ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 20, פרוטוקול מספר 206, 2016-06-13 09:30

יעקב מרגי: בוקר טוב.

יעקב מרגי: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת החינוך, התרבות והספורט של הכנסת.

יעקב מרגי: 13 ביוני 2016, ז' בסיוון תשע"ו.

יעקב מרגי: הנושא על סדר היום – גביית יתר בתשלומי הורים – ישיבת המשך.

יעקב מרגי: הנושא השני – בקשה לאישור סעיף השאלת ספרי לימוד במסגרת תשלומי הורים (רשות) לשנת הלימודים תשע"ז.

יעקב מרגי: אנחנו נתחיל מהנושא השני.

יעקב מרגי: יש כאן פנייה של משרד החינוך לאשר להם את סעיף השאלת ספרי הלימוד במסגרת תשלומי הורים לשנת הלימודים תשע"ז.

יעקב מרגי: יש לציין שהפעם זה נעשה לא עם הגב לקיר ולא ביום האחרון וזה נתן לנו זמן לנשום.

יעקב מרגי: אנחנו רואים שזה פחות או יותר אותם סכומים של שנה שעברה.

יעקב מרגי: יש למישהו התייחסות סביב נושא השאלת ספרי לימוד, לפני שאני מאשר?

ענת ברקו: יש לי שאלה.

ענת ברקו: אדוני יושב הראש, למה בעצם לא מעבירים היום ספרים בקובץ אלקטרוני ואז אנחנו נחסוך הרבה מאד כסף והתשלום יהיה גלובלי, מה שעושים היום בהרבה מאד בתי ספר.

ענת ברקו: נותנים לילדים את כל החומרים, ההתעדכנות של הספרים – לא צריך כל שנה - - -

יעקב מרגי: את יודעת כמה עולה להוריד ספר דיגיטלי?

ענת ברקו: אני יודעת.

יעקב מרגי: בסוף הם יחייבו.

יעקב מרגי: ההערכה שלי, בסוף בסוף זה יהיה מסחרי וימסחרו את זה וזה יהיה יותר טוב.

ענת ברקו: אבל אדוני יושב הראש, אם מזמינים מכסה מסוימת, זה ברור שזה יעלה יותר זול.

ענת ברקו: מעבר לזה לא יצטרכו את כל העדכונים של הספרים הללו שמתעדכנים, לרכוש כל שנה שנתיים.

יעקב מרגי: אני חושב שזה דיון בפני עצמו, כי אנחנו הגענו להישג כלשהו קודם כל, שאם היה ממוצע לילד, כל הורה היה משקיע בילד ברכישת ספרי לימוד בממוצע בין 600 ל-800 שקלים, הגענו למצב שאנחנו נעים בין 280 שקלים עד כיתה ט' ו-י'-י"ב.

ענת ברקו: לא יאומן.

יעקב מרגי: לא, זה קורה.

יעקב מרגי: יש לי בן בכיתה י'.

יעקב מרגי: אז לי'-י"ב, אני חושב שזה - - -

ענת ברקו: זה סביר.

יעקב מרגי: ההערכה שלי בדיגיטציה, אנחנו עדיין לא שם וזה יהיה גבוה יותר.

יעקב מרגי: אבל אין ספק שזה נושא שמתבקשת בו בחינה ויהיה לנו זמן לבחון זאת ולדון בנושא הזה.

יעקב מרגי: חברי הכנסת, חברי הוועדה – מי בעד אישור במסגרת תשלומי הורים (רשות) השאלת ספרי לימוד?

יעקב מרגי: בעד – פה אחד הסעיף אושר

יעקב מרגי: עבר פה אחד.

יעקב מרגי: תודה רבה לכל חברי הוועדה.

יעקב מרגי: אנחנו עוברים לנושא הבא – גביית יתר בתשלומי הורים – ישיבת המשך.

יעקב מרגי: כפי שזכור לכם, בדצמבר 2015 הוועדה הציפה את סוגית תשלומי היתר הגבוהים, שנאלצים הורים לשלם במוסדות חינוך ייחודיים.

יעקב מרגי: יש איזה סעיף מקלט כזה, מפלט או מקלט שנקרא מוסדות חינוך ייחודיים.

יעקב מרגי: ואז אפשר להפוך את זה לסטראטאפ.

יעקב מרגי: ואז הצגנו מקרה של בית ספר במודיעין, שהמחזור היה מיליוני שקלים עם תקורות לבית הספר.

יעקב מרגי: משרד החינוך לקח על עצמו בעקבות הסיכום שעשינו.

יעקב מרגי: אמנם קיבלתי את תשובת השר ואני יודע שמשרד החינוך עשה בדיקה בסוגיה הזו.

יעקב מרגי: אני מקווה שהבדיקה תוביל היום לאיזה נוהל מסודר ולהקשחת הנהלים, כי תחת המעטה הזה של ההגדרה – ייחודי – מאפשרים לבית הספר לגבות תשלומים.

יעקב מרגי: אני לא יודע, אבל בכל אופן בדיון הקודם נוכחנו שהפיקוח הוא לא פיקוח והסכומים הם לא הגבלה.

יעקב מרגי: אין ספק שהדבר הזה צריך להיכנס להסדרה.

יעקב מרגי: אני אומר לכם, הסכומים שהיו אז במודיעין זה היה מיליוני שקלים.

יעקב מרגי: כפי שזכור לי אין חובה לייעד את זה לא בחשבון בנק ייעודי בניהול של משק סגור.

יעקב מרגי: סעיף התקורה, כל מוסד חינוכי יכול לגבות תקורה, לקבוע את התקורה בלי שהדברים-.

יעקב מרגי: אנחנו נרצה לשמוע לפני שאני - - -

מאיר כהן: לא רק המוסד אלא הרשת.

יעקב מרגי: כן.

יעקב מרגי: לכן כל סוגית המוסדות, זה נותן תחושה קשה.

יעקב מרגי: אני אסביר לכם, עד שלא התמניתי לתפקיד לא ידעתי את תהליך ההפרטה של מוסדות החינוך העל יסודיים.

יעקב מרגי: הרשויות המקומיות לאט לאט מעבירות את זה לרשתות.

יעקב מרגי: מתנערות מהסוגיה.

יעקב מרגי: לא מתנערות לגמרי, אלא מעבירות לרשתות עצמאיות, מסחריות.

יעקב מרגי: אפשר לומר שחלק מהשיקולים, לא כל השיקולים, הם גם כלכליים.

יעקב מרגי: מצד שני מאפשרים את המעבר הקל הזה להגדרה של מוסד ייחודי.

יעקב מרגי: כל הורה רוצה את החינוך המיטבי לילדים שלו, ואז נוצרת פה איזו תחרות ותעשייה וההורים נתבעים ונתבעים ונתבעים.

יעקב מרגי: הערכתי היא שאם אנחנו לא נעשה סדר והדיון הזה לא יביא לסדר, אנחנו נגיע לאותה רמת – סליחה על הביטוי – חזירות שיש לנו בנושאים אחרים מסחריים בחברה הישראלית.

יעקב מרגי: אנחנו כולם במיקסום רווחים, בתהליך של מיקסום רווחים והצגת מאזנים ומי שנתבע ומשלם זה ההורים.

יעקב מרגי: ולכן במדינה שחוק חינוך חובה חינם, מתפתח בה מסלול תעשייה מקביל לאותו חוק, אני חושב שמשרד החינוך היה צריך להיזעק לכך, להיות נזעק לכך לפני הוועדה, אבל כפי אמרתי, אני לא אקדים את המאוחר.

יעקב מרגי: אני אתן את רשות הדיבור משרד החינוך להציג לנו מה נעשה מאז, מאחר שזו ישיבת המשך.

יעקב מרגי: לאחר מכן ניתן גם להורים שהציפו את הנושא הזה.

יעקב מרגי: יש גם למרכז המחקר והמידע של הכנסת מצגת, ומיד אחרי ההצגה של משרד החינוך אני אתן לחברי הכנסת, אלא אם כן יש הצעה לסדר.

מנואל טרכטנברג: לא הצעה לסדר.

מנואל טרכטנברג: אני רוצה אולי, אם תרשה לי אדוני יושב הראש, הערה אחת על דבריך.

מנואל טרכטנברג: יש פה שתי סוגיות וכל אחת מהן היא כבדת משקל.

מנואל טרכטנברג: יש את הסוגיה של תשלומי הורים, נקודה.

מנואל טרכטנברג: כלומר ללא קשר לרשתות האחרות שפועלות ומפעילות בתי ספר, וזו בעיה בפני עצמה.

מנואל טרכטנברג: זו בעיה קשה.

מנואל טרכטנברג: הצפנו את זה גם בדו"ח של הוועדה שעמדתי בראשה כמרכיב מרכזי ביוקר המחיה.

מנואל טרכטנברג: הרי אתה יודע, לכאורה יש לנו חוק חינוך חובה, אבל זה לא.

מנואל טרכטנברג: ויש בנוסף לזה את הסוגיה של בתי ספר רבים שמופעלים על ידי רשתות, שלוקחת תקורה מאד מאד גובהה וזה מתגלגל הלאה להורים.

מנואל טרכטנברג: אבל זה שתי סוגיות.

יעקב מרגי: זהו, אז בסוגיה הראשונה שהעילית אנחנו לא נוגעים כאן, כי הסוגיה הזו נדונה במסגרת הדיון הקבוע כל שנה בסוגית תשלומי הורים, מה שנקרא תל"ן ואחרים וחובה ואחרים, ושם השאיפה של כולנו שזה ייכנס במסגרת איזה, לא רוצה לומר איזה פרומיל באיזה חיוב קבוע וזה ייעלם מן הנוף, כי אני חושב שברגע שיש מסלול של תשלומי הורים, כשיש חוק חינוך חובה, זה כבר מעקר בהגדרה, אבל זה דיון אחר.

יעקב מרגי: אנחנו פה דנים במסלול המקביל.

יעקב מרגי: בבקשה, משרד החינוך, מי מציג?

יעקב מרגי: מי מדבר?

<גור רוזנבלט: בוקר טוב, גור רוזנבלט, מנהל מינהל רישוי בקרה ואכיפה במשרד החינוך.

<גור רוזנבלט: אנחנו רוצים, כמו שאמר יושב הראש, להציג את העבודה שנעשתה אצלנו בנושא של תשלומי הורים ובאמת כמו שאמר חבר הכנסת מרגי, נושא תשלומי הורים הוא נושא שמשרד החינוך מתייחס אליו בצורה מאד רצינית ומשמעותית בשנים האחרונות.

<גור רוזנבלט: אנחנו קבענו מתווה הסדרה.

<גור רוזנבלט: בעצם יש חוזר מנכ"לית שקובע מתווה של הסדרה, שהוא נותן איזה שהוא איזון בין מצד אחד הרצון של הורים לתת יותר באמצעות תשלומים, לבין הרצון להקל את הנטל על ההורים ולתת להורים שקיפות לגבי מה נעשה בסכומים שנגבים מהם במסגרת התשלומים האלה.

<גור רוזנבלט: אנחנו גם עושים עבודה של הידוק הפיקוח על הסכומים הללו באמצעות מערכות מחשב שונות שיש במשרד ואני עכשיו אפרט את הדברים.

יעקב מרגי: רק לפני כן, בהתייחסות למה שאמרת, ברשותך, תתייחס לזה בהמשך - רשות מקומית שאין אלטרנטיבה.

יעקב מרגי: זה כבר לא תלוי ברצון ההורים.

יעקב מרגי: אם אני לוקח תיכון ממלכתי דתי במודיעין עילית, כשהאלטרנטיבה היחידה זה בני עקיבא, אין - - -

<גור רוזנבלט: לא, יש שם אמ"ית.

יעקב מרגי: אז תתייחס גם לסוגיות האלה.

יעקב מרגי: תתייחס גם לסוגיה הזו.

יעקב מרגי: בבקשה.

<גור רוזנבלט: בסדר, אני אתייחס גם לסוגיה הזו.

<גור רוזנבלט: בכל אופן, המערכת הראשונה שאנחנו רוצים לדבר עליה זו מערכת מחשב שנקראת אפיק תשלומי הורים.

<גור רוזנבלט: זה בעצם אתר אינטרנט שמאפשר לכל הורה במדינה לראות בכל בית ספר במדינה מה הוא הסכום שנגבה מההורים ומה הם הסעיפים, זאת אומרת עבור מה הסכום הזה הולך בפועל.

<גור רוזנבלט: זה אתר אינטרנט מאד מאד מתקדם, מאד נוח לשימוש להורים.

<גור רוזנבלט: יש שם ממש פירוט, כל הורה יכול לראות לגבי הילדים שלו ולגבי כל הילדים בארץ.

<גור רוזנבלט: זו מערכת פתוחה לחלוטין, שקופה.

<גור רוזנבלט: כל בתי הספר בארץ מופיעים בה.

<גור רוזנבלט: כל מוסד מחויב להזין.

<גור רוזנבלט: בעצם אנחנו לא מאשרים לבית ספר לגבות אפילו שקל אחד מההורים, קודם שהוא הזין את התשלומים במערכת אפיק.

יעקב מרגי: ואנחנו מדברים רק על הממלכתי.

<גור רוזנבלט: לא.

יעקב מרגי: כולל המוכר שאינו רשמי?

<גור רוזנבלט: הכל, הכל.

יעקב מרגי: מחויבים?

<גור רוזנבלט: מחויבים.

<גור רוזנבלט: כולם מחויבים ואף אחד לא יכול לגבות אם הוא לא הזין.

<גור רוזנבלט: ואחרי שהמנהל מזין, זה לא ייקלט במערכת עד שהמפקח לא יאשר שזה סכומים שמותרים בגבייה.

<גור רוזנבלט: זאת אומרת זה התנאי בתוך המערכת ובלי דבר כזה אי אפשר - - -

מאיר כהן: סליחה, יש לי שאלה אחת.

מאיר כהן: בשלב הזה המפקח או המפקחת יכולים לאשר חריגה?

מאיר כהן: ביכולתם לאשר חריגה?

<גור רוזנבלט: לא, לא.

מאיר כהן: כלומר?

<גור רוזנבלט: מפקח יכול לאשר אם זה עומד בסעיפים.

<גור רוזנבלט: הרבה פעמים בשלב הזה יש שיח בין המפקח לבין בית הספר.

<גור רוזנבלט: המפקח יכול להגיד למנהל בית הספר שים לב, אתה מבקש ממני לאשר א', ב', ג'.

<גור רוזנבלט: א', ב' אני יכול לאשר, ג' אי אפשר לאשר את זה.

<גור רוזנבלט: ואז יש שתי אפשרויות.

<גור רוזנבלט: או שהוא מתכנס לסכום המותר - - -

מאיר כהן: שהולך לוועדת חריגים.

<גור רוזנבלט: או שוועדת חריגים.

<גור רוזנבלט: אבל שוב, אנחנו נדבר עוד מעט על מה זה ועדת חריגים, אבל גם, זה לא פתח שמאפשר באופן כללי.

<גור רוזנבלט: אז זה לגבי - - -

מנואל טרכטנברג: סליחה, עוד שאלה לגבי זה.

מנואל טרכטנברג: יש הרי תשלומים שהם ההורה מול בית הספר, אבל יש גם כיתתי, שפתאום באים.

מנואל טרכטנברג: האם הדברים האלה - - -

<גור רוזנבלט: אין שום תשלום בין ההורה לבין בית הספר, יהא כיתה, מגמה, מחזור, שכבה, בית ספר, לא משנה – הכל חייב להיות תחת תשלומי הורים באפיק.

<גור רוזנבלט: לבית הספר אין סמכות ואין זכות לגבות אפילו שקל אחד שלא מופיע במסגרת מערכת התשלומים של אפיק.

יעקב מרגי: תתקדם גור.

יעקב מרגי: בסדר.

<גור רוזנבלט: הלאה.

<גור רוזנבלט: אז זה לגבי - - -

דב חנין: אדוני, אלה הנתונים שהועברו אלינו על ידי מרכז המחקר והמידע של הכנסת על האחוז המאד גבוה של אי דיווחים בכלל?

יעקב מרגי: נראה את זה אחר כך, את המצגת של מרכז המחקר והמידע של הכנסת.

<גור רוזנבלט: אני לא אחראי על זה.

<גור רוזנבלט: עכשיו לגבי חוזר המנכ"לית בנושא תשלומי ההורים.

<גור רוזנבלט: בעצם יש לנו כיום שני חוזרים.

<גור רוזנבלט: אנחנו עובדים על לאחד אותם לחוזר אחד.

<גור רוזנבלט: בעצם החוזר הראשון שיצא כרונולוגית, לפני בעצם כמעט שלוש שנים, שנתיים, זה חוזר הורים שעוסק בנושא תשלומי הורים במגזר הדתי, זה מה שנקרא תל"ן תורני; ויש חוזר הורים לציבור הכללי שנקרא חוזר מנכ"ל בנושא של תשלומי הורים תל"ן, שתל"ן הוא בבתי ספר ייחודים, כפי שנאמר קודם.

<גור רוזנבלט: בעצם הרעיון של חוזר המנכ"ל הוא שאם בעבר בתי ספר כאלה – ייחודיים או תורניים – גבו סכומים מאד מאד גבוהים ולא תמיד ההורה ידע עבור מה הסכום הזה נגבה, בחוזר המנכ"לית, שני החוזרים החדשים בעצם עושים סדר בנושא הזה.

<גור רוזנבלט: א' הם קובעים סכום מקסימאלי.

<גור רוזנבלט: זאת אומרת גם אם אתה ייחודי וגם אם אתה תורני וגם אם יש הורים שמאד מאד רוצים לתת יותר, אתה מוגבל לסכום מסוים.

<גור רוזנבלט: בגדול, בגדול, אם אתה נותן את כל החבילה השלמה והגדולה של תוספות הלימודים ותוספות פעילויות ההעשרה וכל התוספות, אתה יכול להגיע לסכום מקסימאלי של 6,800 שקלים לתלמיד לשנה.

<גור רוזנבלט: זה הסכום המקסימאלי שאפשר להגיע אליו, אבל שוב, אני מדבר על בתי ספר - - -

יעקב מרגי: אני אשאל אותך גור.

יעקב מרגי: אני לא תוקף, אני שואל.

יעקב מרגי: יכול להיות שאתה לא הכתובת.

יעקב מרגי: האם במדינה שמדברת הרבה הרבה הרבה ועושה, אני לא יודע כמה היא עושה, בסוגיה של צמצום פערים, 6,800 תשלום מקסימאלי לשנה לילד – האם זה לא מעודד ופותח פערים עצומים בי ילד לילד בחברה הישראלית.

<גור רוזנבלט: השאלה בהחלט נכונה ובמקומה ואני רוצה לומר דבר כזה.

<גור רוזנבלט: צריך לראות את השטח וצריך להבין את המציאות והמציאות היא שיש הרבה מאד בתי ספר שגובים 10,000 שקלים או גבו 12,000 שקלים, 15,000 שקלים.

<גור רוזנבלט: זה הסכומים שאיתם אנחנו מתמודדים.

<גור רוזנבלט: המגמה שלנו היא להוריד ולהנמיך כל הזמן את התשלומים כלפי מטה.

<גור רוזנבלט: זאת המגמה שלנו וזה קורה בשטח.

<גור רוזנבלט: זה דברים שקורים.

<גור רוזנבלט: אנחנו רואים איך שמאז שיצא חוזר המנכ"לית בשנתיים האחרונות, וזה ילך גם לשנה הבאה ואני מקווה שזה הולך להמשיך, המגמה היא של הפחתת התשלומים כל הזמן.

<גור רוזנבלט: הסכומים יורדים כלפי מטה, אנחנו רואים את זה משנה לשנה גם בחוזרים.

<גור רוזנבלט: אני גם יושב ראש ועדת החריגים הארצית.

<גור רוזנבלט: מי שרוצה לחרוג מה-6,800 שקלים כשלב מעבר בא אלי למשרד ואני רואה את הסכומים יורדים, בפירוש יורדים משנה לשנה והמגמה היא מגמה של הפחתה.

מנואל טרכטנברג: תרשה לי שאלה פשוט כדי להבין מבחינת המימון של הדבר הזה.

מנואל טרכטנברג: בית ספר במסגרת הזאת מקבל מימון מהמדינה באיזה אחוז?

<קריאה: חינוך חינם.

מנואל טרכטנברג: לא.

<גור רוזנבלט: רגע, שנייה, אני רוצה להסביר.

<גור רוזנבלט: המקומות שרואים בהם גבייה גבוהה זה בדרך כלל בתיכונים.

<גור רוזנבלט: בתיכונים המימון הוא מאה אחוז.

מנואל טרכטנברג: כלומר זה לא הבעיה של ה-70% או משהו כזה.

יעקב מרגי: לא, לא.

מנואל טרכטנברג: לכן אני שואל.

מנואל טרכטנברג: ו-On Top מה שנקרא, ומעל לזה הורים משלמים עד 6,000 ומשהו שקלים לילד לשנה.

<גור רוזנבלט: כן.

דב חנין: אנחנו רואים בנתונים גם 8,000 שקלים.

מנואל טרכטנברג: אני רוצה להבין, תראה, זה סכום, רק כדי לשים את זה בפרופורציה.

יעקב מרגי: מנו, אני מציע, אני רוצה שמשרד החינוך יגמור את ההצגה של הנושאים, מרכז המחקר והמידע של הכנסת יציג את הנתונים מנגד וההורים יציגו מנגד.

יעקב מרגי: תאמינו לי שנקבל תמונה מאוזנת ומסודרת.

יעקב מרגי: בבקשה.

מנואל טרכטנברג: מאה אחוז.

<גור רוזנבלט: אז כמו שאמרנו, יש שני סוגי גבייה אפשריים.

<גור רוזנבלט: סוג גבייה אחד זה בבתי הספר הכלליים, שהגבייה יכולה להיות או עבור בתי ספר ייחודיים, שזה בתי ספר שאושרו בוועדת ייחודיים של המשרד, ועדה שיושבת שבעה נקיים על כל בית ספר עד שהיא מחליטה להגדיר אותו כייחודי.

<גור רוזנבלט: זה מסלול ארוך מאד, ואז היא יכולה לגבות תשלומים ייחודיים.

<גור רוזנבלט: או שהוא תורני ואז אנחנו רואים את התורניות גם כסוג של ייחודיות, ואז הוא יכול לגבות עבור הדבר הזה.

<גור רוזנבלט: מעבר לזה, נאמר כאן, אני אומר זה קיים, בתי ספר שממומנים ב-75% שזה אומר בתי ספר מוכרים שאינם רשמיים יסודיים, לא בתיכונים.

<גור רוזנבלט: בתי ספר כאלה גם רשאים לגבות מההורים את הפער שבין 75% ל-100%.

<גור רוזנבלט: אנחנו אומרים להורה אתה רוצה לרשום את הילד שלך לבית ספר שהוא - - -

מנואל טרכטנברג: כמה זה הפער הזה?

יוסף ג'בארין: הערה שלכם של הפער.

יעקב מרגי: מישהו תמחר את זה בכלל?

<גור רוזנבלט: לכל בית ספר אנחנו קובעים את זה.

<חגית מאיר: זה בין 1,700 שקלים ל-3,800 - - -

מנואל טרכטנברג: זה ה-25% הפער הזה.

<חגית מאיר: זה ה-25% בתלות במצבת התלמידים, בפרופיל הורים, זה שני הגורמים שנלקחים - - -

איתן ברושי: זה סכום חודשי מה שאמרת עכשיו?

יעקב מרגי: לא, שנתי.

יעקב מרגי: הכל שנתי.

יעקב מרגי: רק השאלה המתבקשת, האם יש מסלול אישור גם במוכר שאינו רשמי?

<גור רוזנבלט: בוודאי, כן.

יעקב מרגי: האם זה אותם סכומים שנקטת והאם זה מפוקח?

<גור רוזנבלט: לא, לגבי הסכום של ה-25% - אנחנו קובעים את הסכום.

<גור רוזנבלט: אנחנו מגדירים לבית הספר מה ה-25% שלו.

<גור רוזנבלט: זה נתון שמחשבי משרד החינוך מפיקים אותו.

<גור רוזנבלט: אם הוא רוצה חוץ מזה עוד לקחת תל"ן תורני וכו', אז פה כאילו הוא לא יכול לגבות על זה עוד סכום גדול, אלא להגיע לתקרה מקסימאלית.

<גור רוזנבלט: זאת אומרת גם אם אתה ממומן בפחות, אתה לא יכול לעבור סכום של תקרה מסוימת.

יעקב מרגי: מי קובע את הסכום המקסימאלי?

יוסף ג'בארין: ומה הסכום.

<גור רוזנבלט: לא, אמרתי, הסכום הוא 6,800 שקלים בכל מקרה.

יעקב מרגי: לא, לא, רגע.

יעקב מרגי: אני רוצה לחדד את השאלה כדי שיהיה ברור.

יעקב מרגי: בין ה-25% ל-6,800 יש הליך בקרה, אישור כלשהו של המשרד?

<גור רוזנבלט: כן.

<גור רוזנבלט: אישור באפיק ספציפית לכל בית ספר.

<גור רוזנבלט: זה המפקח - - -

יעקב מרגי: אם עלות ה-25% היא 2,000 שקלים ובא המוסד הזה שהוא גם ייחודי, תורני נקרא לזה.

יעקב מרגי: רוצה מעבר ל-25% להגיע גם לשעות הוראה נוספות.

יעקב מרגי: בסכום הזה, עד ה-6,800 שקלים יש כללים איך זה נקבע?

<גור רוזנבלט: בוודאי, כן.

<גור רוזנבלט: הכללים נקבעו בחוזר המנכ"לית.

<גור רוזנבלט: תסתכלו רגע, יש כאן טבלה.

<גור רוזנבלט: זה לגבי התל"ן.

<גור רוזנבלט: הטבלה הבאה זה הטבלה הכללית.

<גור רוזנבלט: זה לגבי התל"ן ולא כל כך רואים טוב עכשיו, אבל אנחנו הגדרנו במפורש מה שוויה של כל שעה.

<גור רוזנבלט: זאת אומרת לקחנו כמה עולה להעסיק מורה לשעה לשנה ומחלקים את זה במספר התלמידים בכיתה, ובהתאם לזה נקבע כמה סכום אתה יכול לגבות מההורים.

<גור רוזנבלט: ניקח מוסד שמוסיף על השעות שאנחנו נותנים, נניח הורים רוצים ללמוד יותר גמרא, רוצים שהילדים בכיתה ג' ילמדו פיזיקה.

<גור רוזנבלט: הם רוצים להוסיף חמש שעות מעצמם ולשלם את זה מכיסם.

<גור רוזנבלט: זה מתאפשר ובתנאי שזה עומד בסכומים האלה.

<גור רוזנבלט: זאת אומרת אנחנו הגדרנו כמה עלות מורה, לחלק למספר התלמידים לשנה, זה הסכום שמותר לגבות מהתלמידים.

<גור רוזנבלט: גם אם המורה לבית הספר יעלה יותר, הוא לא יוכל לגבות יותר מהסכום הזה בכל מקרה.

<גור רוזנבלט: זה ההגדרות שאנחנו מגדירים אותן.

יעקב מרגי: אתה מסכים איתי, במדינה שהפערים הם כה גדולים ואנחנו ב-6,800 שקלים עוד מעט מתקרבים לשכר לימוד בהשכלה הגבוהה, מתקרב לשכר לימוד בהשכלה הגבוהה המתוקצבת, אז זה נראה - - -

<גור רוזנבלט: לא, לא, שיהיה ברור, אנחנו לא מתלהבים ולא מעודדים בתי ספר לגבות את זה.

<גור רוזנבלט: אנחנו באנו למציאות שבה זה מה שהיה.

<גור רוזנבלט: התפתחה תופעה כזאת במימדים הרבה הרבה יותר גדולים ואנחנו מנסים לתקן את המציאות הזאת.

יעקב מרגי: כמה שנים אתם מתמודדים עם זה בצורה של קביעת סכומי תקרות ונהלים?

<גור רוזנבלט: בשלוש השנים האחרונות.

יעקב מרגי: רק בשלוש השנים האחרונות.

יעקב מרגי: אוקיי, יש לך עוד במצגת?

מאיר כהן: אני רוצה להגיד משהו, אדוני.

יעקב מרגי: בבקשה.

מאיר כהן: אדוני, נציג משרד החינוך, אתה יודע, אני שומע אתכם מדברים.

מאיר כהן: אני ניהלתי בית ספר 25 שנים.

מאיר כהן: אני שומע אתכם וזה בדיוק הסיפור של הגבלת הנסיעה שהיא 90 או 100 קמ"ש אבל כולנו נוסעים מעבר לזה.

מאיר כהן: מהנתונים או מהבדיקה שאני עושה בבתי ספר בדרום, במרכז, כל מה שאתם עושים זו המלצה.

מאיר כהן: כולם עובדים או רובם הגדול, במיוחד בתי ספר ייחודיים, עובדים וגובים כסף כמה שהם צריכים, לא כמה שהם רוצים, כמה שהם צריכים.

מאיר כהן: ואני חושב שאבי אבות הטומאה זה שמפקח בית הספר הוא זה שמאשר.

מאיר כהן: וכשמפקח בית ספר נתון בשיח עם מנהל בית הספר ומנהל בית הספר בא ואומר לו את הדבר הבא, ואני הייתי עד לזה, הוא אומר לו תשמע, אני ארצה להכניס 8 שעות של חמש יחידות בתנ"ך, כי בבית ספר ממלכתי דתי התנ"ך הרבה יותר מורכב, אתה מכיר את זה.

מאיר כהן: ובית הספר נותן לי רק על 5 שעות, אז ההורים שילמו גם את הפער של ה-25% על ה-5 שעות ואת מלוא הסכום על השלוש שעות.

מאיר כהן: והנתונים האלה של 6,800 שקלים, אני מכיר בתי ספר ביישובים סוציו אקונומי 4 כמו בדימונה, שהפסיקו לקבל את המקומיים, כי למקומיים אין כסף לשלם ובית הספר ממלא תלמידים שמגיעים ממרכז הארץ.

מאיר כהן: אני מבקש ממך ללכת לרבי דוד תורג'מן ולראות שם את הישיבה שמקבלת ממשרד החינוך.

מאיר כהן: שלא מקבלים תלמידים מירוחם ומדימונה, כי אין להם לשלם את המחירים האלה.

מאיר כהן: ואומר לי במלוא הגינותו – מאיר, אני הפסקתי לקבל, באים ממרכז הארץ משלמים את הסכום.

מאיר כהן: אז זה צריך לעמוד לנגד עיניכם.

מאיר כהן: תודה.

יעקב מרגי: תהיה בריא, חבר הכנסת.

<גור רוזנבלט: אני רק רוצה להבהיר שאי אפשר, מפקח לא יכול לעשות טובה למנהל ולאשר לו - - -

מאיר כהן: אני לא אמרתי שהוא עושה לו טובה.

דב חנין: כמה מקרים יש שמפקח לא מאשר?

מאיר כהן: אני אמרתי שהוא מאשר לו.

דב חנין: כמה מקרים יש שמפקח לא מאשר, אתה יודע להגיד לנו?

<גור רוזנבלט: רגע.

<גור רוזנבלט: אני אומר, מערכת אפיק היום, אנחנו - - -

איתן ברושי: אבל אנחנו מעודדים אוטונומיה של בתי ספר.

איתן ברושי: המדיניות של משרד החינוך, גם של הרב פירון והרב פירון אחראי על חלק מהמציאות, הייתה לעודד אוטונומיה של בתי ספר, לא לדכא אותם.

יעקב מרגי: אין לי בעיה, שהריבון ישלם - - -

דב חנין: אוטונומיה כלכלית?

יעקב מרגי: שהריבון ישלם ויעודד אוטונומיה.

איתן ברושי: רגע, חברה.

איתן ברושי: מעמד של מנהל זה לא דבר שבאים לרמוס אותו - - -

דב חנין: אנחנו בעד מעמד המנהל.

דב חנין: זה לא מעמד המנהל.

איתן ברושי: ב', גם את המפקחים לא כדאי להפוך לשום דבר.

איתן ברושי: הדבר העיקרי זה תקציב החינוך, זה לא - - -

יעקב מרגי: איתן, חבר הכנסת ברושי, סליחה, בואו נחזור לסדר שאנחנו רגילים בוועדה.

יעקב מרגי: רבותי, מר גור, רגע.

יעקב מרגי: אנחנו ניתן לחברי הכנסת להתבטא ואנחנו נמשיך את הסקירה.

יעקב מרגי: חבר הכנסת ג'בארין ראשון הדוברים.

יוסף ג'בארין: כן, האמת היא שאני מלווה את הנושא של בתי הספר הרשמיים הלא מוכרים בחברה הערבית, שזה בתי הספר הכנסייתיים.

יוסף ג'בארין: ושם קיימת בעיה שהיא בעיה לא קלה.

יוסף ג'בארין: זאת אומרת אתה מדבר על 25% ביסודיים ואז כאילו מאפשרים לגבות את הפער וזה נשמע אוטופי מדי.

יוסף ג'בארין: זה נשמע אוטופי מדי כי לפי המספרים שיש לנו, גם לפי המספרים שלמרכז המחקר והמידע של הכנסת, בבתי הספר הכנסייתיים הללו, שיעור התקציבים שהם מקבלים כשעושים את כל החישובים, זה כמעט שליש ולא 75%.

יוסף ג'בארין: זה כאילו 35% לכל היותר ממה שמקבל תלמיד בבית ספר יסודי רשמי.

יוסף ג'בארין: ואז יש לך פער תהומי בהוצאות של בית הספר.

יוסף ג'בארין: זה לא 25%, הלוואי שזה 25%.

יעקב מרגי: זה לא 25%.

יוסף ג'בארין: והפער הזה מתגלגל פשוט אל ההורים.

יוסף ג'בארין: ולכן יש כאן קושי.

יוסף ג'בארין: מצד אחד אנחנו רוצים להקל כמובן על ההורים, אבל מצד שני אתם שמים את בתי הספר האלה במצב אבסורדי.

יוסף ג'בארין: מממנים רק שליש באופן השוואתי ממה שממומן בבתי הספר הרשמיים ואז אומרים להם יש לכם תקרה של 2,000 או 3,000 שקלים, אז איך הם יסתדרו?

יוסף ג'בארין: ולכן אני רואה שהבעיה מתחילה מלכתחילה כשאתם לא משלמים באמת את ה-75%.

יוסף ג'בארין: תודה.

יעקב מרגי: חבר הכנסת מאיר כהן.

מאיר כהן: בתי הספר הכנסייתיים לא מוכנים להצטרף לרשויות.

יוסף ג'בארין: בסדר, אבל מה זה קשור?

יוסף ג'בארין: הם אומרים אנחנו מתחילים עם 75%.

יוסף ג'בארין: הם אומרים אנחנו מתחילים עם 75% שישלמו לנו את ה-75%.

מאיר כהן: לא, אבל אני חייב להגיד - - -

יעקב מרגי: מאיר, אומר לך חבר הכנסת ג'בארין, כשאומרים 75% זה כבר ממזמן לא 75%.

מאיר כהן: לא, אבל בבתי הספר הכנסייתיים - - -

יוסף ג'בארין: טוב, משרד האוצר הודה שזה - - -

מאיר כהן: בבתי הספר הכנסייתיים המבנים שייכים לכנסייה וכשבאים אליהם, אני ראיתי את זה ברמלה ובלוד, כשבאים ואומרים להם תצטרפו לבעלות, אנחנו נתחזק אותם, הם אומרים לא.

מאיר כהן: לכן הם - - - אני רוצה להוסיף.

יוסף ג'בארין: רק חשוב לי לשמוע.

יעקב מרגי: הוא ישיב אחר כך.

יעקב מרגי: תרכז הכל.

יעקב מרגי: בבקשה מאיר.

מאיר כהן: לא, בסדר, אני דיברתי.

יעקב מרגי: איתן ברושי, בבקשה.

איתן ברושי: אני חושב שהדיון הזה דומה למה שהיה פה ברשותך יושב הראש גם לפני שנה והשאלה המרכזית לפי דעתי היא, וראיתי עכשיו ששר החינוך משקיע הרבה כסף בפרסום יקר בתקשורת למען חמש יחידות ושיפור הלימודים ואולי יש גם תוצאות במתמטיקה ובמדעים.

איתן ברושי: זאת אומרת שמשרד החינוך צריך להגיד בעצם למה הוא רוצה להגיע, משום ששאלת ההוצאות של ההורים היא לא רק כמה משלמים לבית הספר, אלא גם מה מוציאים אחר כך בבית.

איתן ברושי: הרי חלק גדול מהיכולת להתמודד עם מה שנדרש בבית הספר, מחייב את ההורים לתת את שיעורי העזר ואת התוספות בבית הפרטי של כל אחד ואחד.

איתן ברושי: ולכן השאלה של כלל ההוצאות היא לא רק כמה משלמים לבית הספר שהוא מפוקח, אלא גם כמה עולה מעבר למסגרת הזאת שפה מדברים עליה.

איתן ברושי: ולכן אני חושב שאחת השאלות שלא הוזכרו פה בדיון, אדוני יושב הראש, זה גודל הכיתה.

איתן ברושי: שר החינוך הוביל מהלך של כיתות א' ו-ב' ואני לא יודע אם אחרי שעצרו את הקייטנות ב-ג' ו-ד' עכשיו יעצרו גם את גודל הכיתה ב-א' ו-ב', אחרי שעשו מסיבות גדולות.

איתן ברושי: צריך להגיד שכאן היחס בין מספר התלמידים למורים הוא אחת ההוצאות הגדולות של בתי הספר, ברצון לא להכביד על מורה עם כמות, עם מספר (לא אומרים כמות), גדול של תלמידים.

איתן ברושי: לכן השאלה היא לא רק כמה משלמים גם מה עושים עם הכסף.

איתן ברושי: האם למשל זה צמצום גודל הכיתה, שהוא מאד חשוב ליכולת לקיים את הרמה הנדרשת.

איתן ברושי: האם מדובר על חיזוק מגמות מסוימות.

איתן ברושי: אני אבל כן רוצה להדגיש את האוטונומיה של בתי הספר ואני יכול לומר, דיברנו על זה גם בנסיעות לפולין, יש פה הרבה יותר מאשר להראות בטבלה המצומצמת את ההוצאות בגין חינוך.

איתן ברושי: והשאלה היא בעיקר גודל תקציב המדינה ולמה מכוונים אותו.

איתן ברושי: ולכן אני חושב שאוטונומיה של בתי הספר זה דבר שצריך לשמור עליו והסכמות של הורים צריך לכבד, והרגישות למי שלא יכול לעמוד בחלק מהדרישות, צריך להקפיד על כך ודיברנו על יצירת קופה בבית ספר גם למי שצריך עזרה.

איתן ברושי: והשאלה של גודל הכיתה, נראה לי, אדוני יושב הראש, צריך לטפל ולדרוש איך מתקדמים בהפחתת מספר התלמידים בכיתה.

איתן ברושי: ואני רוצה להגיד משפט אחרון.

איתן ברושי: מי זה פה מייצג את ההורים?

איתן ברושי: אתם קבועים.

איתן ברושי: אני חושב שהגיע הזמן - - -

יעקב מרגי: סוף סוף יש יציבות שלטונית, אתה רוצה שלא תהיה?

איתן ברושי: מעולה.

<זאב גולדבלט: אני לא רואה בזה עלבון, להיפך.

יעקב מרגי: זו מחמאה.

איתן ברושי: לא, קבועים שבאים אני מעריך את זה.

יעקב מרגי: מתמידים.

מאיר כהן: אני חייב לציין שהם לא מקבלים על זה שכר והם גם משלמים על הדלק שלהם כשהם באים לכאן.

איתן ברושי: אמרתי, לכן אני מעריך את זה.

איתן ברושי: אני חושב שהגיע הזמן לעבור לחמישה ימי לימוד בכל מערכת החינוך בכל העולם.

איתן ברושי: זה יקטין את ההוצאות.

יעקב מרגי: אתה יודע שהילדים אחרי החופשה הארוכה עדיין בבית היום.

יעקב מרגי: לבושתי הערתי את הבן שלי, הוא אומר לי מה, אתה יושב ראש ועדת חינוך, אתה לא יודע שלא לומדים?

איתן ברושי: אדוני יושב הראש, יושב פה המגזר הערבי שכל השנים לומד חמישה ימים.

יעקב מרגי: המורים עובדים קשה כנראה.

איתן ברושי: תן לי.

איתן ברושי: כל העולם המערבי שאליו אנחנו רוצים להידמות וכל ההישגים שהגיעו ואליהם אנחנו רוצים להשתוות, השיגו אותם בחמישה ימים.

איתן ברושי: אני חושב שהגיע הזמן וגם בהתיישבות שאני בא ממנה עשינו את זה מזמן, כולל בתי ספר דתיים, של יישובים דתיים.

איתן ברושי: אני אומר שהגיע הזמן לפי דעתי לעבור לחמישה ימי לימוד.

איתן ברושי: זה דבר שגם יהיה יותר יעיל וגם יותר נכון.

יעקב מרגי: אני מוכן, בתנאי שנתחיל לספור את ימי הלימודים בפועל.

יעקב מרגי: נצמצם את החופשות ונעבור לחמישה ימים.

איתן ברושי: ועוד אני מציע לקיים פה דיון - - -

<זאב גולדבלט: להאריך את יום הלימודים ליום לימודים ארוך.

איתן ברושי: רגע, אני לא סיימתי.

איתן ברושי: עשינו את זה ולא הגענו לפחות תוצאות וגם יום שישי הוא יום מקוצר, בחלק מהמקומות גם מקוצר מאד וגם עלויות של הסעות, כולל מקומות שאתה מכיר.

איתן ברושי: לכן אני חושב שחלק מההתייעלות וגם מהאפקטיביות ובגיל הרך זה גם יחסוך יום חופשה למטפלות, שיום החופשה יהיה יום שישי.

איתן ברושי: הגיע הזמן לעבור לחמישה ימי לימוד.

איתן ברושי: זה לא צריך לפגוע בשום דבר, זה יחזק את המערכת ומהעולם אפשר ללמוד שזה טוב.

יעקב מרגי: יש לך רעיונות שצריך לקיים עליהם דיון, אבל אנחנו כרגע נצמדים לסוגית ישיבת המעקב – תשלומי הורים.

יעקב מרגי: בבקשה, דב חנין.

דב חנין: תודה לך אדוני יושב הראש, תודה על כינוס הישיבה החשובה הזו.

דב חנין: אנחנו עוד לא שמענו בצורה מקיפה את הממצאים של מרכז המחקר והמידע של הכנסת, אבל כאשר אנחנו נשמע אותם ואני מקווה שזה יקרה מיד, אנחנו נראה הרבה בעיות נוספות לאלה שאתם תיארתם לנו, מכובדי, אנשי משרד החינוך.

דב חנין: אנחנו נראה מצבים שבהם אין דיווחים, בכלל אין דיווחים.

דב חנין: אנחנו נראה מצבים שבהם העלויות האמיתיות של ההורים הם 8,000 שקלים, הרבה מעבר ל-6,000 שאתם מדברים עליהם.

דב חנין: אני רוצה לומר לכם שהטענה שלי היא לא למנהלי בתי הספר.

דב חנין: אני חושב שאנחנו יצרנו מערכת לא נכונה בהתנהלות של מערכת החינוך שלנו, כאשר נחנו הפכנו את בתי הספר ליחידות כלכליות וכאשר אנחנו בעצם מטילים על מנהלי בתי הספר את התפקיד לאזן את התקציב של בית הספר עם כל מיני תוספות ודרישות וצורך להגביר ולתגבר ולחזק את המערכת וגם לעמוד בתחרות מול בתי ספר אחרים.

דב חנין: כל התפיסה הזו של איך נראים בתי הספר היא תפיסה מוטעית לחלוטין.

דב חנין: חבר הכנסת ברושי, אני לגמרי בעד אוטונומיה של בתי ספר בהיבט החינוכי, בהיבט הערכי, לגמרי.

דב חנין: אבל לחשוב שבתי ספר יכולים להיות יחידות כלכליות זאת תפיסה, לטעמי מטורפת, שמטילה על מנהלי בתי הספר תפקיד בלתי אפשרי בכלל.

דב חנין: בלתי אפשרי.

דב חנין: מערכת החינוך צריכה להיות מערכת אחת, אינטגרטיבית.

דב חנין: בתי הספר צריכים להיות יחידות במסגרת מערכת החינוך, בכל הנוגע להתנהלות הכלכלית שלהם.

דב חנין: ככל שאנחנו לא נמצאים במקום הזה, התוצאה היא שמנהלי בתי ספר יידחפו לגבות כסף, כי הם רוצים לאזן את התקציבים של בית הספר, הם רוצים לספק כמה שיותר דברים לתלמידים, בוודאי במציאות של תחרות בין בתי הספר וככה אנחנו יוצרים איזה שהוא מנוע של אינטרסים, שאתם לא תוכלו לעמוד בפניו, עם כל הרצון שלכם לפקח ולנהל וכדומה.

דב חנין: המפקחים גם הם נמצאים במין מצב בלתי אפשרי.

דב חנין: אני לא במקרה שאלתי כמה מצבים יש שבהם המפקח אומר למנהל אני לא רוצה לאשר לך.

דב חנין: המנהל בא ואומר – אני מבקש והמפקח אומר אני לא רוצה.

דב חנין: כי גם הם נמצאים באיזו שהיא מצוקה בלתי אפשרית.

דב חנין: ולכן אדוני יושב הראש, אני מציע שאנחנו ננהל דיון בוועדה הזו בעתיד, וזה דיון מאד מאד גדול, ערכי ומאד מסובך, על שאלת ההתנהלות הכלכלית של מערכת החינוך - האם לא הגיע הזמן לשחרר את מנהלי בתי הספר מהצורך לנהל אותם כיחידות כלכליות.

דב חנין: תודה רבה.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: חבר הכנסת טרכטנברג ולאחר מכן נראה את המצגות, גם של מרכז המחקר והמידע של הכנסת וגם של מר יוסי אביבי, מטעם ההורים שהציפו את הסוגיה במודיעין.

יעקב מרגי: בבקשה.

מנואל טרכטנברג: כן, בעקבות גם הדברים של חבר הכנסת דב חנין.

מנואל טרכטנברג: תראו, כשפרצה המחאה בשנת 2011, לפני כחמש שנים עוד מעט, הנושא הזה צף בכל חומרתו ולמה?

מנואל טרכטנברג: מכיוון שהסתבר שהתשלומים שנדרשים הורים לשלם בבתי הספר הוא כאמור מרכיב מאד מרכזי ביוקר המחייה שלהם וגם מקור של אי שוויון.

מנואל טרכטנברג: כי הרי כל המנגנון הזה, הרי מה הוא עושה?

מנואל טרכטנברג: הוא גורם לכך שבאותם אזורים, באותם בתי ספר שיש אוכלוסיות חזקות ההורים משלמים ושמענו תעריף של סלקציה גם.

מנואל טרכטנברג: כי בית ספר מתחיל לגבות כספים רבים.

מנואל טרכטנברג: אז מה לעשות?

מנואל טרכטנברג: אלה שלא יכולים לשלם נפלטים ובאות אוכלוסיות יותר חלשות כי הרמה עולה וכו'.

מנואל טרכטנברג: זה מאד דומה למה שקורה למערכת הבריאות, עם הרופאים הפרטיים והשר"פ וכו', וקיצור תורים וכו'.

מנואל טרכטנברג: בדיוק אותו דבר.

מנואל טרכטנברג: לתהליך הזה אני קורא תהליך של הטלת מס סמוי.

מנואל טרכטנברג: הרי יש את המיסים שאנחנו מכירים אותם – מס הכנסה אתה משלם, מצפה לשירותים.

מנואל טרכטנברג: הממשלה ובפרט בעבר, זה הופסק, אבל לדעתי זה חוזר, הייתה במתווה של הורדת מס.

מנואל טרכטנברג: לכאורה הכל טוב, מורידים מס וראה זה פלא, מערכת החינוך לא קורסת.

מנואל טרכטנברג: למה לא?

מנואל טרכטנברג: מכיוון שבעצם מטילים מס סמוי על ההורים ש - - -

<זאב גולדבלט: הוא ממש לא סמוי.

מנואל טרכטנברג: בסדר.

יעקב מרגי: לא, לא, בהגדרה.

יעקב מרגי: הוא התכוון שהוא סמוי בהגדרה.

מנואל טרכטנברג: הוא סמוי בהגדרה.

יעקב מרגי: הוא לא בהגדרה של התקציב.

מנואל טרכטנברג: הוא לא בא לוועדת הכספים לאישור, ולכן אפשר לעשות את זה.

מנואל טרכטנברג: הדבר הזה הפך ממש לאחת הבעיות המרכזיות לא רק בתחום החינוך, בתחום הכלכלי חברתי במדינת ישראל ואי אפשר.

מנואל טרכטנברג: תראה, אני מאד מעריך את המערכת הזאת שעשיתם, מערכת אפיק.

מנואל טרכטנברג: באמת.

מנואל טרכטנברג: אבל זה קלאסי, זה דרך כאילו, אתה יודע, להשלים עם התופעה ואז למנוע את הביטויים הכי חריפים של התופעה ושיהיה תחת איזו שהיא שתיקה.

מנואל טרכטנברג: זה לא לטפל בתופעה העמוקה יותר ואני לא בא בטענות אליכם, כי אתם עושים כמיטב יכולת

מנואל טרכטנברג: כם עם המערכת הזאת.

מנואל טרכטנברג: לכן אני אומר, אדוני יושב הראש, אכן צריך לקיים דיון על כל התמונה הגדולה – כמה כסף זה מהמדינה, כמה מההורים, כמה הולך על התקורה.

מנואל טרכטנברג: דיברנו על הנושא הזה לא מספיק נדון.

מנואל טרכטנברג: התקורה שמשולמת לאותן רשתות, תקורה שמגיעה לעיתים ל-11%.

מנואל טרכטנברג: לאן הולך הכסף הזה?

מנואל טרכטנברג: האם זה חוזר לבתי הספר או שזה - - -

יעקב מרגי: והאם בכלל צריך לשלם תקורה.

מנואל טרכטנברג: ברור.

מנואל טרכטנברג: אבל את כל הדברים האלה צריך לשים על השולחן, כי אם לא הדיון תמיד יהיה חלקי, פרטני ולא נגיע לעומק הנדרש.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: אז בואו נראה נתונים מהמצגת של מרכז המחקר והמידע של הכנסת.

<גור רוזנבלט: ברשותך אני רוצה לסיים את המצגת שלנו עם עוד שני שקפים.

יעקב מרגי: לא, אני מציע שניתן לך את הסיכום של הדברים כדי שנראה תמונה מקיפה.

יעקב מרגי: בבקשה, מרכז המחקר והמידע של הכנסת.

<אסף וינינגר: תודה רבה כבוד יושב הראש.

<אסף וינינגר: המצגת שאני אציג עכשיו מתחלקת לשני חלקים מרכזיים.

<אסף וינינגר: בחלק הראשון אני אתן סקירה קצרה מאד לגבי ההנחיות שתקפות היום על תשלומי ההורים שמותרים לגבייה במערכת החינוך.

<אסף וינינגר: בחלק השני אני אציג ניתוח של נתונים על תשלומי הורים שמשרד החינוך אישר לגבייה במוסדות החינוך השונים בשנת הלימודים הנוכחית במערכת אפיק.

<אסף וינינגר: הניתוח שלנו מתבסס על מסד נתונים שקיבלנו ממשרד החינוך, לפי פילוחים שונים שאנחנו ביקשנו מהמשרד לספק עבורנו.

<אסף וינינגר: ככה – במערכת החינוך נהוגים כבר שנים כמה סוגים של תשלומי הורים.

<אסף וינינגר: לצורך העניין הזה אנחנו נכנה אותם תשלומי ההורים הרגילים.

<אסף וינינגר: התשלומים האלה נחלקים לתשלומי חובה ורשות, השתתפות הורים בהזנה, תכנית לימודים נוספת – מה שקרוי תל"ן ורכישת שירותים מרצון.

<אסף וינינגר: בטבלה הזו אפשר לראות את הסכומים המרביים באותם סעיפים, בחלוקה לשלבי חינוך מ-1,000 שקלים עד 3,000 שקלים, בהתאם לשלבי החינוך.

<אסף וינינגר: לאורך השנים נשמעו טענות על גבייה חריגה של תשלומי הורים, מעבר למה שהותר על ידי המשרד.

<אסף וינינגר: קו פרשת המים בעניין הזה היה דו"ח מבקר המדינה בשנת 2012 שאמר את הדבר הבא: "במרוצת השנים מסתמנת תופעה הולכת וגוברת של גביית תשלומים נוספים מהורי התלמידים, תוך חריגה מהתשלומים המותרים ובלא פיקוח נאות".

<אסף וינינגר: בעקבות דו"ח המבקר משרד החינוך יצא למהלך של הסדרה של הגבייה המוגברת של תשלומי ההורים, הגבייה שהיא מעבר לתשלומים הרגילים שראינו בהתחלה.

<אסף וינינגר: בשנת 2014 פורסמו על ידי המשרד שני חוזרי מנכ"ל שכוללים כללים שמאפשרים במקרים מסוימים ובתנאים מסוימים גבייה מוגברת של תשלומי הורים.

<אסף וינינגר: החוזרים האלה עוסקים בתשלומים במוסדות ייחודיים, בתשלומים עבור תכנית לימודים נוספת תורנית בבתי ספר ממלכתיים דתיים וגם בבתי ספר חרדיים בתשלומים עבור מקצועות לימוד ברמה מוגברת ובתשלומים עבור שכר לימוד במוסדות לא רשמיים.

<אסף וינינגר: במוסדות ייחודיים, כפי שאפשר לראות, הסכומים נעים בין 2,800 ל-4,500 שקלים בבתי הספר היסודיים.

<אסף וינינגר: התשלומים האלה אגב כוללים גם את התשלומים הרגילים שהראיתי בתחילת המצגת.

<אסף וינינגר: בבתי הספר העל יסודיים התשלומים יכולים להגיע עד 6,400 שקלים.

<אסף וינינגר: יש אפשרות לקבל גם תוספת של עוד 400 שקלים ואז מגיעים ל-6,800 שקלים שעליהם דיבר המשרד.

<אסף וינינגר: תשלומים עבור תכנית לימודים נוספת, הסכומים פחות או יותר דומים, כפי שאפשר לראות.

<אסף וינינגר: סוג נוסף של תשלומי הורים זה תשלום עבור מקצועות לימוד ברמה מוגברת.

<אסף וינינגר: הגבייה הזו מוגבלת לשני מקצועות התמחות ברמת חמש יחידות לימוד.

<אסף וינינגר: הסכום המרבי לגבייה לתלמיד בשנה זה עד 1,500 שקלים.

<אסף וינינגר: עוד סוג של תשלום אליו מתייחס אחד החוזרים הוא שכר לימוד במוסדות לא רשמיים.

<אסף וינינגר: מה שהמוסדות האלה בעצם יכולים לגבות זה את הדלתא בין מה שתקציב המדינה, התקציב שמתקבל מהמדינה לבין 100 שעות לימוד פלוס תקורה בשיעור של 15%.

<אסף וינינגר: בשנת הלימודים הנוכחית רשאים כ-490 מוסדות לגבות שכר לימוד.

<אסף וינינגר: 57% מהם רשאים לגבות שכר לימוד בסכום של עד 3,000 שקלים.

<אסף וינינגר: 43% בסכום של למעלה מ-3,000 שקלים.

<אסף וינינגר: רק נתון נוסף שלא מופיע כאן, מתוך 490 המוסדות האלה, 400 מהם, לפי בדיקה שאנחנו ערכנו, לא מדווחים במערכת אפיק.

<אסף וינינגר: 400 מתוך 490 לא דיווחו במערכת אפיק על הסכומים שהם מתכוונים לגבות.

<אסף וינינגר: לא שכר הלימוד ולא תשלומי ההורים האחרים.

יוסף ג'בארין: לא מדווחים?

יוסף ג'בארין: אין פיקוח, אין כלום.

<אסף וינינגר: לא.

יעקב מרגי: בוא נשמע, הלאה.

יעקב מרגי: משרד החינוך יתייחס בסוף.

<אסף וינינגר: על פי החוזרים, מוסד שמקיים תכנית ייחודית וגם מקצוע מוגבר או תכנית תורנית נוספת, לא רשאי לגבות סכום שגבוה מהסכום המרבי לגבייה עבור אחת מהתכניות.

<אסף וינינגר: כלומר, אם מוסד גבה את הסכום המרבי עבור תכנית ייחודית, הוא לא יכול לקבוע סכום נוסף עבור מקצוע מוגבר או עבור תכנית תורנית.

<אסף וינינגר: עכשיו אני אעבור לניתוח שעשינו על מסד הנתונים של מערכת אפיק.

<אסף וינינגר: כפי שאמר גור, כל בית ספר חייב בדיווח במערכת הזו על תשלומי ההורים שהוא מתכוון לגבות מההורים.

<אסף וינינגר: במערכת הזו אפשר לראות מי דיווח ומי לא דיווח, מי דיווח אבל לא קיבל אישור ולגבי אלה שקיבלו אישור, באיזה סכומים מדובר.

<אסף וינינגר: פה אנחנו יכולים לראות דוגמא לחוזר תשלומים מאושר לשנת הלימודים הנוכחית בתיכון לאומנויות בירושלים.

<אסף וינינגר: תיכון עם כיתות משכבה ז' עד כיתה י"ב.

<אסף וינינגר: אפשר לראות את התשלומים המאושרים - - -

יוסף ג'בארין: מה זה?

יוסף ג'בארין: מוכר לא רשמי?

מאיר כהן: רשמי.

<אסף וינינגר: זה תיכון.

<אסף וינינגר: הוא לא ייחודי במקרה הזה.

יעקב מרגי: תיכון במאה אחזו.

<אסף וינינגר: אפשר לראות את הסעיפים, את סעיפי הגבייה שאושרו בחלוקה לפי שלבי חינוך.

<אסף וינינגר: אפשר לראות שהסכום המרבי שאושר לגבייה בבית הספר הזה הוא בכיתה י"ב – סכום של 2,693 שקלים.

<אסף וינינגר: כאן אפשר לראות בתרשים הזה את סטאטוס אישור גביית תשלומי ההורים באפיק בשנת הלימודים הנוכחית.

<אסף וינינגר: אפשר לראות ש-68% מהמוסדות אושרו, דיווחו ואושרו.

יעקב מרגי: אישרו להם?

יעקב מרגי: מתוך הבקשות 68% מאושרים?

יעקב מרגי: שהוגשו?

<אסף וינינגר: מתוך המוסדות שחייבים באישור – 68% הגישו ואושרו.

<אסף וינינגר: כולם חייבים.

יעקב מרגי: כולם חייבים.

יעקב מרגי: לכן שהוגשו, בוא נאמר את זה.

<אסף וינינגר: שליש מהמוסדות או שלא אושרו – זה שני אחוזים, או שלא דיווחו בכלל במערכת על כוונה שלהם לגבות תשלומי הורים.

<אסף וינינגר: לגבי הנתון של בתי הספר שלא דיווחו, אפשר בעצם לומר שבתי הספר האלה נמצאים מחוץ לרדאר של משרד החינוך מבחינת תשלומי ההורים שהם מתכוונים לגבות ואין לנו אינדיקציה בעצם על כמה הם גובים.

יעקב מרגי: 4,557 - מה זה המספר הזה?

<אסף וינינגר: זה כל בתי הספר שחייבים בדיווח.

מאיר כהן: בקיצור, יותר מ-2,000 לא דיווחו.

<אסף וינינגר: עכשיו, אותם בתי ספר שלא דיווחו - - -

מאיר כהן: כמה לא דיווחו?

<אסף וינינגר: לא דיווחו או לא אושרו.

מאיר כהן: לא אושרו ולא דיווחו, כמה?

<אסף וינינגר: 1,469 מוסדות.

מאיר כהן: מטורף, מה?

<אסף וינינגר: לגבי המוסדות שלא דיווחו או אושרו, אם נחלק אותם - - -

מאיר כהן: זה נתון מדהים.

<אסף וינינגר: נחלק אותם לפי פיקוח, אז 62 מהמוסדות האלה הם בחינוך החרדי, 17% מהמוסדות בחינוך ה - - -

יעקב מרגי: גור, אתה מבין למה שאלתי אם גם המוכר שאינו רשמי מחויב בדיווח באפיק?

<גור רוזנבלט: כן, אבל צריך לומר את האמת.

<גור רוזנבלט: המגזר החרדי בכלל לא היה בסיפור הזה עד לפני שנה.

יעקב מרגי: בסדר.

<גור רוזנבלט: בסדר?

<גור רוזנבלט: זאת אומרת אנחנו היינו - - -

יעקב מרגי: זו גם תשובה.

יעקב מרגי: אין ספק.

<גור רוזנבלט: לא, אנחנו מגדירים שם.

<גור רוזנבלט: זה נכון.

<גור רוזנבלט: צילום המצב הזה הוא נכון.

<גור רוזנבלט: אני לא מתווכח עם הנתון הזה.

<גור רוזנבלט: זה נתון שאנחנו העברנו, אבל צריך להסתכל רגע על המגמה.

<גור רוזנבלט: אם בעבר במגזר החרדי אף בית ספר לא דיווח באפיק, היום יש לנו אני חושב משהו כמו 30 - - -

יעקב מרגי: 38.

<גור רוזנבלט: לא, לא, זה לא.

<גור רוזנבלט: יש לנו אחוזים ניכרים במגזר החרדי שכבר מדווחים באפיק והאחוז הזה הולך וגדל.

<גור רוזנבלט: בעבר גם לא היינו כל כך מפקחים על המגזר החרדי, אבל היום יש לנו.

<גור רוזנבלט: זאת אומרת צריך להסתכל על זה.

<גור רוזנבלט: אני לא מתווכח עם הנתון הזה, הוא נתון אמיתי, אבל המגמה היא שמספר בתי הספר שלא מדווחים באפיק הולך וקטן משנה לשנה.

מאיר כהן: אני רוצה לשאול עוד משהו.

מאיר כהן: אתה יודע מה, אני הולך איתך, אבל תסתכל, יש שם 100 וכמה, 116 בתי ספר ו-316 בתי ספר שלא דיווחו.

<גור רוזנבלט: איפה?

מאיר כהן: ממלכתי וממלכתי דתי, הם לא דיווחו.

מאיר כהן: מה נעשה עם המנהלים האלה?

מאיר כהן: זה המון.

מאיר כהן: 300 בתי ספר שלא מקבלים אישור מהמפקחת על קליק במחשב, מה קרה איתם?

מאיר כהן: האם הם קיבלו איזה עיצום?

מאיר כהן: מישהו התייחס אליהם?

<גור רוזנבלט: אז אני אומר, אנחנו הולכים ומשנה לשנה מצמצמים בצורה משמעותית את המספר.

<גור רוזנבלט: דרך אגב, צריך לומר את האמת.

<גור רוזנבלט: הרבה מאד מבתי הספר האלה פשוט לא גובים, לכן הוא לא בא אלי - - -

מאיר כהן: יש בתי ספר בארץ שלא גובה?

<גור רוזנבלט: יש.

<גור רוזנבלט: בתי הספר במגזר הבדואי לא גובים בכלל.

<גור רוזנבלט: אנחנו רואים הרבה בתי ספר במגזר הבדואי שלא גובים בכלל.

<גור רוזנבלט: יש גם בתי ספר אחרים שלא גובים בכלל.

יעקב מרגי: התיכון של הבן שלי לא גובה.

<גור רוזנבלט: חלקם לא באים כי הם לא גובים.

יעקב מרגי: נכון, אמיתי.

יעקב מרגי: לא גובה.

מאיר כהן: לא גובה לטיולים, לא גובה כלום?

יעקב מרגי: לא, יש את הסכום שמאושר.

יעקב מרגי: אין שום תוספת מעבר לזה.

יעקב מרגי: יצאת לטיול אתה משלם, לא יצאת אתה לא משלם.

<זאב גולדבלט: גם בתי ספר שעובדים לפי החוזר שאושר כאן בוועדה, חייבים להעביר את הדו"ח באפיק.

יעקב מרגי: באפס.

יעקב מרגי: שידווח באפס.

<זאב גולדבלט: לא, לא, לא באפס.

<זאב גולדבלט: בסכומים שאושרו על ידי הוועדה.

יעקב מרגי: אני אומר מי שלא גובה בכל מקרה חייב דיווח.

<זאב גולדבלט: אם בית הספר גובה כסף זה חייב לעבור דרך אפיק.

<גור רוזנבלט: עכשיו לגבי ההערה של חבר הכנסת מאיר כהן.

<גור רוזנבלט: יש אצלי במינהל אגף שנקרא אגף אכיפה, יושב פה דודי כהן, מנהל האגף ואנחנו בהחלט פותחים בחקירות נגד בתי ספר כאלה שגובים ללא אישור.

<גור רוזנבלט: קודם כל להבין מה פתאום גובים בלי אישור, אחרי זה בודקים גם מה נעשה עם הסכומים שנגבו, כי ברור שכשסכום נגבה בלי אישור הוא גם לא מפוקח ואנחנו בהחלט עושים.

<גור רוזנבלט: דרך אגב, היו גם מקרים שדרשנו להחזיר כסף להורים, במצבים שבהם הגבייה לא הייתה על פי הנהלים שלנו.

<גור רוזנבלט: אז בהחלט נעשה הרבה, אבל זה צילום של תמונת מצב.

<גור רוזנבלט: אני מתחייב לכם כשנבוא לפה שנה הבאה, המצב יהיה עוד יותר טוב.

<גור רוזנבלט: זאת אומרת זה הולך ומשתפר בהקשר הזה.

<אסף וינינגר: כפי שאמרתי בתחילת דברי, הנתונים האלה הם על בתי ספר שלא דיווחו ואין לנו אינדיקציה בעצם על כמה הם גובים.

<אסף וינינגר: יכול להיות שהם לא גובים בכלל, יכול להיות שהם גובים מעט ויכול להיות שהם גובים סכומים חריגים.

<אסף וינינגר: בתי הספר האלה נמצאים מחוץ לרדאר ואין לנו ידיעה לגבי מה קורה בהם בעצם.

<אסף וינינגר: זו חלוקה של אותם מוסדות שלא דיווחו או לא אושרו לפי שלב חינוך.

<אסף וינינגר: 60% מהמוסדות הם בשלב החינוך היסודי וכ-40% בשלב החינוך העל יסודי.

<אסף וינינגר: כאן אנחנו יכולים לראות נתונים של התפלגות התשלומים שאושרו לגבייה על ידי המשרד בבתי הספר שאושרו, שדיווחו באפיק ואושרו.

<אסף וינינגר: אנחנו יכולים לראות, ואני רק אגיד קודם שהנתונים לא משקפים בהכרח את הגבייה בפועל.

<אסף וינינגר: זה אנחנו לא יודעים מה הגבייה בפועל, אלא רק את מה שאושר על ידי ה - - -

יעקב מרגי: בסדר.

יעקב מרגי: חזקה עלינו ש - - -

<אסף וינינגר: מה שאפשר לראות כאן זה ש-91% מהמוסדות, הסכום שאושר להם הוא עד 3,000 שקלים ול-9% מהמוסדות אושר להם סכום של למעלה מ-3,000 שקלים בשנה לתלמיד.

<אסף וינינגר: זו התפלגות של המוסדות שגובים - - -

יעקב מרגי: תחזור לשקף הקודם.

יעקב מרגי: תראה, אני איש מספרים.

יעקב מרגי: אם החלק הארי נמצא בטווח של מ-1,000 עד 2,000, זאת אומרת שמערכת החינוך יכולה להתקיים די טוב בלי הפלח הזה מ-2,000 עד 10,000 שקלים או 11,000 שקלים.

יעקב מרגי: השאלה היא האם הצר שווה בנזק המלך.

יעקב מרגי: בוא נגיד לצורך האיזון, אני מקבל מיילים זועמים מהורים – מה אתה מפריע לנו?

יעקב מרגי: אנחנו רוצים להשקיע.

יעקב מרגי: אדרבא, שיעשו.

יעקב מרגי: אין לי בעיה.

יעקב מרגי: אני יודע, יש חוק חינוך חינם, יש קבוצת הורים שרוצה להשקיע בילדים, יתכבדו, יקימו לעצמם בית ספר פרטי ללא השתתפות המדינה.

יעקב מרגי: המדינה לא יכולה לעודד פערים כאלה בין ילד לילד.

יעקב מרגי: יש חוק חינוך חינם במדינת ישראל.

יעקב מרגי: ככה זו ההשקפה.

יעקב מרגי: אנחנו נתקדם מזה, נראה מה תפיסת העולם הזאת.

יעקב מרגי: כי אם אני רואה שאנחנו מנהלים מערכת ענקית ויוצרים פערים, כולה כולה, החלק הארי נמצא למטה – מ-1,000 עד 2,000 שקלים השאלה היא למה אני צריך ליצור את המסלול הזה המקביל?

יעקב מרגי: לתת נתיב מקביל, ואז זה עושק, סליחה.

יעקב מרגי: ואני רוצה לומר לכם, שלא תחשבו שמי שגר ביישוב מסוים אז חזקה עליו שהוא יכול לעמוד בכל תשלום שמשתים עליו.

יעקב מרגי: במודיעין זה ציבור כלוא.

יעקב מרגי: ההורים במודיעין הם אוכלוסייה כלואה ואנחנו נשמע מיד את ההורים עם המצגת.

מרדכי יוגב: רק אם אפשר לשאול מי זה באמת החמישייה הפותחת שם – 11,000 ו-9,000.

<אסף וינינגר: אני יודע להגיד לגבי מי זה האחד שהטווח שלו בין 10,000 ל-11,000 שקלים – ישיבת צבייה בפתח תקווה.

<אסף וינינגר: על יסודי - - -

יעקב מרגי: בוא, החברה הדתיים והחרדיים מובילים בעוולה הזו.

יעקב מרגי: וואלה, צריך לומר את זה בצורה הכי מפורשת והכי ברורה.

יוסף ג'בארין: ועד 2,000, אתה יודע כמה זה באחוזים?

יעקב מרגי: בואו נתקדם.

יעקב מרגי: אנחנו בסוף נחמיץ.

יוסף ג'בארין: עד 3,000 זה 91%.

יוסף ג'בארין: עד 2,000 אנחנו יודעים?

<אסף וינינגר: אפשר לעשות את החישוב, זה עוד אני מניח כמה אחוזים.

יעקב מרגי: תמשיך עם המצגת, תסיים.

<אסף וינינגר: בסביבות - - - 18% גובים מעל 2,000 שקלים.

<אסף וינינגר: זו ההתפלגות של המוסדות שגובים 3,000 שקלים ומעלה לפי שלב חינוך.

<אסף וינינגר: 57% מהמוסדות הם בשלב החינוך העל יסודי ו-33% מהם בשלב החינוך היסודי.

<אסף וינינגר: אלה אותם מוסדות בחלוקה לפי פיקוח – 55% מהם בחינוך הממלכתי דתי, 30% בחינוך החרדי, 13% בממלכתי יהודי, ו-5% בחינוך הממלכתי ערבי.

<אסף וינינגר: אותם מוסדות בחלוקה לפי אשכול חברתי כלכלי, אנחנו יכולים לראות ש-46% מהמוסדות הם באשכולות 1 עד 4, האשכולות הנמוכים.

<אסף וינינגר: 36% באשכולות הבינוניים – 5 עד 6 ו-18% באשכולות הגבוהים, אשכולות 7 עד 9.

<אסף וינינגר: תודה רבה.

יעקב מרגי: בבקשה, יוסי אביבי עם המצגת שלך.

יעקב מרגי: יוסי, רק טלגרפית, בקצרה.

<יוסי אביב: כן, מאד קצר.

<יוסי אביב: את המצגת ברובה הצגנו בפעם שעברה ולכן אני אתחיל רק עם איזו מילת תזכורת ונמשיך הלאה.

<יוסי אביב: תשלומי ההורים שלנו, ואני לא רוצה לדבר על תשלומי הורים אלא על תקורות, כי הדיון פה דין מיצה את הנושא של תשלומי הורים.

<יוסי אביב: אני ספציפית, הילד שלי נמצא בכיתה עם 38 ילדים, שלא יגידו שזו כיתה קטנה ואנחנו משלמים 5,930 שקלים כפי שקבעו.

<יוסי אביב: זה התשלומים שמוסדרים - - -

יעקב מרגי: איזו כיתה?

<יוסי אביב: בכיתה ח'.

<יוסי אביב: 5930 שקלים.

יעקב מרגי: הם מקבלים שלוש ארוחות ביום?

<יוסי אביב: לא מקבלים לא ארוחות ולא הסעות.

יעקב מרגי: לא שוקו, לא לחמנייה, לא כלום?

<יוסי אביב: שום דבר.

יעקב מרגי: שום דבר.

יעקב מרגי: 5,000, זו שערורייה.

יעקב מרגי: כיתה ח'.

<יוסי אביב: זה מאושר באפיק.

<יוסי אביב: בגלל שאנחנו לא מדברים על שכר הלימוד כרגע, כי זה דיון שהוא נפרד, אני מדבר על התקורות שהרשתות לוקחות.

<יוסי אביב: הילד שלי היום נמצא בבני עקיבא ובעיר מודיעין יש לנו שני בתי ספר של בני עקיבא ושני בתי ספר של אמ"ית.

<יוסי אביב: יש גם אורט ויש גם יחד ויזמה, עוד כמה רשתות שהן לא דתיות, אבל בגלל שהילד שלי נמצא בבית ספר מסוים, אז אני יכול לתת נתונים על בית הספר הספציפי הזה.

<יוסי אביב: אבל משיחות עם יושבי ראש של בתי ספר דומים, המצב הוא דומה.

<יוסי אביב: בגלל שאנחנו מדברים על התקורות ולא על התשלומים, אני בפעם שעברה הצגתי את השקף הזה ואחר כך פניתי עם השקף הזה לכל הגורמים במשרד החינוך ובעירייה, כדי שישללו לי את השקף, שיגידו לי שהוא לא נכון.

<יוסי אביב: המדינה נותנת לצורך העניין, לצורך הדוגמא, כי בחטיבה זה 36.5 שעות ובתיכון זה 41.5 שעות, אז לצורך הדוגמא.

<יוסי אביב: אם המדינה מעבירה 40 שעות לבית ספר מסוים, אם בית הספר נשאר כבית ספר עירוני, מחלחל למטה 40 שעות.

<יוסי אביב: אם ההורים רוצים 7 שעות תל"ן מאושר באפיק וכו', הם למעשה משלמים על 7 שעות שלפי הטבלה הקודמת, אם זו כיתה שהיא גדולה זה 200 שקלים לתל"ן.

<יוסי אביב: יוצא 1,400 שקלים תוספת.

<יוסי אביב: בבתי ספר שעברו לרשתות שהופרטו, מחשבים את התקורה, שתיכף אנחנו נדבר עליה, מסך הכנסות המוסד, כולל תשלומי הורים, כולל תמיכה בדשא ובבינוי ובכיסאות, סך הכנסות המוסד.

<יוסי אביב: ולכן, כשבאים לגזור את התקורה, אין להם מאיפה, כי דשא בסוף זה דשא וקיר זה קיר וזה פוגע בשעות הלימוד.

<יוסי אביב: ומכאן שאנחנו מתחילים עם 36 או 37.

<יוסי אביב: ואז כשבאים להגיע לאותן 47 שעות, צץ לנו סעיף נוסף שמשרד החינוך מאשר אותו, שנקרא הפעלת המוסד אחרי הצהריים, שאם הפעילו 11 שעות תל"ן, אפשר לקחת עוד 600 שקלים מההורים.

יעקב מרגי: בוא, אני רוצה פירוט בסוגיה הזו.

יעקב מרגי: למה ברגע שהפריטו לרשת תיכונים פרטית, הבסיס הופך להיות 36-37?

<יוסי אביב: בגלל שגוזרים את התקורה.

יעקב מרגי: למה?

<יוסי אביב: התשובות זה לא אני, אני אגיד.

<יוסי אביב: גוזרים לנו את התקורה מהמקסימום.

<יוסי אביב: אם רצינו להגיע ל-47, את החישוב - - -

יעקב מרגי: רגע, אני שואל.

יעקב מרגי: אני רוצה לשאול את השאלות - - -

<שמואל ביבר: סליחה, אפשר להבהיר משהו?

יעקב מרגי: מי הדובר?

<שמואל ביבר: אני משנה למנכ"ל מרכז ישיבות בני עקיבא.

יעקב מרגי: אז תשב סביב השולחן, ביקשת רשות דיבור, תקבל.

יעקב מרגי: אני שואל.

יעקב מרגי: המדינה מעבירה 40 שעות בפועל?

<יוסי אביב: כן.

יעקב מרגי: בין אם זה רשות מקומית ובין אם זה רשת חינוך פרטית, מעבירה 40 שעות.

יעקב מרגי: למה התמחור צריך להיות לפי 36-37?

<יוסי אביב: זה בגלל שעושים את ה-5% מהטוטאל.

<יוסי אביב: זאת אומרת שאם ההורים הוסיפו, החליטו שהם רוצים עוד שעות תל"ן, סך הסכום כולו - - -

יעקב מרגי: אז לוקחים תקורה גם על ההורים וגם על המדינה.

<יוסי אביב: לוקחים תקורה גם מכספי הורים וגם מהמדינה.

יעקב מרגי: ומשיתים אותה על ההורים.

<יוסי אביב: התשובה היא - - -

<שמואל ביבר: סליחה, יש פה נתונים לא נכונים, אני מצטער.

<שמואל ביבר: נתונים בסיסיים.

<שמואל ביבר: יש לחטיבת הביניים מתנה.

<שמואל ביבר: תקן ליבה בחטיבת הביניים.

<שמואל ביבר: תקן הליבה בחטיבת הביניים מדבר על 109 שעות לשלוש שנים, קרי 36 שעות - - -

יעקב מרגי: תחזור לשקף הקודם.

<שמואל ביבר: סליחה, 36 שעות לכיתה פרונטאלית, תקן מדינת ישראל.

<שמואל ביבר: ככה הם - - -

יעקב מרגי: אז שאלתי, שאלתי.

<שמואל ביבר: שנייה.

<שמואל ביבר: בחטיבה העליונה המצב הוא הרבה יותר גרוע.

<שמואל ביבר: זה פר קפיטה.

<שמואל ביבר: ובשעה רגילה, בבית ספר - - - הרי יש דיפרנציאציה – אם אתה טכנולוגי, אם אתה עיוני, אם אתה מב"ר.

<שמואל ביבר: אבל בחטיבה העליונה זה שעה לתלמיד.

<שמואל ביבר: אז אם בחינוך הדתי הממוצע הוא בין 26 תלמידים לכיתה, אתה מקבל 26 שעות פרונטאליות לכיתה.

יעקב מרגי: יש לי שאלה, סלח לי אדוני.

<שמואל ביבר: שנייה, שנייה.

יעקב מרגי: לא, יש לי שאלה.

<שמואל ביבר: אני אומר, זה תקנון המדינה - - -

יעקב מרגי: אתה יכול לדבר בפאתוס, אבל אם אני אפספס אותך, אז תן לי לשאול את השאלה, בסדר?

<שמואל ביבר: אוקיי.

יעקב מרגי: אני שאלתי שאלה ואני חוזר עליה ומתעקש.

יעקב מרגי: במוסד תיכון עירוני המדינה מתקצבת 40 שעות הוראה שבועיות?

<שמואל ביבר: התשובה היא לא.

יעקב מרגי: גור?

<גור רוזנבלט: המדינה מתקצבת בכל מוסד לפי המאפיינים המיוחדים שלו.

<גור רוזנבלט: אני רוצה - - -

יעקב מרגי: לא, לא, בוא.

יעקב מרגי: רשות מקומית, איזה מוסד?

יעקב מרגי: אני רשות מקומית, יש לי תיכון עירוני.

יעקב מרגי: מכובדי, אני נתתי לך רשות דיבור בהתפרצות, אל תתפרץ באמצע.

יעקב מרגי: אני רשות מקומית, יש לי תיכון עירוני, אני לא הפרטתי.

יעקב מרגי: עדיין לא התקלקלתי.

יעקב מרגי: אני שואל, במצב כזה – אני מקבל מהמדינה 40 שעות הוראה שבועיות?

<גור רוזנבלט: התשובה היא בגדול כן, אבל אני אומר אתה בדרך כלל גם תקבל יותר מזה.

<גור רוזנבלט: בסדר?

<גור רוזנבלט: זאת אומרת בדרך כלל החישוב של שעות ההוראה הוא קשור לשאלה של למשל נניח שהייתי יכול להיכנס לתכנית מסוימת של מצוינות במתמטיקה.

יעקב מרגי: סטנדרטי.

יעקב מרגי: עזוב אותי, בוא.

יעקב מרגי: אל תברחו לי לדברים המיוחדים.

יעקב מרגי: תיכון סטנדרטי שלא הצטרף לחמש יחידות מתמטיקה מוגבר.

יעקב מרגי: תעזוב.

יעקב מרגי: בתיכון הסטנדרטי.

<גור רוזנבלט: לפחות, כן.

יעקב מרגי: 40 שעות שבועיות.

יעקב מרגי: אני שואל אותך שאלה, למה כשהוא עובר לרשת תיכונים פרטית – הוא מתוקצב פחות או מתוקצב ב-40?

<גור רוזנבלט: הוא מתוקצב אותו דבר.

יעקב מרגי: אותו דבר.

<גור רוזנבלט: ההבדל הוא שהרשת שהופרט אליה ניהול התיכון, היא צריכה להתקיים ממשהו.

<גור רוזנבלט: יש לה מטה, יש לה עובדים - - -

יעקב מרגי: בסדר.

יעקב מרגי: אין לי בעיה.

יעקב מרגי: אני שואל אותך שאלה.

יעקב מרגי: למה בתהליך האישור שלך אתה מאפשר תקורה לא רק על החלק היחסי של ההורים, גם על כל סכום התקצוב – שלך ושל ההורים?

<גור רוזנבלט: אני מאפשר תקורה אך ורק על סכומי המדינה, על סכומים ש - - -

יעקב מרגי: יוסי אביבי, אתה הקשבת?

<גור רוזנבלט: ויוסי מכיר את זה מצוין.

<גור רוזנבלט: אמרנו לו את זה לא פעם אחת.

<גור רוזנבלט: התקורה היחידה שאנחנו מתירים זו תקורה מתוך תשלומי המדינה, לא מתוך תשלומי - - -

יעקב מרגי: ספציפית במודיעין עשיתם בדיקה?

<גור רוזנבלט: ספציפית במודיעין יש תיק שנפתח אצלנו באגף האכיפה.

<גור רוזנבלט: יש בדיקה.

יעקב מרגי: זה כבר ארבעה חודשים.

<גור רוזנבלט: בודקים את זה.

<גור רוזנבלט: גם שמוליק היה אצלנו בדיונים וגם יוסי היה אצלנו בדיונים.

<גור רוזנבלט: עוד אין לנו עדיין תשובות סופיות.

<גור רוזנבלט: זה לא יהיה רציני להציג פה משהו שהוא באמצע תהליך, אבל יש בדיקה מאד מאד רצינית שבה אנחנו בודקים בדיוק כמה שעות המוסד הזה ספציפית קיבל, כמה שעות המוסד הזה נתן לתלמידים והא המוסד הזה לקח את התקורה המותרת או לקחת תקורה מעבר לתקורה המותרת.

<גור רוזנבלט: אם יתברר לנו שהתקורה פה הייתה גבוהה מהתקורה המותרת, אנחנו נדרוש מהמוסד להחזיר את זה להורים או לתלמידים.

יעקב מרגי: תגיד לי, הצורך הזה של המוסד להתקיים, לפני שהוא הופרט, זה היה מוטל על הרשות המקומית?

<גור רוזנבלט: נכון.

יעקב מרגי: משרד החינוך זה אחד ממשרדי הממשלה של מדינת ישראל?

יעקב מרגי: זה נעלם מנגד עיניו שיש פה תהליך של התערטלות, של זריקת אחריות?

<גור רוזנבלט: הגוף שבעצם מנחה את השלטון המקומי זה משרד הפנים.

<גור רוזנבלט: למרות זאת, מכיוון שזה נושא שנוגע - --

יעקב מרגי: בנושאי חינוך כפי שידוע לי, מי שמקבל מנדט - - -

<גור רוזנבלט: זה לא נושא - - -

יעקב מרגי: לא, לא, אני לא אוהב, מר גור.

יעקב מרגי: תקשיב - - -

<גור רוזנבלט: אני רוצה - - -

יעקב מרגי: לא, אתה לא יכול.

יעקב מרגי: ברגע שזרקת לא תישאר בלי התייחסות, ובמיוחד לא ממני.

יעקב מרגי: משרד הפנים לא אחראי ולא מעניק את הסמכות של רשות חינוך לרשות מקומית.

יעקב מרגי: רשות חינוך מוענקת מכוח שר החינוך, אז אל תגיד לי משרד הפנים.

<גור רוזנבלט: לא, אני אומר אני רק אמרתי את זה כפתיח לזה ש - - -

יעקב מרגי: אל תגיד.

יעקב מרגי: זה לא שייך לעניין, לא להערה שאני הערתי.

<גור רוזנבלט: הוצאנו חוזר משותף למנכ"לי משרד הפנים ומשרד החינוך, שמנחה את העיריות בצורה מדויקת איך הן מנהלות את התהליך הזה.

<גור רוזנבלט: אנחנו כמובן לא מודדים את זה, אבל אם והיה ורשות מקומית החליטה לקחת תיכון שלה ולהעביר אותו או להמשיך את ההפעלה שלו באמצעות רשות מקומית – איך היא מבצעת את זה.

<גור רוזנבלט: זה יכול להתבצע באמצעות מכרז, מכרז שהוא בעיקרו מכרז שהוא איכותני ולא מכרז שהוא כספי.

<גור רוזנבלט: הגדרנו שם בדיוק מה התקורה המותרת לגבייה של הרשת.

<גור רוזנבלט: זאת אומרת כמה מותר לרשת לגבות תקורה עבור הפעלת המוסד.

<גור רוזנבלט: הגדרנו את הדברים בצורה מאד ברורה.

<גור רוזנבלט: ספציפית כרגע החוזר הזה הוקפא בגלל איזה שהוא דיון, אבל מה-1 בספטמבר החוזר הזה יהיה, אמרו להיות בתוקף והחוזר הזה מגדיר את הדברים בצורה מאד מאד מדויקת וברורה, ככה שלא אמורות להיות יותר בכלל שאלות בסוגיה הזאת.

יעקב מרגי: אני יודע שבתחום העסקי לא יצאו למהלך לפני שהדברים סגורים.

יעקב מרגי: אנחנו קודם כל מפריטים ואחרי 4 שנים מתחילים להוציא חוזר מנכ"ל ואחרי 4 שנים מתחיל להסדיר את כל סוגיות הרישום והפיקוח על גביית תשלומים.

יעקב מרגי: אנחנו קודם כל יוצרים את הבעיה ותוך כדי מתחילים לטפל בה.

<גור רוזנבלט: לא, לא - - -

יעקב מרגי: ככה זה הרושם.

<גור רוזנבלט: הרשתות מנהלות תיכונים במדינת ישראל, חלקן - - -

יעקב מרגי: לא יתכן שתקורה שהייתה מוטלת על הרשות המקומית תושת על ההורים, נקודה.

יעקב מרגי: לא יתכן.

<גור רוזנבלט: היא לא מושתת על ההורים.

יעקב מרגי: בהבנת הנשמע יש לי ידע בסיסי.

יעקב מרגי: יש לי יכולות בסיסיות.

<שמואל ביבר: נאמרים פה דברים מאד קשים, אז אם אפשר טיפה, אם יתאפשר לי לדבר חמש דקות, להציג נתונים.

<שמואל ביבר: הנתונים פה - - -

יעקב מרגי: אתה יודע מה קשה פה?

יעקב מרגי: הדבר הכי קשה פה שהורים נדרשים לשלם בכיתה ח' 5,000 שקלים בשנה לילד.

יעקב מרגי: ואתה יודע מה, אני אגלה לך עוד משהו, שממוצע הילדים במשפחה דתית, אתה יודע, מארבעה ומעלה.

<שמואל ביבר: אבל תן לי.

<שמואל ביבר: אני יש לי ארבעה ילדים בחינוך הדתי, אז אם אפשר להגיד מספר מילים.

יעקב מרגי: לא, אתה כאן בתפקיד של מנכ"ל ישיבות בני עקיבא.

<שמואל ביבר: אני רוצה לומר, בחינוך הדתי יום הלימודים מתחיל בשעה 07:00 בבוקר ומסתיים בשעה 18:00 בערב, או חמש בערב, שש בערב, תלוי באיזה ישיבות.

<שמואל ביבר: עזבו את מודיעין, נגיד גם למודיעין.

<שמואל ביבר: 40% מתקן השעות הוא מעבר לתקן של משרד החינוך.

<שמואל ביבר: קרי, 40% משעות התקן.

<שמואל ביבר: מאות שעות תקן בבית ספר זה על חשבון ההורים.

<שמואל ביבר: עכשיו, בית הספר מפעיל את זה בתשלומי הורים, מעסיק מאות ועשרות מורים עבור השעות האלה.

<שמואל ביבר: אנחנו לא גובים אגורה אחת תקורה מכספי הורים, נקודה.

<שמואל ביבר: ומה אני כן גובה?

<שמואל ביבר: אני מצהיר ותבדקו אותי.

<שמואל ביבר: אגב, במודיעין אני גובה 5%, שזה מהנמוכים בארץ.

<שמואל ביבר: אני גובה שכר לימוד בשתי תחנות קבועות - בשישה, שבעה, שמונה אחוזים.

<שמואל ביבר: רשתות אחרות גם עושות שיפטינג, מעבירות שעות מבית ספר לבית ספר באישור משרד החינוך, דבר שלעולם לא עשינו במרכז ישיבות בני עקיבא.

<שמואל ביבר: הדבר שאנחנו מדברים כבר שנים, כבר שלוש ארבע שנים עם מנהל החינוך הדתי בעיקר כשיצא החוזר, כשאני מעסיק מאות מורים, יש לי עלויות נוספות.

<שמואל ביבר: עזבו את הטיולים, אני לא גובה על זה.

<שמואל ביבר: כשאני מעסיק מורים, יש לי עלויות עתידיות לא נצפות, מעבר לפנסיה.

<שמואל ביבר: מי שמעסיק עובדים יודע שיש פיצויים אם אתה מפטר מורה, יש ימי מחלה, ואנחנו גובים סכום של 4-5% על ה - - -

יעקב מרגי: משרד החינוך לא יודע לתמחר את זה?

<שמואל ביבר: הוא לא מתמחר נכון את זה.

יעקב מרגי: אה, הוא לא יודע לתמחר נכון?

יעקב מרגי: תפנו לבג"ץ.

<שמואל ביבר: הוא לא מעביר 230 שקלים.

<שמואל ביבר: כלומר 7,000 שקלים - - -

יעקב מרגי: אז הכי קל ליפול על ההורים.

<שמואל ביבר: לא, לא.

יעקב מרגי: משרד החינוך לא מתמחר נכון, אני נופל על ההורים.

<שמואל ביבר: שנייה, שנייה, ועדיין כספית ההורים במודיעין, והגשתי מאזנים לגזבר העירייה.

<שמואל ביבר: כל פרוטה, בלי תקורה, כל שקל שההורים שילמו על החינוך החברתי, על שבתות וסמינריונים ועל שעות הוראה – על כל פרוטה ששילמתם קיבלתם מענה כספי ושירות, על כל פרוטה.

יעקב מרגי: תודה, תודה.

יעקב מרגי: יוסי, תסיים את המצגת שלך בבקשה.

יעקב מרגי: תודה.

<יוסי אביב: אני לא רוצה להתייחס ספציפית לבית הספר מודיעין, אלא על נושא של - - -

<שמואל ביבר: אבל זה עלה פה.

<יוסי אביב: אבל בואו נמשיך הלאה.

<יוסי אביב: יש לנו חבר מועצה שלראשונה-.

<יוסי אביב: הנושא הזה עולה 10 שנים ברציפות, וכל פעם בגלל שההורים נחסמים בנתונים, לא מגיעים למסקנות.

<יוסי אביב: הפעם יש חבר מועצה שמשתף איתנו פעולה בתוך המועצה ומוציא לנו דו"חות מתוך גזברות העירייה.

<יוסי אביב: ועכשיו מוצג דו"ח מתוך גזברות העירייה על הלוח - - -

יעקב מרגי: מה אומר הדו"ח הזה?

<יוסי אביב: שבו נאמר שסך ההכנסות היה לצורך העניין 12,565,000 מיליון, ולקחתם דמי ניהול 620,000.

<יוסי אביב: זה 5% מסך הכנסות המוסד, כשהמדינה נתנה לך 8 מליון שקלים וההורים נתנו לך - - -

<שמואל ביבר: לא, אבל משרד החינוך מאפשר לקחת 10% כפי שאתה יודע, 10%.

יעקב מרגי: בוא, בוא, אדוני.

יעקב מרגי: מאחר והתהדרת קודם כל שאתה לוקח רק 5% - - -

<שמואל ביבר: לא, לא - - -

יעקב מרגי: תן תן לי, בוא.

יעקב מרגי: יש פה דיון.

יעקב מרגי: או שאנחנו עושים פה מסחרה או שאנחנו מדברים בעובדות.

יעקב מרגי: התהדרת בזה שאתה לוקח רק 5%?

יעקב מרגי: הציג לך נציג ההורים ואומר לך נכון, אתה לוקח 5% אבל לא רק מתשלומי ההורים, מכל התקורה.

יעקב מרגי: עובדה.

יעקב מרגי: מספרים.

יעקב מרגי: אנחנו יודעים.

<שמואל ביבר: התשובה היא שמתוך כספי הורים – 60% מכספי הורים או 70% מכספי הורים זה בגין שעות הוראה.

<שמואל ביבר: על שעות הוראה, אני דיברתי עם הגזבר, בהנחיית רואה חשבון של העמותה, יש מושג שנקרא עתודה מול יעודה.

<שמואל ביבר: מאזני, זה סעיף מאזני.

יעקב מרגי: אדוני, אדוני, בוא - - -

<שמואל ביבר: אני - - -

יעקב מרגי: לא, לא, אני לא אתן לך, סליחה.

יעקב מרגי: אין לי את הזמן הזה להיכנס להרצאה מאזנית.

יעקב מרגי: אני רק יודע בחשבון פשוט, אם המחזור שלך, של כל המוסד, הוא 12 מיליון שקלים ואתה גובה 600, זאת אומרת שזה 5% על כל התקציב.

<שמואל ביבר: לא, לא.

יעקב מרגי: כן.

יעקב מרגי: זה הנתון.

<שמואל ביבר: לא, זה נתון לא נכון.

<שמואל ביבר: זה מאד פשטני.

יעקב מרגי: טוב.

יעקב מרגי: בבקשה יוסי, תמשיך.

< יוסי אביב: אני מציג פה עכשיו וקודם כל הוכחנו מספרית שלוקחים 5% מסך המחזור.

< יוסי אביב: את המינוחים עתודה מול יעודה או דברים כאלה אני שאלתי את ד"ר חגית מאיר ושאלתי את כל משרד החינוך.

< יוסי אביב: הם אמרו שהם קובעים שעת תל"ן, זה עלות השעה כדי שיהיה לי מורה בכיתה.

< יוסי אביב: מעבר לזה לא לוקחים.

< יוסי אביב: כרגע, אני מציג עכשיו - - -

<חגית מאיר: זו עלות שכר של המורה לפי נתוני מינהל כלכלה ותקציבים.

<יוסי אביב: שזה כולל הכל.

יעקב מרגי: כולל עלות מעביד.

<חגית מאיר: כולל הכל.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: הלאה.

<שמואל ביבר: גם שעות עוז לתמורה ואופק חדש, גברתי?

<חגית מאיר: כן.

<שמואל ביבר: 6,700 שקלים?

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: תסלח לי אדוני, אני לא רוצה להוציא אותך.

יעקב מרגי: אתה מהרגע הזה לא מדבר בלי רשות דיבור.

יעקב מרגי: בבקשה.

<יוסי אביב: זאת אומרת מה שיצא לנו כרגע, שאנחנו רואים בחשבון סנדלרים, יש לנו סך הסכום שנכנס מההורים ומהמדינה, 5% מזה דלף לנו החוצה.

<יוסי אביב: כשאנחנו אומרים האם לקחו תקורה מכספי הורים, היועצת המשפטית של העירייה אומרת בדקתי ולא לוקחים תקורה מכספי ההורים.

<יוסי אביב: הגזבר כותב לנו – לוקחים, כי מותר להם על פי ההסכם שמשרד החינוך אישר.

<יוסי אביב: ד"ר לירן שפיגל ממשרד החינוך אומר – לא ניתן לגבות מתשלומי הורים.

יעקב מרגי: יש חוות דעת משפטית חלוטה בנושא.

<יוסי אביב: מר גור רוזנבלט אומר לא הייתה לאף אחד זכות לקחת מתשלומי ההורים.

<יוסי אביב: המנהלת האדמיניסטרטיבית במוסד אומרת – התשובה היחידה שאני מוסמכת לתת לכם הייתה ועודנה 5% מכלל הכנסות המוסד.

<יוסי אביב: מנהל המוסד כותב לנו – תקורת הניהול 5% מרשת בני עקיבא זה מחולק ככה – 5% מהכסף הכללי זה מכספי מדינה ו-5% מכספי הורים הולך לצורך פיצויים עתידיים למורים.

<יוסי אביב: רפרנט התשלומים עונה לנו, דן גרוסמן, אודה ואבוש, אין לי את הכלים לבדיקת התקורה.

<יוסי אביב: הגבייה ואופן השימוש נעשים לדאבוני עדיין בחושך.

<יוסי אביב: אז יגידו לנו בבקשה המכובדים, אנחנו ההורים צריכים גם לנתח את הנתונים, גם לעבור ולשבת ולראות מה חוקי ומה לא חוקי, כאשר זרוע אחת של המדינה – שזה רשות מקומית – אומרת לנו X, זרוע אחרת של המדינה – זה משרד החינוך – אומר Y, וכשאנחנו צריכים לדבר עם מישהו, אומרים לנו במשרד החינוך תפנו לעירייה.

<יוסי אביב: העירייה אומרת יש חוזה של משרד החינוך, תלכו לרשת.

<יוסי אביב: הרשת אומרת אני גובה בהתאם לחוזה שיש לי ומאושר על ידי משרד החינוך, אנחנו בינתיים הוראת הקבע יורדת לנו כל חודש.

יעקב מרגי: תודה יוסי.

יעקב מרגי: תעצור פה.

<יוסי אביב: אני רציתי עכשיו להציע איזה שהוא מודל, מודל חדש.

<יוסי אביב: אם אנחנו מדברים על התקורה שהיא לא ברורה, אז אני אמרתי – המודל הקיים כיום, שהמדינה מעבירה לרשת החינוך מההורים, שאין להם חשבון הורים נפרד, זה חשבון שהוא בשליטה מלאה של הרשת.

<יוסי אביב: כמה שזה נקרא חשבון הורים, אין לנו זכות חתימה בחשבון הזה, אנחנו לא יכולים להוציא משם שום דבר.

<יוסי אביב: זה גם כן עוד מקור הכנסה לרשת.

<יוסי אביב: משם גובים תקורה.

<יוסי אביב: אני מציע הצעה.

<יוסי אביב: עד שיחליטו פה עם כל הוועדות – משרד הפנים, משרד החינוך, משרד המשפטים.

יעקב מרגי: חגית, תקשיבי להצעה שלו.

<יוסי אביב: אני מציע מודל שהוא טיפה שונה.

<יוסי אביב: מה שהמדינה מעבירה לרשת החינוך עבור השעות שצריך לחלחל עד בתי הספר, יועבר בצורה ישירה.

<יוסי אביב: יפריטו את הענף שאתם חושבים שהרשת צריכה להתקיים, ותעבירו להם כצינור נפרד את התקורה שלהם ותעזבו את הכספים שאתם נותנים לנו.

<יוסי אביב: רשת אמ"ית במודיעין לוקחים 6% מסך הכנסות המוסד, כולל מההורים.

<יוסי אביב: רשת מודיעין אנחנו עדיין 5%, אבל זה אומר שכל רשת בהתאם לכוח המשא ומתן שלה מול הרשות, מול המשרד הזה, מפילים על ההורים את התקורות.

<יוסי אביב: עכשיו מה שאנחנו אומרים, שההורים ישלמו ישירות לבית הספר, התקורה תעבור בנפרד, ועד שאתם תחליטו מה צריך להיות המודל הסופי של תשלומי ההורים ושל התקורות, לפחות תהיה בקרה.

<יוסי אביב: כי אם הרפרנט אומר לי אני נמצא בחושך, כי הכל נכנס לתוך הסל הגדול ואין לי אפשרות לבקר – זו התוצאה של הבלבול.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: זאב גולדבלט.

<זאב גולדבלט: קודם כל תודה רבה.

<זאב גולדבלט: אני חושב שהציפו כאן נושא שלדעתי הוא קריטי ואני רוצה להרחיב, או לנצל את הפלטפורמה כדי להרחיב את הנושא הזה מעט יותר.

<זאב גולדבלט: ראשית, זה נראה לי מוזר שרק חבר הכנסת חנין עלה על הקטע ששליש ממוסדות החינוך פשוט לא מדווחים לאפיק.

יעקב מרגי: אז בוא אני אגיד, אני אגלה גילוי נאות.

יעקב מרגי: זה לא הוא עלה, זה מרכז המחקר והמידע של הכנסת, ותמיד זוכה דב חנין.

<זאב גולדבלט: והוא יושב לידם ומעתיק.

יעקב מרגי: הוא לוקח נתונים.

יעקב מרגי: אל תתגרו בי כי אני לא אוהב להישאר חייב.

<זאב גולדבלט: אני חייב להודות שזו ירידה די דרמטית לעומת המצגת שהייתה לפני שנה בוועדת החינוך, אבל עדיין, שליש זו כמות מטורפת של למעלה מ-1,100 מוסדות חינוך שבעצם לא מציגים לאפיק מהומה.

<זאב גולדבלט: דבר שני, הבעיה המרכזית שהציגו כאן ממודיעין, שבעצם אין פיקוח אמיתי של משרד החינוך אחרי מה שנעשה ברשתות הפרטיות וצריכים לשים את הדברים על השולחן.

<זאב גולדבלט: וברגע שיהיה פיקוח הדוק על מה שקורה ברשתות הפרטיות, אולי המצב מעט ישתפר.

<זאב גולדבלט: אני גם לא מקבל את העובדה שרק בשנתיים או ארבע שנים האחרונות, התחילו להיכנס לנושא הזה במשרד החינוך.

<זאב גולדבלט: תשלומי הורים זה נושא שחי במערכת כבר עשרות שנים ונראה לי מוזר שהטיעון הזה, שאנחנו רק עכשיו מתחילים להתעסק בזה, עולה בכלל כאן כטיעון שאמור להחזיק מים.

<זאב גולדבלט: בראייתנו, אחת הבעיות המרכזיות זה שמשרד החינוך קבע שורה של הנחיות ותקנות בחוזרי מנכ"ל, אבל המשרד עצמו לא מיישם את התקנות ואת החוקים שלו עצמו.

<זאב גולדבלט: ולמעשה בעצם העובדה הזאת יוצרת משבר אמון, לתפיסתי, בינינו ההורים לבין נציגי המשרד, במקרה הזה מנהלי בתי הספר או מנהלות בתי הספר, כי הן הרוב.

<זאב גולדבלט: אני אתן כמה דוגמאות של פערים בין ההנחיות ובין המימוש, בין החיים בפועל.

<זאב גולדבלט: אחד, שימוש בעודפים.

<זאב גולדבלט: לצערי משרד החינוך לא אוכף את הנחיותיו בכל מה ששייך לשימוש בעודפי הגבייה.

<זאב גולדבלט: עוד יותר מזה, משרד החינוך יצא והגן על מנהלים או על מנהלת אחת לפחות, שעשתה שימוש לא חוקי בניגוד לחוזר מנכ"ל בעודפים האלה, כמו למשל, וזה ד"ר חגית מאיר מוזמנת לתקן אותי אם אני טועה, אבל לא יעלה על הדעת שבעודפי כספי ההורים, יקנו מזגן לחדר סגנית מנהלת בית הספר.

<זאב גולדבלט: ועוד להגיד שזה לרווחת התלמידים.

<זאב גולדבלט: הזוי.

יעקב מרגי: למה, אם היא תבוא רגועה לכיתה.

<זאב גולדבלט: או, או.

<זאב גולדבלט: אבל מה שאני אומר זה דברים שעלו בבית משפט כטיעון לגיטימי של משרד החינוך, שזה הופך את זה להזוי.

<זאב גולדבלט: וכן, אני ישבתי ושמעתי את זה במו אוזני שם.

<זאב גולדבלט: דבר נוסף, דוגמא נוספת זה דיווחים על השימושים.

<זאב גולדבלט: אחד הדברים שחוזר מנכ"ל מחייב, זה שבראשית כל שנה ייצאו דיווחים מסודרים להורים, לוועד ההורים המוסדי, על השימושים שנעשו בכספים האלה בשנה החולפת.

<זאב גולדבלט: רק לחלק קטן מדי, להערכתי פחות משליש ממוסדות החינוך, הדבר הזה מתבצע.

<זאב גולדבלט: הדבר הנוסף זה בעצם, אין לי דרך להציג את זה בצורה יותר יפה אלא שליחת יד של, נקרא לזה הנהלות בתי הספר, לכיסם של ההורים בעצם העובדה שמחייבים או עושים שימוש בכספים של ההורים שמשלמים את תשלומי ההורים, כדי לממן פעילות של תלמידים שהוריהם מסרבים מסיבות אישיות, לא מסיבות סוציו-אקונומיות.

<זאב גולדבלט: לא בגלל עוני או חס וחלילה מצוקה כלכלית, אלא בגלל סיבות עקרוניות So Called.

<זאב גולדבלט: ואנחנו, ההורים שמשלמים, בעצם נדרשים, כדי שאף ילד לא יישאר מאחור כטענת שר החינוך, אנחנו נדרשים לשלם את הכסף הזה.

<זאב גולדבלט: כי משרד החינוך אומר תשתפו אותם, אבל הוא לא מציג מקור תקציבי.

יעקב מרגי: אז בוא אני אגלה לך סוד.

יעקב מרגי: בבית ספר שמרשים לעצמם לאשר להם 5,000 שקלים בכיתה ח', אנחנו, גם משרד החינוך במודע משאיר ילדים מאחור.

יעקב מרגי: אני לא רוצה להאמין שבזה שהוא גר במודיעין ויש לו ארבעה ילדים, הוא יכול להרשות לעצמו.

יעקב מרגי: לא כולם יכולים להרשות לעצמם תשלום כזה.

<זאב גולדבלט: בוודאי.

<זאב גולדבלט: אתה צודק.

יעקב מרגי: ולא צריך להיות חוקר או מדען שבדק את התופעה.

יעקב מרגי: אנחנו תמיד נמצא משפחות, מה לעשות, הפריפריה היא לא רק גיאוגרפית.

<זאב גולדבלט: הדבר האחרון זה הסירוב בחלק מהמקומות להחזיר את העודפים להורים, למרות שחוזר מנכ"ל מחייב את זה.

<זאב גולדבלט: בעצם מה שאנחנו באים ואומרים, קודם כל תבטלו בכלל את תשלומי ההורים.

<זאב גולדבלט: לא יעלה על הדעת שוועדת לנגרמן הציגה את הנושא הזה כבר לפני 25 שנים, נכון?

<זאב גולדבלט: מתי הייתה ועדת לנגרמן?

<זאב גולדבלט: אני פונה לאסף.

<יהודית גידלי: אני הזמנתי את יצחק קדמן שיגיד.

<זאב גולדבלט: הוא פרש.

<זאב גולדבלט: למעלה מ-25 שנים ועדת לנגרמן המליצה להוריד בכלל את הדבר הזה שנקרא תשלומי הורים.

<זאב גולדבלט: להוסיף, או פשוט לקחת את המס המטורף הזה שנקרא תשלומי הורים, שזה מס הכי רגרסיבי שיכול להיות, ולהפוך את זה למס פרוגרסיבי בעצם העובדה שמוסיפים 4 פרומיל בסך הכל, או ממס הכנסה או מביטוח לאומי.

<זאב גולדבלט: וזה מכסה את כל תשלומי ההורים מ-א' ועד תו.

<זאב גולדבלט: ואנחנו מציעים לחזור לנושא הזה.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: מנכ"לית המועצה לשלום הילד.

<ורד וינדמן: כן, אני רוצה אדוני לנצל את ה - - -

יעקב מרגי: זו קודם כל הזדמנות לברך אותך.

<ורד וינדמן: תודה רבה אדוני.

יעקב מרגי: לאחל לך ברכת הצלחה.

<ורד וינדמן: חן חן.

<זאב גולדבלט: נעליים גדולות.

<ורד וינדמן: יש לרגליים לאן לגדול בתוכן.

<ורד וינדמן: אני רוצה לצרף את קולי למה שנאמר פה בראשית הדברים.

<ורד וינדמן: כשאנחנו מדברים על גביית יתר ולשים את גביית היתר בתוך מסגרות, אנחנו חייבים, שוב, אני מפצירה בוועדה הזאת, שיש בה נכונות, לדון בכל הנושא של תשלומי הורים בכלל.

<ורד וינדמן: אמר חבר הכנסת טרכטנברג שזה מס סמוי.

<ורד וינדמן: אנחנו כבר מזמן אומרים זה מס חינוך.

<ורד וינדמן: זה מס לכל דבר ועניין.

<ורד וינדמן: זה מס רגרסיבי.

<ורד וינדמן: הוא פוגע בכל הרעיון של חינוך חינם.

<ורד וינדמן: הוא אחת הסיבות המרכזיות להגדלת פערים בין ילדים ואת זה אפשר וצריך לבטל.

<ורד וינדמן: ברגע שאנחנו נותנים גושפנקה ועושים הסדרה של גביית יתר, יש בכך משמעות שאנחנו משלימים עם הרעה החולה הזאת ואת זה צריך לשים על סדר היום, גם כשמדברים על גביית היתר והסדרה של גביית היתר.

<ורד וינדמן: אנחנו כבר שנים מקבלים פניות מהורים, ואגב גם מילדים, על מה שקורה בתחום הזה.

<ורד וינדמן: אני אתן לכם רשימה.

<ורד וינדמן: עכשיו, במה זה מתבטא גביית היתר?

<ורד וינדמן: גביית היתר מתבטאת בשני דברים מרכזיים.

<ורד וינדמן: אחד, בגובה של הסכומים אבל גם ביצירתיות.

<ורד וינדמן: הנה דבר "חיובי" שיוצא מהרשימה של תשלומי הורים שמאושרת בוועדה - יצירתיות מאד גדולה של בתי הספר.

<ורד וינדמן: מזגנים, מחשבים, כיתות נושא, תכנית בת מצווה, שיעורי שחייה, טקסים, מועדים, גיבושים, מפגשים, אתגרים והרשימה עוד ארוכה.

<ורד וינדמן: נושאים שגובים עליהם תשלומי הורים.

<ורד וינדמן: ואז זה צריך להעביר מהעולם.

<ורד וינדמן: או שמבקשים סכומים בלי לפרט אותם.

<ורד וינדמן: מה זה תל"ן?

<ורד וינדמן: מבקשים תל"ן, אבל בלי לפרט את זה והרבה מההורים חוששים, חוששים להתלונן.

<ורד וינדמן: יש פה הורים שמדברים על זה בגלוי, אבל יש הרבה הורים ששולחים לנו ומבקשים מאיתנו – תשאירו אותנו בעילום שם כי אנחנו מפחדים שיבולע לילדים שלנו.

<ורד וינדמן: עכשיו אני רוצה להעלות כמה שאלות.

<ורד וינדמן: אחת, מה בכלל מקור הסמכות של גביית היתר, של האישור של גביית יתר.

<ורד וינדמן: ובכלל מדוע יש אישור?

<ורד וינדמן: אם יש אישור שנותנת הוועדה לסכומים מסוימים או בחוזרי מנכ"ל, למה בכלל יש אישור של גביית יתר?

<ורד וינדמן: וגם להעלות כאן שוב נושא של להוציא את הגבייה מבתי הספר.

<ורד וינדמן: ברגע שבתי הספר הם אלה שגובים, אנחנו מוצאים פניות של ילדים, וזה דובר כאן בוועדה, שלא מעלים אותם לטיול בית ספר.

<ורד וינדמן: כתב לנו ילד בכיתה י"ב, שהוציאו אותה מהרשימה של מי שמצטלם לספר המחזור, כי הם לא הסדירו את החוב של שנה שעברה.

יעקב מרגי: אולי את הסתכלת על דו"ח שלפני 20 שנה, 30 שנה?

יעקב מרגי: עדיין קיים?

<ורד וינדמן: סליחה?

יעקב מרגי: אמרתי אולי את מסתכלת על איזה מסמך מלפני 20, 30 שנה.

יעקב מרגי: זה עדיין קיים?

<ורד וינדמן: מה עדיין קיים?

יעקב מרגי: אני לא ציני.

יעקב מרגי: אני שואל, זה עדיין קיים שלא מצלמים ילד?

<ורד וינדמן: זו פנייה מהזמן הזה, בוודאי.

<ורד וינדמן: אני אפילו לא הבנתי את השאלה.

יעקב מרגי: משרד החינוך שומע את זה?

יעקב מרגי: לא, אני חשבתי שזה נעלם כבר.

יעקב מרגי: אני חשבתי שזה נעלם.

<ורד וינדמן: אני לא הבנתי את הציניות, כי אלה פניות - - -

יעקב מרגי: אני חשבתי שזה נעלם.

<ורד וינדמן: לא, זה ודאי לא נעלם.

<ורד וינדמן: או פניות שמקריאים בכיתה.

<ורד וינדמן: אנחנו פונים עם הפניות האלה למשרד החינוך ולכן - - -

<זאב גולדבלט: מקריאים שמות של אלה שלא שילמו.

<ורד וינדמן: שלא שילמו, כן.

<ורד וינדמן: אנחנו מכירים את זה.

<ורד וינדמן: זה לא פעם ראשונה גם שזה עולה כאן בוועדה.

יעקב מרגי: אתם יודעים מה, אני רוצה לומר מהרהור הלב.

יעקב מרגי: חגית וגור, באחד הדיונים כאן שהיו פה נציגי המוכש"ר ותבעו לקבל תקצוב כמו ילדי הממלכתי, כי אי אפשר לעשות איפה ואיפה בין ילדים.

יעקב מרגי: ואחת הטענות שהייתה למשרד החינוך מולם, אתם עושים סלקציה, אתם יש לכם ועדות קבלה לילדים שלכם.

יעקב מרגי: יש איזה תמורה, אתם צריכים, אתם לא בית ספר רגיל.

יעקב מרגי: לא יתכן שתיכון שמתוקצב במאת האחוזים, אנחנו נאפשר לו עוד תשלומי יתר.

יעקב מרגי: ואני אומר לכם שאותם תיכונים גם עושים ועדות קבלה לילדים.

יעקב מרגי: למה אני מציף את זה?

יעקב מרגי: וודאי שזה לא בא כל הכתפיים לא של ד"ר חגית ולא של מר גור.

<חגית מאיר: אנחנו בבית המשפט העליון בנושא הזה.

יעקב מרגי: אז אני חושב שהדברים צריכים להיות מועברים בשיא עוצמתם להנהלת משרד החינוך.

יעקב מרגי: זה לא יכול להיות, אני אומר לכם.

יעקב מרגי: אני מצומצם בזמן ואני רוצה להגיע לסיכום, סליחה שהפסקתי אותך.

יעקב מרגי: יש פה עיוות שנוצר מתוך הרצון לתת אפשרות להעצים את הילדים שלנו ומי שרוצה להעצים.

יעקב מרגי: קודם כל כמדינה אסור שהרצון של הורים להעצים את הילדים שלהם, יאפשר מסלול מקביל עוקף של חוק חינוך חינם שהוא חובה.

יעקב מרגי: אני אומר לכם, אתם מגדירים את זה מס רגרסיבי, מס סמוי, מס גלוי.

יעקב מרגי: אין במדינת ישראל חוק חינוך חינם.

יעקב מרגי: הוא לא חינם.

יעקב מרגי: גם אלף שקלים, שזה הבסיס בשנה, יש משפחות שקשה להם.

יעקב מרגי: תוסיף את זה לשאר ההוצאות.

יעקב מרגי: נוסיף את זה להשאלת ספרי לימוד, נוסיף את זה לעוד כל מיני תשלומים כאלה ואחרים שנתבעים ההורים לשלם במשך השנה.

יעקב מרגי: אנחנו מדברים על צמצום פערים?

יעקב מרגי: זה הכלי שמעצים פערים.

יעקב מרגי: האפשרות הזאת, לתת לבית הספר לגבות 5,000 שקלים, זה מזעזע, אני אומר לכם.

יעקב מרגי: 5,000 שקלים לשנה לילד בכיתה ח'?

<יוסי אביב: 5,900.

יעקב מרגי: ויש גם 6,800 שקלים.

יעקב מרגי: ואנחנו מדברים ואני אומר לכם, לפחות שיתכבדו אותם אנשים שמאפשרים את זה לא לדבר על צמצום פערים.

יעקב מרגי: שלא ידברו במדינת ישראל צמצום פערים.

יעקב מרגי: הפוך.

יעקב מרגי: הם נושאים את שם הצמצום לשווא.

יעקב מרגי: הפוך.

יעקב מרגי: הם מרימים דגל להעצמת הפערים.

יעקב מרגי: להערכתי, אני אומר לכם, יש במשרד החינוך פונקציות שמעודדות את זה.

יעקב מרגי: מי שמאפשר הפרטת בתי ספר תוך מתן אישורים כאלה לגביות כאלה ומצהיר זאת במעשה לא רק באמירה.

יעקב מרגי: לסיכום, יש לך משפט סיכום או שאני אסכם?

<ורד וינדמן: לא משפט סיכום, אבל להוסיף עוד משהו - - -

יעקב מרגי: משפט סיכום, בבקשה.

<ורד וינדמן: שכדאי להעלות בוועדה וזה הנושא של קרן המלגות, שכמעט לא הזכרנו אותה.

<ורד וינדמן: כמה מנוצל, האם יש פניות לקרן מלגות שנענות בשלילה.

יעקב מרגי: זה יעלה בדו"ח שנעשה על התל"נים ועל תשלומי החובה.

<ורד וינדמן: זה גם חשוב.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: התנועה לאיכות השלטון, בבקשה.

<שני בראון: שלום, שמי שני בראון.

<שני בראון: אני עורכת דין בתנועה לאיכות השלטון.

<שני בראון: אני לא אכביר במילים על הפיקוח.

<שני בראון: אני בטוחה שכולנו כבר הבנו שהפיקוח כאן הוא באמת דל, אבל אני כן רוצה להציע איזו שהיא הצעה אולי באמת לשכלל ולהפוך את הפיקוח שקיים לצורך העניין במערכת אפיק הזאת, לקצת מהותי יותר ובאמת בקרה שבודקת מה קורה בפועל.

<שני בראון: לצורך העניין אפשר ואני מניחה בצורה די פשוטה, גם להכניס נתונים נוספים למערכת הזאת, כמו למשל שעות התל"ן בפועל שבית הספר נותן, וככה בקלות אפשר לבדוק האם בית הספר נותן באמת 11 שעות שמזכות את בית הספר ומאפשרות לו לגבות 600 שקלים נוספים מאותם תמידים.

<שני בראון: דבר נוסף, הוא גם יוכל לבדוק באמת רובריקה נוספת של דמי הניהול שנגבים בבית הספר, ואז מאד מאד בקלות אפשר לראות האם זה נגזרת של סך ההכנסות או נגזרת של כספי המדינה בלבד.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: אני חייב לסיים.

יעקב מרגי: בבקשה, מסעוד גנאים.

מסעוד גנאים: תודה.

מסעוד גנאים: רב חצי דקה, אדוני יושב הראש.

מסעוד גנאים: לצערי, כל פעם אנחנו מתכנסים פה בוועדת החינוך כדי לדון בעניין תשלומי הורים, תשלומי היתר והעניין עדיין לא הוסדר, לא מפוקח כראוי.

מסעוד גנאים: אני רק רוצה להוסיף שיש מסר לא חינוכי גם בעניין.

מסעוד גנאים: כי מי שיש לו, מי שההורים שלו הם העשירים, כפי שהזכרת, הוא יכול לקבל חינוך טוב, אז מי שאין לו הוא לא מקבל חינוך טוב, לפי ההורים.

מסעוד גנאים: אני כמורה לשעבר, אני הייתי עד למצבים שהבן או התלמיד שאבא שלו שילם לבית הספר את הסכום הגבוה, הוא לצערי הרב בעיני המורים וההנהלה הוא הוא המועדף.

מסעוד גנאים: הוא החמישה כוכבים, לצערי הרב.

מסעוד גנאים: וזה לא חינוכי בכלל.

מסעוד גנאים: תודה.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: אני מודה שהדיון לא תם.

יעקב מרגי: לא מיצינו, אבל התמונה ברורה ועולה מהדיון.

יעקב מרגי: אני אקרא את נקודות הסיכום: הוועדה מודה לכל מי שהשתתף בדיון – חברי כנסת, אורחים.

יעקב מרגי: הוועדה מודה למר יוסי אביבי על הצפת הנושא.

יעקב מרגי: הוועדה רואה בחומרה את העובדה שיותר משליש מבתי הספר נמצאו כלא מדווחים בתכניות אפיק על הגבייה.

יעקב מרגי: הוועדה קוראת למשרד החינוך להגביר את האכיפה בסוגיית תשלומי הורים.

יעקב מרגי: הוועדה מביעה את מורת רוחה מכך שעדיין מאשרים בתי ספר סכומים שהם גבוהים מ-1,000 שקלים ומ-2,000 שקלים, וזה עד למצב שיבוטלו תשלומי ההורים כליל במדינת ישראל, ויבוא לביטוי הולם חוק חינוך חובה חינם במדינת ישראל.

יעקב מרגי: הוועדה מבקשת ממשרד החינוך לקבל לידה את הנוהל שלפיו עובד משרד החינוך לאישור מוסד כמוסד ייחודי תורני.

יעקב מרגי: ייחודי ותורני.

יעקב מרגי: הוועדה מבקשת ממשרד החינוך לקבוע שחשבון תשלומי הורים ישמש כחשבון במשק סגור.

יעקב מרגי: הוועדה מבקשת לקבוע נוהל החזר תשלומי יתר להורים.

יעקב מרגי: יש בתי ספר שנתקעים עם יתרות.

יעקב מרגי: יש נוהל מאד ברור.

<קריאה: אבל - - -

<קריאה: אבל אתם מגבים את אלה שלא - - -

יעקב מרגי: סליחה, סליחה.

יעקב מרגי: אי אפשר להעביר משנה לשנה ואי אפשר להעביר וזה, אז תפתרו את כל הבעיות.

יעקב מרגי: אנחנו מבקשים לקבוע נוהל והוא ברור לצד אחד כנראה, לא לכולם.

יעקב מרגי: נוהל ברור לסוגית החזרי תשלומי היתר להורים.

יעקב מרגי: תודה רבה.

יעקב מרגי: הישיבה נעולה.