת בעיות אישיות.

אלי אלאלוף: אנחנו נבדוק את הסיפור.

אלי אלאלוף: העוזרים שלי יבדקו.

אלי אלאלוף: אני יודע שאישרנו חוק של בודקי שכר.

<חיים שרון: נכון, אני הובלתי אותו.

אלי אלאלוף: אתה רואה, עשינו משהו טוב ליועץ מס.

<חיים שרון: הבעיה שהם לא מכירים בזה.

<רונן יצחק גיל: כבוד היושב-ראש, תודה רבה על קיום הדיון הזה.

<רונן יצחק גיל: אני חושב שהמצגת שראינו כאן

<רונן יצחק גיל: והדברים ששמענו ממחישים הלכה למעשה את מה שאנחנו כבר אמרנו כש"חוק לרון" היה בדיונים לפני 7 שנים.

<רונן יצחק גיל: עם כל הכבוד, אני חולק על הטענה שהבעיה היא במורכבות של החוק.

<רונן יצחק גיל: הבעיה היא לא במורכבות של החוק, הבעיה היא בעקרונות של החוק.

<רונן יצחק גיל: הבעיה היא בראש וראשונה בעצם העובדה שקצבת נכות כללית היא קצבת קיום או תחליף שכר.

<רונן יצחק גיל: כאן בדיוק הבעיה.

<רונן יצחק גיל: לאנשים עם מוגבלות יש הוצאות עודפות על אנשים שאינם אנשים עם מוגבלות.

<רונן יצחק גיל: זה צריך להיות המקור לקצבת הנכות.

<רונן יצחק גיל: תחליף שכר, שזה הבטחת הכנסה או השלמת הכנסה, צריך להיות בדיוק כמו לכל אזרח אחר במדינה, לא מעבר לזה.

<רונן יצחק גיל: מי שעובד עובד, מי שלא עובד זכאי להבטחת הכנסה או להשלמת הכנסה.

<רונן יצחק גיל: כך ראוי היה שיהיה גם ביחס לאנשים עם מוגבלות.

<רונן יצחק גיל: בלי שום קשר לעובד או לא עובד, מס ועבודה, לא מס ועבודה, אנשים עם מוגבלות, בשל ההוצאות שכרוכות במוגבלות והוצאות הפרטיות של צורכי הנגשה, צריכים להיות זכאים לקצבת נכות.

<רונן יצחק גיל: ככה זה במקומות מתוקנים בעולם.

<רונן יצחק גיל: הגיע הזמן שבמקום לתקן ולעשות חוק קצת יותר פשוט, פשוט נשנה את העיקרון הזה.

<רונית דודאי: אני רוצה לברך על האומץ והגישה שהביטוח הלאומי מביא פה בפנינו.

<רונית דודאי: אני בהחלט חושבת שזה לא מובן מאליו.

<רונית דודאי: יש הרבה מאוד תיקונים שהם מאוד משמעותיים, במיוחד לאוכלוסייה שאני מייצגת אותה.

<רונית דודאי: יש הרבה מאוד דברים שפגעו מאוד ביכולת ההשתכרות שלהם בשנים האחרונות.

<רונית דודאי: אני רוצה לדבר משהו לגבי הנושא של הגישה.

<רונית דודאי: אני מאמינה שזה רק צעד ראשון בדרך שצריכה להיות אחרת במהותה.

<רונית דודאי: כאן אני מצטרפת לדובר הקודם שלי.

<רונית דודאי: יש הרבה מאוד נושאים שגורמים לנכים להיות מאוד עניים ולא להשתכר.

<רונית דודאי: אני חושבת שיש כאן איזו שהיא הסרת מחסום מסוימת, אבל היא לא חזות הכל.

<רונית דודאי: אני רוצה לדבר על כך שיש חוקים נוספים, כמו שכר מינימום מותאם, שהם בגדר שערורייה במדינה מתוקנת.

<רונית דודאי: מדובר על מצב שבו אדם כבר עושה את המאמץ ויוצא לעבוד, אבל לא מסוגל להשתכר אפילו שכר מינימום.

<רונית דודאי: אני מברכת על הדיון הזה.

<רונית דודאי: אני מקווה שחברי הכנסת יראו בזה יריית פתיחה.

<רונית דודאי: אני חושבת שצריך להפריד את הזכויות של הנכים מנושא של הבטחת הכנסה.

<רונית דודאי: צריך לתמרץ עבודה.

<רונית דודאי: אנחנו מתמרצים היום ישיבה בבית.

<רונית דודאי: אני מאוד תומכת בצעד הראשון הזה, אני מקווה שיהיה לזה המשך.

אלי אלאלוף: זה דיון פתיחה, לא סיכום.

אלי אלאלוף: תמשיכו בדו-שיח עם הגברת לוריא.

אלי אלאלוף: תעבירו את ההצעות הקונקרטיות שלכם על-מנת שהיא תוכל להתייחס.

אלי אלאלוף: גם אם הן לא יתקבלו תדעו למה.

<נתי ביאליסטוק כהן: אני אדבר על עקרונות ולא על ירידה לרזולוציות, מכיוון שמה שגברת לוריא הציגה זה לא ממעוף הציפור, זה ממעוף המטוס כרגע.

<נתי ביאליסטוק כהן: אני רוצה להסב את תשומת הלב לכך שבגובה מסוים של הכנסה מאבדים את קצבת הנכות, שזה דבר מרתיע.

<נתי ביאליסטוק כהן: אם הגובה של השכר הזה הוא נמוך מידי או נמוך בצורה מסוימת, זה גוזר על אנשים להישאר באותו מקום בחיים, לא להתקדם אף פעם.

<נתי ביאליסטוק כהן: הדבר הזה מוכר לנו מהרבה מאוד מקומות.

<נתי ביאליסטוק כהן: אנשים עם יכולות לא מעוניינים לעבוד בשכר הזה.

<נתי ביאליסטוק כהן: זה גוזר עליהם להישאר תקועים במקום מסוים.

<נתי ביאליסטוק כהן: זה מקשה עליהם מציאת עבודה, משום שזה גוזר חלקיות משרה שמעבידים לא רוצים והיעדרויות מחלקיות משרה נוספת.

<נתי ביאליסטוק כהן: הפישוט הוא נורא קל: לא מאבדים את הזכאות, לא מאבדים את הקצבה עד רמת שכר מסוימת, שהיא כמובן צריכה להיות גבוהה באופן משמעותי, על מנת לעודד אנשים לצמוח ולהתפתח בחיים.

<איתן עמרם: בלשכת עורכי הדין אנחנו מבצעים חשיבה בנושא.

<איתן עמרם: אני מברך על הדיון ועל מה שנאמר כאן מביטוח לאומי בנוגע לעצם ההכרה.

<איתן עמרם: במהלך המצגת תהיתי אם זה באמת ביטוח לאומי, כי בין מה שנשמע כאן לבין מה שקורה בפועל יש שמיים וארץ.

<איתן עמרם: אירחנו את השר לא מזמן.

<איתן עמרם: אני רואה את הפתיחות והשינוי.

<איתן עמרם: יפה שהדברים נאמרים, אבל עכשיו הדברים צריכים גם להיעשות.

<איתן עמרם: אנחנו בלשכת עורכי הדין חושבים שזאת ההזדמנות לתת קצבת שוויון שתיתן פתרון לאוכלוסיות של אנשים עם מוגבלות שאינן עובדות.

<איתן עמרם: עצם מתן קצבת שוויון בסיסית לאדם עם מוגבלות, לא משנה אם הוא עובד או לא עובד, יעלה אותו מעל רף השכר של העוני.

<איתן עמרם: אז נצליח לתפוס 2 ציפורים במכה.

<איתן עמרם: אנחנו מגבשים את הקונספט הזה.

<איתן עמרם: אני חושב שזאת ההזדמנות לפתור את שני הדברים בו-זמנית.

<איתן עמרם: כמו שנאמר כאן, לאדם עם מוגבלות יש הוצאות שאין אותן לאנשים רגילים.

<איתן עמרם: השכבה הזאת כבר תרים אותו ברף.

<איתן עמרם: אם הוא עובד - לעילא ולעילא.

<איתן עמרם: אם הוא יצא לעבוד, בבקשה, שייהנה, שירוויח.

אלי אלאלוף: תגבשו מהר.

<איתן עמרם: אנחנו עובדים מהר.

אלי אלאלוף: אנחנו מנסים לעשות שינויים לקראת תקציב 2017,2018.

<אביעזר גרואר: ביום חמישי שעבר, כ"ב בסיון, 28 לחודש, מלאו 10 שנים לפטירתו של השופט לרון.

<אביעזר גרואר: אני חושב שראוי לציין את התרומה הגדולה של השופט ושל הוועדה בתחום לעומת מה שהיה קודם.

<אביעזר גרואר: הוועדה הייתה אמורה לסיים את עבודתה בתוך 4 חודשים.

<אביעזר גרואר: השופט ראה את המורכבות של העניין, את החשיבות שבקבלת ההסכמות של כולם, כולל של האוצר, כאשר העבודה של הוועדה נמשכה למעלה משנתיים וחצי.

<אביעזר גרואר: זכינו לדוח כל כך מקיף וחשוב.

<אביעזר גרואר: אני חושב ש"חוק לרון" הוא אחד הביטויים החשובים.

<איתן עמרם: ראינו את הביצוע.

<נתי ביאליסטוק כהן: הוא לא עשה שינוי.

<אביעזר גרואר: הדוח עשה שינוי מאוד מאוד משמעותי לעומת המצב שקדם לחוק.

<אביעזר גרואר: נאלצתי להגיש בג"ץ בנושא הזה לפני כן.

<אביעזר גרואר: המצב היום שונה מבחינת החוק, גם אם מדובר על כך שהשיפור הוא אחוז לשנה.

<אביעזר גרואר: אם נתייחס ל-7 שנים, אנחנו מדברים על סדר גודל שעולה על 10 אלפים איש.

<אביעזר גרואר: אם נגזור מתוכם 5000 אנשים שמוכנים להגיע לקצבת העידוד ולסכן את הקצבה שלהם, לא הייתי מזלזל בזה ברמת הפרט.

<אביעזר גרואר: כולנו שואפים להרבה יותר, כולנו שואפים לניתוק בין קצבה לבין השתכרות, אבל בסך הכל יש שינוי מאוד מאוד משמעותי לעומת המצב הקודם.

<איתן עמרם: אנחנו לא חיים באותה מדינה.

<אביעזר גרואר: אני חושב שהאמירות כאן שאומרות ש"חוק לרון" לא הגשים, ש"חוק לרון" הוא שגוי, או דברים מהסוג הזה, הן שגויות מבחינה עובדתית.

<אביעזר גרואר: זה ודאי לא המקום להיכנס לנושא ולהשוואה במה החוק תרם.

<אביעזר גרואר: אני חושש שהנזק המרכזי באמירות כאלו זה שבאמת אנחנו מגבירים אצל החבר'ה הנכים שרוצים לצאת לעבודה את אותם פחדים ואת אותן בעיות שקיימות ממילא.

<אביעזר גרואר: אני מברך מאוד על העבודה של לימור בכל הנושא הזה, אבל צריך לציין שאנחנו במגמת שיפור ועלייה, לא לומר דברים אחרים שגורמים לאותם חששות ופחדים שלא יתוארו.

<אביעזר גרואר: עוד דבר אחד לגבי דבריו של חבר הכנסת גילאון שיצר את המשוואה בין המסים והניתוק.

<אביעזר גרואר: אני רוצה להחזיר את החברים לשבוע לפני קבלת החוק בקריאה שנייה ושלישית.

<אביעזר גרואר: דוח לרון קבע רמה של 3% תקרה לפטור ממס הכנסה.

<אביעזר גרואר: הייתה פה מלחמת עולם עם האוצר שעמד על כך שהנושא הזה יהיה חלק מכל המכלול של דוח לרון.

<אביעזר גרואר: השר הרצוג הצליח ברגע האחרון להוריד את זה לצורך דיון נפרד.

<אביעזר גרואר: בכל הקשר הזה עם המסים יש גם סיכונים מסוימים.

<אביעזר גרואר: אני חושב שהחיבור הזה קצת בעייתי, אם נתייחס לנושא של נכי צה"ל וגורמים אחרים במרחב הכללי.

<אביעזר גרואר: כמו שאמרתי, אני מברך על הדברים שלימור הציגה פה לפנינו.

<אביעזר גרואר: בעיה קונקרטית הייתה לאדם שלא הסכים לתת לי את מספר הטלפון שלו כי הוא אמר שהוא מפחד מרשת הביטחון של 3 שנים.

<אביעזר גרואר: אמרתי שאני אתן לו חוות דעת משפטית כך שהוא יוכל להפסיק ביום האחרון, לקחת שנה של הפסקה, להרוויח קצת פחות, רק אז לחזור לכך.

<נתי ביאליסטוק כהן: זה מעודד לצאת לעבודה?

<נתי ביאליסטוק כהן: מעביד יסכים להעסיק בן אדם בתנאים כאלה?

<נתי ביאליסטוק כהן: הוא יסכים להחזיר אותו לעבודה, להוריד לו את חלקיות המשרה?

<נתי ביאליסטוק כהן: איפה אתה חי?

<אביעזר גרואר: ראינו את רשת הביטחון כדבר מאוד מעודד.

<אביעזר גרואר: אני שמח שהביטוח הלאומי מבין עכשיו שצריך לעשות יותר.

<איתן עמרם: אם הכל טוב, למה הכל רע?

<ערן טמיר: אני רוצה להתייחס לסוגיה בשני טקטים נפרדים.

<ערן טמיר: טקט אחד זו ההצעה שהציגה לימור שבעינינו היא הצעה טובה שצריך להריץ אותה.

<ערן טמיר: הטקט השני, וזה כנראה לא יקרה בזמן הקרוב, זה לחשוב על מבנה הקצבה, על הרציונל של הקצבה, האם הקצבה היא באמת קצבת קיום וגם קצבה שנועדה לקדם שוויון, מה המשמעות של זה.

<ערן טמיר: גם אם נגיע למספרים של ה-OECD, 60%, 65% מהאנשים יצטרכו לחיות רק מהקצבה.

<ערן טמיר: השאלה איך מוציאים אותם מהעוני.

<ערן טמיר: צריך לחשוב על מבנה הקצבה ומה היא עושה.

<ערן טמיר: ההצעות הן הצעות מצוינות, השאלה מה משרד האוצר חושב על זה.

<ערן טמיר: רוב הדברים האלה נבעו מעמדות של האוצר.

<ערן טמיר: אנחנו נשמח לשמוע שזה משתנה.

<ערן טמיר: אם האוצר אומר שהוא חותם על זה, אפשר להריץ את זה.

<ערן טמיר: את זה אפשר להשיג בתקופה הקרובה, בתקציב הקרוב.

<ערן טמיר: השאלה הגדולה היא מה האוצר אומר.

<טליה דוד: הדברים שאמר האדון הנכבד נשמעים כאילו מארץ זרה.

<טליה דוד: מקרב חברי ועדת לרון היה נציג אחד מהנכים.

אלי אלאלוף: בואו לא נשפוט את ועדת לרון, זה לא התפקיד שלנו.

<טליה דוד: אני לא שופטת, אני מתארת מציאות שהייתי חלק ממנה.

<טליה דוד: היה נציג אחד של אנשים עם מוגבלות.

<טליה דוד: אני הייתי שם למעלה מחודשיים.

<טליה דוד: אווירת הוועדה ורוח הוועדה הייתה אנטי נכים.

<טליה דוד: עם כל הכבוד לנציגי האוצר, לנציגי הרווחה, לנציגי משרד הבריאות, לנציגי ביטוח לאומי ולאנשי עסקים שייצגו את בעלי העסקים בארץ, איש מהם או רובם ככולם לא הביעו את שופר הנכים ואת הבעייתיות שבהעסקה.

קארין אלהרר: לא היו נציגים של אנשים עם מוגבלות?

<ערן טמיר: היו 2 נציגים בעלי זכות הצבעה.

<טליה דוד: רוח הדוח והתוכן שלו לא מעודדים נכים לצאת לאקדמיה.

<טליה דוד: הנכים צריכים להתחיל לחשוב קודם כל על עמל יומם, כאשר האקדמיה היא מחוץ לתחום של הנכים.

<טליה דוד: זו פריבילגיה של השמנה והסולתה של האוכלוסייה.

<טליה דוד: אני חושבת שהתפישה הזאת מבטאת את רוח הדברים של איך רואים את הנכים.

<טליה דוד: צריך לשים את הנכים באקדמיה, צריך לעודד אותם ללכת ללמוד.

אלי אלאלוף: אמנם הנתונים הם פחותים מאשר באוכלוסייה הרגילה, אבל הופתעתי לטובה ממספר הנכים בוגרי אקדמיה.

אלי אלאלוף: יש מה לשפר.

<טליה דוד: אני אומר למה אני מכוונת.

<טליה דוד: אדם עם מוגבלות בעל תואר ראשון לא יכול לבוא לביטוח לאומי ולהגיד: אני רוצה להתקדם בסולם הדרגות ולהיות עם תואר שני ותואר שלישי.

אלי אלאלוף: אומרים לי פה שזה לא בדיוק ככה.

<איתן עמרם: אנחנו מכירים את הנתונים.

אלי אלאלוף: אנשי הביטוח הלאומי יגיבו על הטענה הזאת.

אלי אלאלוף: אני מבטיח להפיץ את התשובה שאני אקבל.

<טליה דוד: "חוק לרון" הוריד את האפשרות של קצבת נכות לאנשים עם תואר שני.

<נעמי מורביה: לנשים בעלות מוגבלות שמשתלבות בשוק העבודה יש בעיה מאוד קשה עם הנושא של דמי לידה.

<נעמי מורביה: במידה והן יוצאות לחופשת לידה, הן לא מקבלות את דמי הלידה.

<נעמי מורביה: אם הן יוצאות לשמירת היריון, וזה משהו שבדקתי רק לאחרונה, בעקבות אותה מחלה או אותו ליקוי שמוכר כנכות, הן לא תהיינה זכאיות לדמי שמירת ההיריון באותו זמן.

<נעמי מורביה: טיפלתי רק לפני 3 שבועות במקרה של מישהי עם תסמונת אשר, שזו תסמונת עם ליקוי ראייה ובעיות בלב, שנכנסה לשמירת היריון.

<נעמי מורביה: היא קיבלה תשובה שלילית, לא אישרו לה את דמי הלידה.

קארין אלהרר: כי אלו שתי קצבאות מקבילות?

<נעמי מורביה: כן, זה כפל גמלה.

<נעמי מורביה: אנחנו מדברים על לעודד יציאה ללימודים.

<נעמי מורביה: אני רוצה לספר על מקרה של בחורה עיוורת מלידה שיצאה ללימודי עריכת דין.

<נעמי מורביה: היא הלכה לעשות את ההתמחות שלה בפרקליטות מחוז דרום.

<נעמי מורביה: לא היו לה אחוזים בעקבות המוגבלות.

<נעמי מורביה: כעבור פרק זמן היא הרתה וילדה.

<נעמי מורביה: כשהיא הגישה את הבקשה לדמי לידה, אמרו לה: יש לך חובות לביטוח לאומי.

<נעמי מורביה: אני מקווה שעכשיו זה ייסגר.

<נעמי מורביה: חשוב לספר את זה כדי שתבינו לאן זה מגיע.

<נעמי מורביה: היא לא הבינה איזה חובות יש לה לביטוח לאומי, היא הרי קיבלה משכורת מהמדינה.

<נעמי מורביה: אמרו לה שהיא חייבת 33 אלף שקל למדינת ישראל.

<נעמי מורביה: מדובר בבחורה שהשתכרה שכר מינימום.

אלי אלאלוף: זה מקרה מיוחד, ספציפי.

<נתי ביאליסטוק כהן: אדוני, זה לא מקרה מיוחד.

<נתי ביאליסטוק כהן: יש חוסר התאמה בין המערכות.

<נתי ביאליסטוק כהן: מערכת אחת משלמת ביטוח לאומי, מערכת אחת גובה.

<נתי ביאליסטוק כהן: הן לא מכירות אחת את השנייה.

<נעמי מורביה: אני מביאה את הדוגמה הזאת, כי זאת דוגמה לכך שהחוק, כפי שהוא היום, לא מעודד בשום דרך אנשים עם מוגבלות לא רק לא לצאת לעבודה, גם לא לצאת ולהשקיע בלימודים גבוהים.

<נעמי מורביה: ברגע שהוא מקבל את התואר הראשון יש לו בעיה.

<נעמי מורביה: כשהוא רוצה לצאת לעבוד, הוא צריך למצוא את עצמו מתאים את השעות כדי לא לאבד את כל מה שניתן.

<נעמי מורביה: אם לפני 6,7,8 שנים לימור הייתה בתפקידה, לא הייתי מגיעה למצב שהגעתי במטה למאבק הנכים שרצו לסלק אותי.

<נעמי מורביה: אלה דברים שחייבים לתקן, ויפה שעה אחת קודם.

<שמחה בניטה: כשיצא דוח לרון ב-2005, יצאתי למאבק נגד הדוח.

<שמחה בניטה: הצלחנו לטרפד אותו.

<שמחה בניטה: לקח כמה שנים עד שהתחילו להפעיל אותו מחדש.

<שמחה בניטה: לפני שהיה דוח לרון נכה יכול היה להרוויח עד גובה הקצבה שלו, שזה עד 2000 שקל.

<שמחה בניטה: את זה היה צריך להשאיר.

<שמחה בניטה: כשהוא מגיע היום לאלף תשע מאות ומשהו, מתחילים להוריד לו.

<שמחה בניטה: להגיע ל-4000 הוא לא יכול.

<שמחה בניטה: את הדבר הזה לא היה צריך לקבל.

<שמחה בניטה: יש את השכר המותאם.

<שמחה בניטה: כל הנושא הזה של שכר מותאם מעודד נכים לא ללכת.

<שמחה בניטה: כשאומרים להם במקום עבודה: אנחנו יכולים לתת לכם 2000, כאשר כולם מקבלים 4000 או 5000, זה מבייש, זה מבזה.

<שמחה בניטה: זה לא מעודד נכה עם כל הכישורים וההכשרות שלו לצאת למקום עבודה.

<שמחה בניטה: מי שלמד לתואר אקדמאי קיבל 3500 שקל לפני דוח לרון.

<שמחה בניטה: התחשבו בזה שיש לו תואר אקדמאי.

<שמחה בניטה: היום הם הורידו את זה, אין עניין של אקדמיה.

<שמחה בניטה: אקדמאי ואחד שלמד 12 שנות לימוד מקבלים את אותה גמלה.

<שמחה בניטה: יש זלזול, חוסר התייחסות לאדם שהשקיע.

<שמחה בניטה: אני תמיד חשבתי שנכה, כדי להתקדם במקום עבודה, חייב להשקיע בלימודים.

<שמחה בניטה: אם אתה לא משקיע בלימודים, מראש אתה מרגיש שאתה פחות מכולם.

<שמחה בניטה: העידוד צריך להיות בתחום הזה, בטח לא לעשות שכר מותאם.

<שמחה בניטה: אני עבדתי 33 שנה בבנק ישראל.

<שמחה בניטה: התקבלתי על פי מבחני הקבלה של המקצוע שלמדתי.

<שמחה בניטה: ככה התקדמתי בעבודה.

<שמחה בניטה: לא נתנו לי 1000 שקל יותר או 1000 שקל פחות, נתנו לי בדיוק כמו כל הבנות.

<שמחה בניטה: אני יודעת איך נכה רוצה להתפרנס.

<שמחה בניטה: כשאתה מתחיל להתפרנס ולוקחים לך את הגמלה, מאוד קשה לחזור לגמלה.

<שמחה בניטה: הגמלה זה דבר שנשאר לך בפנסיה.

<שמחה בניטה: משרד הבריאות החזיק מישהי עד גיל 62, למרות שהם ידעו ששנתיים היא לא עובדת.

<שמחה בניטה: כשהיא ניגשה לביטוח לאומי, היא הפסידה את קצבת הנכות.

<שמחה בניטה: היום אין לה קצבת נכות.

<שמחה בניטה: את קצבת הנכות חייבים להשאיר כביטחון כלכלי לנכים, אחר כך כל השאר.

<שמחה בניטה: זאת דעתי.

<יעל אגמון: אנחנו כרגע בעיצומם של דיוני התקציב לשנים 2017, 2018.

<יעל אגמון: אני כן יכולה להגיד שיש כוונה של שר האוצר להקצות סכום לטובת זכאי קצבת נכות, זאת בכפוף לסדרי העדיפויות שתקבע הממשלה במסגרת דיוני התקציב.

קארין אלהרר: נשמעה איזו שהיא אמירה של האוצר שזה יהיה בעדכון "חוק לרון", או בהעלאת קצבת הנכות.

קארין אלהרר: זה נכון?

<יעל אגמון: אנחנו, משרד האוצר, לא מדברים על אלה צעדים ייכנסו.

<יעל אגמון: ביטוח לאומי ישבו איתנו על ההצעות שלהם.

<יעל אגמון: חלקן הגדול הוצג כאן.

<יעל אגמון: לאחר שייקבע הסכום הכולל במסגרת דיוני התקציב, רק אז נעבוד בשיתוף עם המוסד לביטוח לאומי כדי לקבוע את הנושאים אליהם יוקצו הכספים.

<לימור לוריא: אני מאוד מסכימה עם אדוני שאמר שיש אנומליה בקצבת הנכות.

<לימור לוריא: מצד אחד, משלמים למי שמוכיח שהוא לא יכול לעבוד, ומצד שני, אומרים לו לצאת לעבוד.

<לימור לוריא: הביטוח הלאומי מבקש לשנות את הקריטריונים שעל בסיסם משלמים קצבת נכות.

<לימור לוריא: אני קוראת למי שנמצא פה, אם יש לכם רעיונות בשבילנו, כלים שקיימים בעולם, אנחנו מאוד נשמח לשמוע, מאוד נשמח לקבל.

<לימור לוריא: לא כל הידע נתון אצלנו.

אלי אלאלוף: בשם חברי הכנסת שפה ומי שלא פה אנחנו רוצים להודות לך, גברת לוריא, ולביטוח הלאומי על הניתוח של המצב של יישום "חוק לרון".

אלי אלאלוף: אני חושב שזה נעשה בטוב טעם, ברגישות ובהרבה חוכמה, גם מינהלית.

אלי אלאלוף: לפעמים למינהל אין חוכמה, פה אנחנו מרגישים שיש.

אלי אלאלוף: כיהודי פשוט אני אוהב לזכור את מי שתרם למדינה.

אלי אלאלוף: תודה שהזכרת לנו את מועד הפטירה של השופט לרון, יהי זכרו ברוך.

אלי אלאלוף: אנחנו מכבדים את זה.

אלי אלאלוף: כמו שאמרה נציגת האוצר, יש דיונים מאוד מאוד רחבים בנושא של הנכים במשרד האוצר.

אלי אלאלוף: זה יהיה בחוק התקציב.

אלי אלאלוף: יכול להיות שזה אפילו יהיה בחוק ההסדרים.

אלי אלאלוף: אני חושב שתפקידנו לעשות מעקב.

אלי אלאלוף: אם אני לא אעשה מעקב, קארין תזכיר לי שצריך לעשות מעקב.

אלי אלאלוף: אני מצטער שביטלו את ועדת המעקב, זה חבל.

אלי אלאלוף: אנחנו נמשיך ונעשה את זה.

אלי אלאלוף: ברור שלא כל ההמלצות נכנסות ומיושמות לפי רוח הדברים שנכתבו.

אלי אלאלוף: המעקב מאפשר לתקן.

אלי אלאלוף: יש פה צורך.

אלי אלאלוף: זה חוק מורכב, זה חוק שמתייחס לאוכלוסייה מוחלשת כלכלית, חברתית ומגדרית.

אלי אלאלוף: אנחנו יודעים שלא תמיד יודעים להגיב מול אנשים נכים.

אלי אלאלוף: אנחנו נעשה את המעקב.

אלי אלאלוף: אני בטוח שניפגש בתקופת חוק ההסדרים ויהיה פה דיון מעניין.

אלי אלאלוף: הוא ייגמר בסוף בשורה של מספרים.

אלי אלאלוף: אין ברירה, אנחנו יודעים שחוק בלי שיהיו לו מספרים שיאפשרו את שיפור השירות לטובת האוכלוסייה הוא לא חוק טוב.

אלי אלאלוף: אני באמת רוצה להודות לכם, לביטוח לאומי ולחברתי קארין אלהרר על הדיון הזה.

אלי אלאלוף: הוא רק חלק, כפי שאמרתי, מהמשך הדיון.

אלי אלאלוף: תודה רבה, הישיבה נעולה.