ועדת המשנה לשירותי כבאות והצלה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 10, 2016-03-15 13:00

נאוה בוקר: תודה רבה לסגן השר וחברי הכנסת שהצטרפו אלינו, אכרם חסון, תשמעו, בעקבות המתיחות הביטחונית בגבול הצפון, שהעלה בפניי חבר הכנסת חמד עאמר, ובגבול סוריה בפרט - - -

<קריאה: עוד - - -

נאוה בוקר: טוב, אני אמתין עד שהחברים יצטרפו, בסדר גמור, אתם מוזמנים להישאר.

נאוה בוקר: מי שלא נרשם בכניסה, בבקשה להירשם שם.

נאוה בוקר: חברים, תושבי מדינת ישראל, האזרחים הדרוזים, שיושבים על גבול סוריה, חוששים – ובצדק, מהתדרדרות אפשרית של מלחמת האזרחים בסוריה ומ'זליגה' שלה לגבולות מדינת ישראל, אבל את הסוגיה הביטחונית אנחנו נשאיר למערכת הביטחון ולשר הביטחון, וכמובן ולרמטכ"ל שעומד בראשה ואילו אנחנו, התפקיד שלנו פה הוא לוודא שכל הגופים שאמורים לתפקד בזמן חירום, בשריפות, עם פצועים, בפינוי הריסות וכו', אנחנו צריכים לוודא שהם יפעלו בצורה המיטבית בשעת הצורך, שיהיה שיתוף פעולה מלא בין כל הגופים.

נאוה בוקר: בהזדמנות הזאת אני חייבת להגיד כמה מלים על אחינו הדרוזים, שכמו שאמרנו, יש ברית דמים, זו ברית דמים ואין מה להגיד, מדובר באזרחים נאמנים ומסורים, שתורמים כל כך הרבה למדינה, לחברה, לכלכלה, לצבא ויש לנו פה את הדוגמה הטובה ביותר לכך – ניזאר שיושב כאן, לידי, היום.

נאוה בוקר: מתוקף הדברים האלה אנחנו מחוייבים לדאוג לכך שגם האזרחים ירגישו בטחון, בעיקר בגבולות של המדינה ויידעו שמדינת ישראל דואגת להם, גם לחיים שלהם וגם לרכוש שלהם.

נאוה בוקר: סגן השר יש לו עוד הרבה דיונים היום, אז אתה מוזמן לומר את דבריך, בבקשה.

איוב קרא: תודה גבירתי היושבת ראש, אני חושב שקודם כל צריך לברך את ניזאר, שיושב לשמאלי - - -

נאוה בוקר: אתה פיספסת את הברכה שלי.

איוב קרא: אני פעם ראשונה רואה אותו פה, אני מאוד מעריך גם את קאיד, שמונה לדובר, ואגב, גבירתי היושבת ראש – ואני מברך את כל חברי הכנסת שמשתפים בדיון היום, אני חושב שצריך להזכיר שמערך הכבאות לא היה קיים – לא במגזר הדרוזי ולא במגזר הערבי, כמעט עד 2010.

איוב קרא: חוץ מהתחנה בשפרעם, לא היה כמעט למגזר הערבי על כל שלוחותיו, לא היה להם שום דבר, סך הכול כמה כבאים שבעצם עשו להם טובה פה ושם.

איוב קרא: ב-2010 בפעם הראשונה הבאתי את הדיון ללשכת ראש הממשלה וקיבלנו החלטה שבכל תאגיד –וצריך לוודא את זה מבחינתך, כל תאגיד חייב לכלול לפחות 10% בני מיעוטים.

איוב קרא: כל תאגיד של כיבוי אש חייב.

איוב קרא: ואז, על בסיס זה, הכנסנו הרבה אנשים חדשים, עשרות, אולי כבר מאות, ואני זוכר את הכבאי הראשון מכפר ברא, אני אפילו לא ידעתי את שמו, היה ויכוח וזה פרץ את הדרך וכולם השתלבו כמובן מכל העדות.

איוב קרא: זה הזמן עכשיו, שצריך לקחת בחשבון ויש שני דברים שצריך לקחת אותם בחשבון.

איוב קרא: יש שלש תכניות פיתוח של הממשלה שצריך לקחת בחשבון שקיימות, שבתוכן יש גם השלכות על הכיבוי וסביב הכיבוי ואני אדבר רק על עניין הכיבוי.

איוב קרא: יש תכנית לרמת הגולן של קרוב ל-300 מיליון שקל, שבתוכה צריך גם להכליל את נושא הכיבוי, לפתח אותו.

איוב קרא: אגב, אני, עם ליצמן, קבענו, אנחנו מריצים את זה, הקמת מה שנקרא חדר מיון קדמי, חצי ממני חצי ממנו לטובת הלא צפוי, שאנחנו נגדיר אותו כך.

איוב קרא: אנחנו או-טו-טו מתחילים, המקום כבר נמצא ואנחנו רצים עם זה.

איוב קרא: לגבי שאר הדברים אני מעריך שאנחנו נתמקד יותר בייעוץ עם ראשי המועצות שם כדי לקדם את כל הנושאים הללו.

איוב קרא: לגבי המיגזר הערבי, אנחנו בוודאות, אני ישבתי בכל הדיונים, אני השפעתי על כל הדיונים – ואני לא מדבר על המגזר הדרוזי כרגע כי זו תכנית נפרדת, אבל צריך לקחת בחשבון שיש כוונה להקים גם תחנות משטרה, גם תחנות כיבוי.

איוב קרא: נושא הכיבוי – צריך למנף אותו, לדעת איך אנחנו עושים שיהיה מענה בכל מקום בתכנית הזו וגם בתכנית שאני אחראי עליה, התכנית של פיתוח הישובים הדרוזים.

איוב קרא: אני מבטיח דבר אחד במעמד זה, איפה שנחוץ כסף אנחנו נוכל להפנות משאבים, יש מספיק כסף בניגוד למה שאומרים.

נאוה בוקר: אני מאוד שמחה לשמוע שאתה יכול לתת סיוע דרך המשרד לשיתוף פעולה אזורי.

איוב קרא: בטח, כל הנושא הזה מתגבש ומגובש.

איוב קרא: יש מינהלת היום, המינהלת הזאת תפעל במסגרת המשרד שלי, כל התכנית היא במסגרת המשרד שלי, אנחנו נפקח וניישם שלא יחזור לאוצר שקל אחד, זה האינטרס שלנו.

איוב קרא: הרי מה קורה בדרך כלל, יותר מ-60% חוזרים לאוצר כי לא ידעו לנצל אותם.

איוב קרא: אני לא בא בטענות לאף אחד אבל זה מה שקורה בפועל.

איוב קרא: אנחנו לא ניתן שזה יקרה, אנחנו נעשה הכול יחד עם חברי הכנסת שמימיני ואלה שמשמאלי, תרתי משמע, אז שיהיה בהצלחה, להתראות.

נאוה בוקר: תודה רבה, תודה רבה.

נאוה בוקר: חברי הכנסת - - -

איוב קרא: אני מתנצל - - -

נאוה בוקר: בסדר גמור, תודה.

נאוה בוקר: חברי הכנסת.

אכרם חסון: מצטרף לברכות ותודה על הדיון החשוב אבל גם רוצה לברך את נציג השלטון המקומי, שמייצג את כל המגזר הדרוזי וגם את נציג המועצות המקומיות ברמת הגולן, שהגיע במיוחד.

אכרם חסון: אנחנו דיברנו על המגזר הערבי ודיברנו על חוסרים, עכשיו אנחנו מדברים על רמת הגולן.

אכרם חסון: ישנם ברמת הגולן יותר מ-20,000 דרוזים שחיים בגבול סוריה ובגבול לבנון, וכפי שאמרתי, בארבעת הישובים יש רק תחנה קטנה, מסכנה, עם ארבעה תקנים, שלא יכולה לתת מענה בזמן אמת.

אכרם חסון: לפי מה שאני מבין, בדרך כלל, בכל תחנה יש מינימום ששה תקנים ולפי זה, אם יש ששה תקנים במשמרת בוקר ויש עוד ששה תקנים במשמרת לילה אז מדובר על שנים עשר תקנים.

אכרם חסון: לפי מה שהבנתי, התחנה הזו מאיישת שליש מהתקן החוקי שצריך לקיים.

אכרם חסון: דבר שני גם אמרתי, שהמרחקים מקצרין, מהתחנה שם או מקריית שמונה, הם בערך 40 דקות אם צריך תיגבור, נגיד שהכבאית הזו מקולקלת או שקרה אסון גדול חס וחלילה ואנחנו צריכים יותר מכבאית, אז לוקח 40 דקות להעלות כבאית, על פי הסקר שעשו ראשי המועצות ודיברו.

אכרם חסון: אנחנו מדברים על מקום מאוד מסוכן, אנחנו לא יודעים אם מחר תהיה רעידת אדמה, זה מקום שקרתה בו בעבר רעידת אדמה שהייתה מאוד קשה, מחר יפלו טילים שם והטילים לא מבחינים בין אף אחד, גם ערבים נהרגו בחיפה כששלחו טילים וגם בנצרת וגם - - - אז כל האזרחים חייבים להיות מוגנים ולקבל מענה הולם ואחראי.

אכרם חסון: אתם שמעתם כאן דברים שמוכרים לנו כראשי רשויות, גם אמרתי בזמנו, חמש ערים היו סביב - - - ביקנעם הייתה תחנת כיבוי ותחנת מד"א, אותו הדבר בתחנת נשר, אותו הדבר בחיפה, בטירת הכרמל, באור עקיבא ובחדרה.

אכרם חסון: בדליית אל כרמל ובעוספייה חיכו עד אסון הכרמל והקימו עכשיו תחנת כיבוי אבל, גם תחנת מד"א אין להם, אז אנחנו מצרפים את כל הבעיות אבל, אנשי רמת הגולן חשופים יותר מכל אזרח אחר, הם אזרחים טובים והם אזרחים משלנו, יש לנו שם מועצות מקומיות מתפקדות ולכן, צריך לתת להם לפי דעתי העדפה מתקנת עכשיו, בתכניות ששמעתי שאתם עכשיו מקימים או רוצים להקים תחנות בבוסתן ואמרתם בבוקעתא, בכפר מג'ר, בטמרא - - -

<קריאה: רואים - - -

אכרם חסון: אז אני מבקש שעכשיו, בתכנית החדשה של שנת 2017-2018 שלפחות ניתן העדפה לאנשי רמת הגולן ומצד שני, אני רוצה לנצל את המעמד שניזאם נמצא כאן כדי לברך אותך, אבל, אני, בבדיקה שעשיתי רואים שגם מספר הדרוזים שמתקבלים לאחרונה הוא נמוך מאוד וכפי שאמר סגן השר, מחוייבים בכל מוסד ציבורי וממשלתי שלפחות 10% מן העובדים יהיו דרוזים ואני רוצה להגיד לך שאני, בכנסת הזאת, עשיתי בדיקה לפני שבוע, מתוך 450 עובדי מינהלה יש רק דרוזית אחת שהיא אישה, מדברים על מעמד האישה - - -

<ניזאר פארס: חבר הכנסת, במחוז הצפוני, מתוך 450 - - -

נאוה בוקר: חברים.

<ניזאר פארס: מתוך 450 עובדים במחוז יש 60 לוחמים דרוזים.

אכרם חסון: קודם כל תבורכו אבל אני רוצה להגיד לך, נאוה אמרה "בית דמים" אבל אני רוצה "ברית חיים" ואני אגיד לך למה, כי ברית דמים קבעה שאנחנו רק נישאר בביטחון, כי אין לנו ביטחון כלכלי, אין לנו מפעלים בכפרים שלנו, לא פיתחו את הכפרים, אני אמרתי שממשלות ישראל בעשרים השנים האחרונות – תבדקו, אני בדקתי, לא הקימו אפילו מפעל אחד באף כפר דרוזי, אז זה אמר הכול, לכן, כדי לתת מענה, אנחנו רוצים שתקבלו יותר דרוזים ואל תתביישו בזה, כי החבר'ה שלנו לוחמים טובים והם נותנים מענה - - -

נאוה בוקר: תראה, בנוגע לבינוי אתה צודק אבל בנוגע לכוח האדם, יש העדפה מתקנת בכבאות למגזר הדרוזי וכפי שהוא סיפר לך, האחוז הוא מאוד גבוה.

אכרם חסון: אני שמח מאוד, אני מברך על כך אבל הייתי חייב להעלות את זה, כי במשטרה עכשיו המצב הולך אחורה, במשמר הגבול הולך אחורה, גם בשב"ס בבדיקה שעשינו ולכן, חשוב – להם לפחות, שהם יטפלו ויקדמו את הנושא ויתנו מענה לשאר הדברים.

אכרם חסון: תבורכי עוד פעם וסליחה שאני עוזב, כי יש לנו דיון אחר אבל, אני אשמח להיות לימינכם ולעזור בעניין הזה, גם כראש רשות לשעבר וגם כאדם שבא לשרת את האוכלוסייה כאן, אני אשמח לשרת את כולם.

נאוה בוקר: תודה.

אכרם חסון: תודה לך.

נאוה בוקר: תודה רבה.

נאוה בוקר: חבר הכנסת חאמד.

חמד עמאר: נאוה, קודם כל אני רוצה לברך אותך, את עושה עבודה מעולה בוועדת המשנה, השתתפתי בכמה וכמה דיונים שלך ואת נוגעת בדברים החשובים.

נאוה בוקר: תודה.

חמד עמאר: גם היום נגעת בשני דברים מאוד מאוד חשובים ואני אתייחס לנושא השני.

חמד עמאר: אני רוצה לברך את ניזאר, ידידי, שלא פגשתי אותו מאז שהתגייס לכיבוי אש אז שיהיה לך בהצלחה.

<ניזאר פארס: תודה רבה.

חמד עמאר: את מעלה את הנושא של רמת הגולן שהוא נושא מאוד חשוב, אנחנו - - - את הדיון הזה גם בוועדת חוץ ובטחון בכמה דיונים.

חמד עמאר: לגבי שהנושא של הכבאות והנושא של ההצלה, אני יותר אשאל שאלות על שיתוף הפעולה של צה"ל, האם מערך הכיבוי מתקיים גם בנושא של רמת הגולן, כל אירוע שיתרחש בעתיד, אם יש שיתוף פעולה כזה, אני לא אדבר על מחסור בכבאים או בכבאית, חשוב לי שיתוף הפעולה עם צה"ל עם מהלך - - - בנושא של רמת הגולן.

חמד עמאר: ברמת הגולן 20,000 תושבים, להסתמך על כבאית אחת, לפי מה שהבנתי או - - -

<קריאה: יש כבאית חדשה שהתקבלה עכשיו, יש כמה ישנות, שתי כבאיות ישנות.

חמד עמאר: ישנות משנות הששים או - - -

<ניזאר פארס: אין יותר משנות הששים בכבאות, לפחות אצלנו, במַסעדה יש כבאית שהיא טובה, יש שם לוחמים מצויינים ובהמשך למה שחבר הכנסת אכרם אמר, יש מתוך הכפרים שבעה חבר'ה שהם כבאים מהאזור, מהכפרים, שמכירים את השטח שם מצוין.

<ניזאר פארס: אני יכול גם - - -

חמד עמאר: מה שהעלו בסוף הדיון, אני אמרתי את זה ואני אומר, יש שינוי במדיניות ובתפיסה של הממשלה בעניין של הדרוזים ושינוי מדיניות לרעה.

נאוה בוקר: לרעה?

חמד עמאר: לרעה.

חמד עמאר: גם בנושא של כיבוי אש.

חמד עמאר: כשאני בדקתי לפני שנה, רק לפני שנה, אני לא רוצה להיכנס לשאלה מי היה השר, הנושא של כיבוי אש וגיוס של החבר'ה הדרוזים היה במצב אחר לגמרי.

חמד עמאר: בשני המחזורים האחרונים שאני בדקתי, המצב לא הכי טוב, מה שהיה יחסית למספר האחוזים שהיו בתקופה של הממשלה הקודמת.

חמד עמאר: גם נגעו בנושא של המשטרה וכל התפיסה השתנתה, כל התפיסה של המדיניות השתנתה, יכול להיות בגלל שינוי של האנשים אבל השתנתה כל התפיסה של המדיניות.

חמד עמאר: זה לא הדיון שלנו - - -

נאוה בוקר: האם יש לך נתונים?

חמד עמאר: יש לי אבל זה לא הדיון שלנו, הדיון שלנו עכשיו הוא יותר על רמת הגולן או על מערך הכיבוי ברמת הגולן ועל המוכנות של הדרוזים ברמת הגולן, כמה הם מוכנים לכל מצב ולכל אירוע שיתרחש שם, ולכן, אני אשמח מאוד אם תקיימי דיון ספציפי לנושא של גיוס החבר'ה - - -

נאוה בוקר: אנחנו נקיים.

חמד עמאר: את יכולה לגעת אבל אני יכול שם גם לגעת בכל הדברים ולזמן את האנשים הדרושים מכל המשרדים.

חמד עמאר: מה שנגעתי בקשר לשיתוף הפעולה בין צה"ל לכיבוי אש, כל מה שמתרחש ברמת הגולן זה הנקודה הכי חשובה, מערך הכיבוי בתוך הישובים, שיְעֲבּוּ את מערך הכיבוי של הישובים ואני מאוד שמח שיש שבעה שעובדים ברמת הגולן בתוך מערך הכיבוי, זה סותר את האמירה של ארבעה אנשים, כבר סותר את האמירה אז אני אשמח מאוד לקבל נתונים מן הגוף המוסמך בנושא, אני אשמח מאוד לקבל ממך את הנתונים.

נאוה בוקר: לפני שהוא ייתן את הנתונים, מועדאד זהר אלדין, ראש מועצה מקומית עין קנייא.

נאוה בוקר: איפה אתם ממוקמים?

<קריאה: לא היית שם.

<אוסאמה זהוה: זה סימן שאת לא הגעת לשם.

נאוה בוקר: אני לא.

חמד עמאר: נלמד אותה איפה זה עין קנייה והיא חייבת לעבור ואם היא לא תעבור את המבחן - - -

נאוה בוקר: אני אבוא.

<מועדאד זהר אלדין: שלום לכולם, לכבוד היושבת ראש, נכבדים, חברי הכנסת, חמד עמאר, הייתי רוצה ששני חברי הכנסת יישארו וישמעו אבל כנראה יש להם דברים חשובים.

<מועדאד זהר אלדין: ניזאר פארס, כל הכבוד על היוזמה שהיא הזדמנות ראשונה, אני שש שנים ראש רשות וזו הזדמנות ראשונה שיצאה.

<מועדאד זהר אלדין: בדעתי להעלות באמת כמה סוגיות שאנחנו, ברמת הגולן, סובלים מהן.

<מועדאד זהר אלדין: לשמחתי, תוך כדי השנים האלה, חלו שינויים אבל זה לא לשביעות רצון התושבים, המקום וגם הציפייה שלנו כראשי רשויות – לאן אנחנו מתכננים להגיע?

נאוה בוקר: אתה מרגיש שאתם לא ערוכים לשעת חירום, זאת אומרת - - -

<מועדאד זהר אלדין: בשלב זה לא, לכן אני, מאחר ואני ראש הרשות היחיד שהופיע, כמובן שזה לא שאנשים ממעיטים מערך הישיבה הזאת או מהנושא בכלל, אלא שהיו להם דברים חשובים לעשות - - -

<קריאה: האם יש לך מישהו שאחראי על המערך?

<מועדאד זהר אלדין: הופיעו גם אתנו קב"טים ומזכיר - - -

נאוה בוקר: אני מציעה שאולי תתקרבו.

<מועדאד זהר אלדין: הם עם אוזן קשבת.

<מועדאד זהר אלדין: הם בלב העניין.

נאוה בוקר: בואו תתקרבו.

<מועדאד זהר אלדין: גבירתי, נכון להיום, נכון להיום, אנחנו בארבעה ישובים שלאט לאט אנחנו נושקים למספר של 25,000 תושבים, לאט לאט אנחנו מתקרבים, אם אנחנו נספור גם את הנמצאים ברמת הגולן, הן תיירים, הן תושבים לא קבועים, הן ישובים סמוכים - - -

נאוה בוקר: מה המרחק ביניכם לבין הגבול?

<מועדאד זהר אלדין: את מתכוונת לגבול?

נאוה בוקר: כן.

<מועדאד זהר אלדין: מג'דל שמס למעשה היא על הגבול.

נאוה בוקר: מה שעל הגבול.

<מועדאד זהר אלדין: מסעדה היא - - -

נאוה בוקר: אני חייבת להגיע לשם לסיור.

<מועדאד זהר אלדין: מרחק שלושה קילומטר בערך מהגבול.

<מועדאד זהר אלדין: בוקתעה היא גם קילומטר אחד מהגבול הסורי.

<מועדאד זהר אלדין: עין קנייה נמצאת בין הגבול הסורי ללבנוני.

<מועדאד זהר אלדין: גם מג'דל שמס, אז לכן, רמת הסיכון שם מבחינת תרחישים בטחוניים היא גבוהה מאוד.

<מועדאד זהר אלדין: לכן, אנחנו נדרשים להיערך, כרשויות מקומיות, חשוב גם – ורציתי להעלות דבר אחד, אני מבקש לתת הזדמנות לדבר בשם ארבעת הרשויות, על כל רשות אתייחס - - -

נאוה בוקר: אם זה על דעתם.

<מועדאד זהר אלדין: אני מדבר בהכללה, זה יקח קצת זמן.

נאוה בוקר: ברצון.

<מועדאד זהר אלדין: אנחנו כרשויות מקומיות, כשנכנסנו לתפקידים, זיהינו ברמת הגולן איזשהם דפוסי התנהגות כושלים של ריכוזיות.

<מועדאד זהר אלדין: זאת אומרת, ראש הרשות, הכול היה דרכו, הכול הוא היה עושה וזה הביא לכישלון, כי כשראש הרשות לא נמצא אז למעשה, אף אחד לא יודע לעשות שום דבר.

<מועדאד זהר אלדין: ואז התחלנו לפזר את הארגונים האלה ולהאציל סמכויות לעובדים, למנהלי מחלקות ונכון להיום, הרשויות מתפקדות בצורה הרבה יותר טובה מבעבר.

<מועדאד זהר אלדין: גם בפן של שיתוף תושבים, גם בפן של גביית תשלומים – ארנונה, חשמל, מים וכו'.

<מועדאד זהר אלדין: גם כל החינוך והרווחה, לזכותן ייאמר, ארבע רשויות מתפקדות והנתונים משם עולים ממש בצורה טובה ומשרדי הממשלה מפרגנים על כך.

<מועדאד זהר אלדין: נושא החירום ברמת הגולן הוא דבר שקשור בצבא, כב"א ומד"א בשיתוף עם פיקוד העורף כמובן והרשויות המקומיות.

<מועדאד זהר אלדין: אנחנו כרשויות מקומיות יש לנו, לכל רשות יש מערך נפרד שאנחנו מנהלים ישיבות, יש לנו מרה"ב שזה מרכז הפעלה בחירום, שאנחנו בשיתוף עם פיקוד העורף מנהלים תרגילים וכו'.

<מועדאד זהר אלדין: אבל, בעניין של כב"א ומד"א אנחנו מזהים איזשהו זלזול, זלזול אני קורא לזה, בכוונה, ואני תיכף אסביר למה אני קורא לזה זלזול.

<מועדאד זהר אלדין: היום, אם אתה לוקח מחלקה, נגיד, כב"א, במדינה כולה, שאנחנו מצדיעים למדינה על זה שהיא נותנת לנו כתושבים, כאזרחים, להרגיש אנשים עם ערך אנושי שהוא עליון, כי אנחנו היום מסתכלים לצד השני מעבר לגבול ורואים איך אנשים חיים, אז אנחנו אומרים ומצדיעים למדינה שלנו על מה שמתרחש פה אבל, אנחנו רוצים גם לא להסתפק במשהו קטן ולהגיד תודה רבה – לא, אנחנו רוצים להגיע למצב שאם תשאלי אותי: האם אתה מוכן?

<מועדאד זהר אלדין: אני אגיד לך כן, לא להגיד לא.

<קריאה: מה חסר כדי שאתה תהיה מוכן?

נאוה בוקר: בדיוק.

נאוה בוקר: בוא תתמקד.

<מועדאד זהר אלדין: נכון להיום התייחסו לתחנת כיבוי אש במסעדה.

<מועדאד זהר אלדין: מסעדה ישוב מרכזי ונכון לומר שיש עדיפות לקיומה של התחנה במסעדה, שהיא קרובה לכל הישובים ומשם הרכב יוכל לזנק לכל כיוון.

<מועדאד זהר אלדין: אף על פי שמג'דל שמס היא הגדולה ביותר, זה לא נכון לקחת את המקום הצדדי כי עדיף שזה יהיה במרכז.

<מועדאד זהר אלדין: נכון להיום יש תחנה מאויישת, כמו שאמר ניזאר, בשבעה עובדים אבל, אם נחקור את הנושא אז נראה שרק עובד אחד מהם הוא קבוע, שקיבל קביעות ואילו שאר העובדים לא קיבלו קביעות.

<מועדאד זהר אלדין: זאת אומרת, אנחנו רואים פה - - -

<ניזאר פארס: כולם בקביעות.

נאוה בוקר: רגע, הוא אומר שזה לא נכון, הוא אומר שלכולם יש קביעות.

<מועדאד זהר אלדין: מה שידוע לפי הנתונים שלי - - -

<ניזאר פארס: יש קביעות, אין בכב"א מושג כזה של קביעות זמנית, מקבל קביעות באופן אוטומטי כמו כל עובד מדינה.

נאוה בוקר: זה כמו שהיה פעם.

<מועדאד זהר אלדין: אז אם אני טועה אני אשמח להיות טועה בנושא הזה ושייוודע לי שכולם שם קבועים אבל זה לא רק זה, כי אנחנו רוצים העצמה של האזור הזה.

<מועדאד זהר אלדין: לא רק לקחת עובד.

<מועדאד זהר אלדין: אם בתוך הצוות הזה אנחנו מזהים אנשים בעלי יכולות, אז לקחת אותם ולעשות אותם לאט לאט גם מפקדים בנושא הזה, הרי כולנו יודעים, במקרה של מלחמה, חיילים יש הרבה – ואני לא חס ושלום ממעיט פה בערך חיילים כי חיילים הם הלב שלנו - - -

נאוה בוקר: אתה תצטרך לקצר כי יש לנו רשימה של דוברים.

<מועדאד זהר אלדין: אז אני רוצה שיידעו גם להוביל ולא רק להיות כפופים.

חמד עמאר: רגע, תשמע, אני - - -

<ניזאר פארס: ב-4.5 שלושה מתוכם יוצאים לקורס מפקדי צוותים.

<מועדאד זהר אלדין: יפה.

חמד עמאר: אנחנו כאן רוצים להתמקד כי אני רואה שמבחינת זמן - - -

<מועדאד זהר אלדין: בסדר גמור.

נאוה בוקר: יש לנו רבע שעה.

<מועדאד זהר אלדין: אדבר על כב"א ועל מד"א, גם מגן דוד אדום.

<מועדאד זהר אלדין: הרי העלו פה דברים - - -

נאוה בוקר: אני חושבת שמד"א מצריך דיון מעמיק, מד"א הוזמנו ולצערי כנראה לא הגיעו.

נאוה בוקר: בוא תמקד אותנו בנקודות מרכזיות כדי שנוכל למצוא פתרונות.

<מועדאד זהר אלדין: יש לתת אפשרות לצרף עוד עובדים מן האיזור, לשלוח אנשים, לגייס מתנדבים, כי מתנדב עם הזמן הופך להיות איש טוב ומוכן, ובאמת להיכנס לעבודה בצורה הולמת יותר, אז לתת הזדמנות, לצייד את הישובים, לתת אפשרות למערך מתנדבים יישובי, שהם קרובים יותר ויכולים להגיע בדקות החשובות הראשונות ולתת מענה כשצריך.

נאוה בוקר: זה חשוב מאוד בעיניי, מערך מתנדבים.

<מועדאד זהר אלדין: מאוד חשוב.

נאוה בוקר: זה היה אחד הדברים שנלחמתי עליהם.

<מועדאד זהר אלדין: בדיוק כך, כי לא רק ככה אלא אנחנו היום רואים את הכבאים מזנקים גם לכיוון כל תאונה שמתרחשת ואנחנו יודעים שאיזור רמת הגולן הוא אזור תיירותי ממדרגה ראשונה, לפעמים אלפי תיירים נכנסים לאזור ותדעי לך, אם חלילה, קורה משהו, עד כמה הכבאים חשובים.

<מועדאד זהר אלדין: אנחנו לא רוצים להישען על כוח חיצוני אלא אנחנו רוצים כוח חזק מקומי, גם מבחינת פיקוד, גם מבחינת חיילים שייצאו לשטח, מאוד מאוד חשוב לנו ואני מדבר פה גם על מד"א וגם על כב"א, עם דגש על מד"א, שהכול היום רק חיצוני, יש מפקד אחד בקריית שמונה שנותן הוראות, זה לא מקובל עלינו, אנחנו רוצים העצמה מקומית ואחריות מקומית עם עצמאות, ולא מתוך זלזול אלא מתוך - - -

נאוה בוקר: אני אעצור אותך לרגע, אנחנו נפנה, באמצעות הועדה, למד"א, לקבל מהם תגובה לדברים האלה.

נאוה בוקר: באופן רשמי אנחנו נשלח מכתב מוועדת המשנה, מחברי הועדה למד"א ואם צריך אז נקיים מפגש, או ישיבה.

<קריאה: דיון.

נאוה בוקר: דיון?

נאוה בוקר: אתה חושב שצריך לזמן דיון?

נאוה בוקר: במיוחד?

<קריאה: כן.

נאוה בוקר: או.

נאוה בוקר: קיי.

<מועדאד זהר אלדין: שנוכל להעלות את הסוגיות למיניהן וגם - - -

נאוה בוקר: נקח את זה בחשבון, בהחלט.

<מועדאד זהר אלדין: כי בכל סוגיה יש דברים - - -

נאוה בוקר: משפט אחרון לסיום כי אני חייבת לעבור לדובר הבא.

<קריאה: כמה זמן לוקח לכבאית להגיע ממסעדה לעין קנייא?

<קריאה: עשר דקות.

<קריאה: עשר דקות?

<קריאה: מכל נקודה.

<קריאה: תלוי - - -

<קריאה: כשהיא נמצאת במרכז.

<מועדאד זהר אלדין: בואו נתייחס לעוד דבר.

<מועדאד זהר אלדין: מערך הכבישים בין הישובים הוא לא כזה טוב.

<מועדאד זהר אלדין: במידה ועכשיו כבאית מזנקת ממסעדה לקרית שמונה והיא פוגשת מובילת טנקים בדרך, כמה זמן יקח לה?

<מועדאד זהר אלדין: יקח לה חצי שעה להגיע.

נאוה בוקר: ולמרכז העיר?

<מועדאד זהר אלדין: למרכז העיר אני לא יודע אם היא תגיע בכלל.

<מועדאד זהר אלדין: אם יבוא רכב מהצד השני אין ספק שהיא לא תגיע.

נאוה בוקר: הבנתי.

<מועדאד זהר אלדין: גם על זה אנחנו מדברים, שצוותי החירום גם ייערכו לפי מידת הנגישות.

<מועדאד זהר אלדין: יש לתגבר את הישובים בכבאיות ישנות אבל עובדות, במערך מתנדבים, לתגבר אותם בציוד ובכוח, יש לנו מתנדבים טובים, יש אנשים שרוצים להתנדב ואנחנו – פוליטית, מסתכלים על זה בעין טובה, פוליטית, כך אנחנו גם משלבים את החברה ברמת הגולן לאט לאט בחברה הישראלית ונותנים להם להשתלב.

<מועדאד זהר אלדין: החיבור, הסינכרון הזה מאוד חשוב לנו.

<מועדאד זהר אלדין: תודה רבה.

נאוה בוקר: תודה.

נאוה בוקר: המרכז לשלטון מקומי, נאסר אלדין, בבקשה.

<נביה נאסר אלדין: קודם כל זו גאווה לראות - - -

נאוה בוקר: אני אמרתי.

<נביה נאסר אלדין: ואני מודה באמת למשפחה ולישוב שהוא מייצר את בני האדם האלה.

<נביה נאסר אלדין: לפניו היו אנשים - - -

נאוה בוקר: מאיפה אתה ניזאר?

<נביה נאסר אלדין: אבל בל נשכח את חבר הכנסת חמד עמאר שהוא הוביל הרבה מהלכים וממשיך להוביל הרבה מהלכים.

<נביה נאסר אלדין: אני רוצה רק לשבר לך את האוזן, רמת הגולן, מדינת ישראל לא הכירה בה, בתכניות לפיתוח והעצמת הישובים, עד שנכנס לתמונה חבר הכנסת חמד עמאר ואז הייתה התכנית החדשה שהגיעה למימוש.

נאוה בוקר: הוא גם דחף לקיים את הדיון הזה היום, בנושא הזה.

<נביה נאסר אלדין: אני עם משרד השיכון דיברתי, הוא אמר:

<נביה נאסר אלדין: אנחנו לא מכירים את הישובים ברמת הגולן.

חמד עמאר: דרך אגב, הראשון שנתן תקציבים לרמת הגולן, מדינת ישראל הייתה נותנת תקציבים לרמת הגולן עד שנת 2001, רק בנושא של חינוך ותקציב לרשויות כדי להתקיים.

<קריאה: תקציב מזערי.

חמד עמאר: נכנס ליברמן למשרד התשתיות ואז נתנו למינהלת הביוב ואחרי כן נתנו למשרד התחבורה לכבישים ואז, כל המשרדים התחילו אחרי כן לתת לרמת הגולן.

<קריאה: משרד השיכון רק עכשיו נכנע.

חמד עמאר: היו מחוץ לתחום.

<קריאה: שר השיכון רק השנה - - -

<נביה נאסר אלדין: בל נשכח את הטופוגרפיה הקשה ביותר שנמצאת ברמת הגולן.

<נביה נאסר אלדין: אני לא עם ראש מועצת קנייא, כי אני חושב שמג'דל שמס, הישוב הגדול ביותר, יש לו טופוגרפיה הכי קשה שאני לא יודע איך הם נכנסים בתוך הסימטאות האלו, אני חושב שצריכה להיות שם עוד תחנה ברמת הגולן, ושתי התחנות האלו יתנו מענה בשעת השלום ואני מקווה שאנחנו נישאר בשקט גם בשעת המלחמה ובשעת האמת.

<נביה נאסר אלדין: לכן, אני חושב שבמג'

<נביה נאסר אלדין: דל שמס צריכה להיות עוד תחנה מתוגברת, מכל הבחינות.

<נביה נאסר אלדין: התחנה שהוקמה במסעדה בזמנו, היא הוקמה על מנת לתת מענה לטילים ולתת מענה לאירועים שהיו ברמת הגולן, אבל לשמחתי מערך הכבאות בכל מדינת ישראל, התחיל שינוי והתחיל מהפיכה והיום אני גם מרגיש את הדברים האלה.

<נביה נאסר אלדין: אני לא אכנס לישובים הדרוזים שנמצאים - - - במדינת ישראל, בתוך מדינת ישראל אלא אשאר עם רמת הגולן.

<נביה נאסר אלדין: אני מברך את ראש המועצה שדיבר על מערך מתנדבים, כל ישוב שאין לו מערך של מתנדבים, הוא לא יכול לשרוד לכן, אנחנו צריכים גם להיות תומכים בעצמנו.

<נביה נאסר אלדין: אני חושב שגם קאיד דאהר, שזו גם גאווה שהוא נמצא היום, שהוא צריך לתת הסברה ולתת הדרכה, לנוער, במיוחד כיתות י"ב, על מנת שיהיה מערך מתנדב בתוך הישובים.

נאוה בוקר: תודה, תודה רבה.

<נביה נאסר אלדין: ותודה שאתה אמרת שצריכים לקיים יום עיון בבוקתעה אבל, במג'דל צריך להיות.

<ניזאר פארס: אנחנו עושים את זה ב- 14 לאפריל.

<מועדאד זהר אלדין: בכל ישוב, בכל ישוב, זה חשוב מאוד, אתה לא יכול לקחת תושבים ולהוביל אותם לישוב אחר.

נאוה בוקר: מי זה מוחמד עמראן?

<מוחמד עמראן: כן.

<נביה נאסר אלדין: לא נותר לי אלא רק לאחל למר ניזאר בהצלחה רבה ואני גאה שהוא נמצא.

נאוה בוקר: עם כל הברכות שלכם היום הוא בטוח יצליח.

<מועדאד זהר אלדין: מצטרף גם לברכות, אנחנו גאים בכם ואנחנו מאחלים לכם הצלחה.

נאוה בוקר: מוחמד עמראן, תציג את עצמך בבקשה.

<מוחמד עמראן: אני קב"ט מועצה מקומית עין קנייא.

נאוה בוקר: רק בקצרה כי ראש המועצה שלך כבר דיבר אז ממש בדקה.

<מוחמד עמראן: כן, כן, אני - - -

נאוה בוקר: דקה, אין לנו הרבה זמן לסיום.

<מוחמד עמראן: כן גבירתי יושבת הראש, אדון ניזאר, אני מגיע מהחרמון - - -

<ניזאר פארס: אני הייתי מח"ט שם - - - בתחום הזה, הייתי שלש שנים, מכיר את האנשים פה.

נאוה בוקר: יפה.

נאוה בוקר: שלושים שניות עברו לך.

נאוה בוקר: דבר.

<מוחמד עמראן: מה שרציתי להגיד הוא שני דברים, מה שגם הוא הציג לגבי מג'דל, להוסיף תחנה אני בעד ואני גם ממליץ, כי זה לטובת עין קנייא, מבחינת עין קנייא זה כפר שמשתרע על פני שטח שהוא יחסית גדול מאוד, 1,200-1,100 דונם, מנחל סער עד לכביש 98 שעולה מהבניאס לנווה אטי"ב.

<מוחמד עמראן: אמרנו עשר דקות זה זמן להגיע ממסעדה לעין קנייא ואם זה מהצד השני לעין קנייא אז יגיעו ממג'דל אולי בפחות זמן, אולי זה שמונה דקות.

<קריאה: תראי, אני רוצה להתייחס אבל - - -

נאוה בוקר: זה גם יוריד מהעומס.

<מוחמד עמראן: בדיוק.

<מוחמד עמראן: זה מאוד מומלץ.

<מוחמד עמראן: הדבר השני זה אולי גם כן קשור בהסברה.

<מוחמד עמראן: עכשיו, אני בתור קב"ט עין קנייא, אנשים עוברים, רואים שריפה, אפילו בית שנשרף, הם מהססים להתקשר, כי יש להם את המודעות של תשלום.

<מוחמד עמראן: זה מאוד חשוב כי כשאני אומר:

<מוחמד עמראן: למה לא הודעת ל-102?

<מוחמד עמראן: למה לא התקשרת לכיבוי אש?

<מוחמד עמראן: אז אומרים לי: אם אני מתקשר הם יחייבו אותי בתשלום.

נאוה בוקר: תודה, אנחנו נעשה סבב מהיר.

נאוה בוקר: מה שמך?

<קריאה: כאן - - - עכשיו, אמרת לי לתמצת.

<ניזאר פארס: גם - - - הכריז שהאגרה תבוטל, אני מעריך - - -

נאוה בוקר: חסן אבו סעדה?

נאוה בוקר: חסן מחמוד, ממש דקה בקצרה.

<חסן אבו מחמוד: פחות.

<חסן אבו מחמוד: אני חסן, מזכיר מג'דל שמס.

<חסן אבו מחמוד: אני רוצה לומר תודה לחבר'ה שהתנדבו לדבר גם בשם מג'דל, מג'דל היא היישוב הכי גדול, לא צריך הרבה הסבר, גם הצד התיירותי והכביש הרחב בין מג'דל לנווה אטי"ב-עין קנייא, הרבה יותר מהר ממסעדה, שיש שם כביש צר ובמידה שיש מכשול, יש עיכוב אז הדרישה היא לעוד תחנה, אם תהיה אפילו קטנה – לא משנה, במג'דל, ועוד תקנים, שלושה תקנים, יש מכתב.

נאוה בוקר: תודה, אלה דברים שנאמרו כאן וטוב שאתה מחזק אותם.

נאוה בוקר: חסן אבו סעדה.

נאוה בוקר: דקה בבקשה, זריז.

<חסן אבו סעדה: קב"ט - - - מה שאני מבקש, אני גם מתנדב במד"א, באתי מהמקום הזה, בכב"א יש לנו חמישה מתנדבים, נתנו רק חמישה מתנדבים לתחנה, אני מבקש גם להגדיל את זה, יש לנו הרבה מתנדבים שרוצים להתנדב, גם מבחינת מגן דוד, אנחנו, מאוד חשוב לנו בארבעה הכפרים, שיהיה לנו נט"ן.

נאוה בוקר: אנחנו נדבר על "מגן דוד" בהזדמנות אחרת, אנחנו מתמקדים היום בכיבוי אש.

נאוה בוקר: לצערי לא הגיע היום נציג מד"א וזה חמור מאד בעיני, אני מבטיחה לך שאני אזמן אותם שוב, הם יגיעו ותוכלו לשטוח בפניהם את כל הטענות שלכם.

נאוה בוקר: זה לא בסדר אבל כרגע אין נציג אז אין טעם לדון בכך.

<חסן אבו סעדה: גם - - - כיבוי, צריכים עובדים, היו כמעט שלושים מתנדבים במסעדה, שרצו לעבוד בכב"א, לא קיבלו אותם וגם הם עברו את - - -

נאוה בוקר: זה נושא בפני עצמו, אני גם אדבר אתך על זה בהזדמנות אחרת.

נאוה בוקר: נציג צה"ל, אני מבקשת שתתקרב למיקרופון.

נאוה בוקר: הצג את עצמך בבקשה, מבלי לפגוע במה שנקרא בטחון המידע שלנו, אנחנו רוצים לקבל ממך איזושהי סקירה לגבי המצב.

<שאולי סרוסי: קודם כל אעשה הבהרה, אני נציג פיקוד העורף.

נאוה בוקר: נציג פיקוד העורף.

<שאולי סרוסי: זה צה"ל, זה בתוך צה"ל.

<שאולי סרוסי: אני מייצג כאן את פיקוד העורף.

<שאולי סרוסי: צריך להבהיר, הישובים - - -

נאוה בוקר: הם מחלקה נפרדת, הם מרגישים שהם - - -

<שאולי סרוסי: לא לא, לא, ממש לא, הישובים סמוכי-הגדר הם באחריות פיקוד הצפון.

<שאולי סרוסי: אני יכול להגיד שבחירום אנחנו כן מקצים כבאים שלנו, שהם מאומנים ומוכשרים על ידי כיבוי אש, הם מוקצים בזמן חירום.

<שאולי סרוסי: לגבי יישובי הצפון - - - פיקוד צפון, אני כבר לא יכול להתייחס כאן כי אני לא מייצג אותם.

נאוה בוקר: לגבי יישובי גבול הצפון אתה לא יכול להתייחס?

<שאולי סרוסי: לא, אני יכול - - - באחריות פיקוד העורף.

נאוה בוקר: סליחה על הבורות, אני מנסה להבין, למה יישובי גבול הצפון אינם באחריות פיקוד העורף?

<שאולי סרוסי: יש גבולות גיזרה בין הפיקודים המרחביים, בין פיקוד הצפון לבין פיקוד העורף.

נאוה בוקר: אז אתה לא הכתובת?

<שאולי סרוסי: לא.

נאוה בוקר: אז למה נשלחת אלינו אם אתה לא הכתובת?

נאוה בוקר: אני ביקשתי נציג שיוכל להסביר לנו על יישובי גבול הצפון, נציג של צה"ל כמובן, של משרד הביטחון.

<שאולי סרוסי: זומנתי כנציג פקע"ר.

נאוה בוקר: הבנתי, אז אתה לא יכול לשפוך אור על רמת המוכנות שלכם.

<קריאה: אתה רוצה להגיד לי שפיקוד העורף בשעת חירום לא ייכנס לישובים בצפון?

נאוה בוקר: לא להאמין.

<שאולי סרוסי: לא, לא, לא, זה לא מה שאמרתי.

<קריאה: מה אמרת?

<שאולי סרוסי: אמרתי שפיקוד העורף מקצה כבאים כתומים, מאמן אותם יחד עם כיבוי אש ומקצה אותם בחירום לתחנות כיבוי אש.

<ניזאר פארס: אני אבהיר את הנקודה.

<ניזאר פארס: בחירום פיקוד העורף לוקח אחריות מן המשטרה על כל עורף המדינה, למעט בגבולות.

<ניזאר פארס: בגבולות כמו רמת הגולן ורצועה אחת של גבול לבנון – זה נשאר של פיקוד צפון, האחריות נשארת גם בחירום של פיקוד צפון.

<ניזאר פארס: לכן הוא אומר "אני לא הכתובת", מי שהיה צריך להיות פה הוא אולי רע"נ - - - של פיקוד צפון, שהוא יותר רלבנטי.

נאוה בוקר: הבנתי.

נאוה בוקר: צריך לפנות לפיקוד צפון ולמשרד הביטחון באופן ישיר, שישלחו לנו נציג של פיקוד צפון.

נאוה בוקר: אני לא מבינה איך, הם לא היו ערים לנושא, חבל מאוד שכך.

נאוה בוקר: תמיד עם צה"ל, בכל ועדה שאנחנו מזמנים –אולי אתה לא הכתובת להבאת התלונה אבל זה חמור מאוד בעיניי, שצה"ל לא מתייחס ברצינות לפניות של הועדות, לא רק שלי, אני רואה איך זה מתנהל בוועדת הפנים ובוועדות נוספות.

נאוה בוקר: זה ממש גרוע, נשלח אליכם חומר, אתם יודעים על מה מדובר, אף פעם לא שולחים את האדם המתאים, גם כשזה היה קשור לשיתוף הפעולה בין כיבוי אש לבין צה"ל וכל השטחים המשותפים, מאוד מאכזבת ההתייחסות שלכם.

נאוה בוקר: אני מבקשת שתעביר את המסר הלאה.

נאוה בוקר: תודה.

נאוה בוקר: אייל הראל, פה?

<אייל הראל: אני מן המטה לביטחון לאומי, ראש חטיבת ביטחון פנים ועורף במטה לביטחון לאומי.

<אייל הראל: את הנושא למדתי תוך כדי, אתמול קיבלתי מכם את נושא הדיון ושמעתי על הפערים.

<אייל הראל: אני מכיר, כמו ניזאר, את התכנית הרב-שנתית של מערך כיבוי האש, אנחנו מלווים אותם בכיוונים, גם בכפרים הערביים וגם בכפרים הדרוזים, זה באחריותו של המשרד לביטחון פנים ואנחנו עוקבים מלמעלה לראות שהדברים מתבצעים.

<אייל הראל: אני יכול לומר שבתחום של מד"א – שמעתי כאן על הפער, היות ואנחנו במטה לביטחון לאומי מנסים לחבר את ארגון כוחות ההצלה, כארגון שמנסה לסייע במקומות שלמד"א קצת קשה להגיע, כבר עניינתי עכשיו את יו"ר איחוד הצלה ואני אשמח לקחת פרטים מהנציגים, לחבר אותם, כי הם מאוד ישמחו להתחבר לתחום הזה של מערך הרפואה בכפרים הדרוזים.

<אייל הראל: הסיסמה שלהם היא "תשעים שניות להגיע לפצוע" אז חשוב שזה יהיה.

<אייל הראל: בנושא של היערכות פיקוד העורף, זאת אומרת, אני מכיר את זה מן העיסוק שלנו, אז גבולות הגיזרה הם מאוד ברורים, פיקוד העורף נותן את המענה בזמן חירום, בזמן שיגרה פיקוד הצפון היה צריך לתת פה את התשובה אבל גם שם - - -

נאוה בוקר: זה זלזול שלא ייאמן.

נאוה בוקר: כל פעם אותו הדבר.

<אייל הראל: צריך לזכור שאלוף הפיקוד אחראי על מערך הביטחון ברמת הגולן, אבל הוא לא עוסק בכיבוי אש.

<אייל הראל: אלוף פיקוד הצפון לא עוסק בכיבוי אש, המערך הזה הוא מערך אזרחי של המשרד לביטחון פנים, שהם עושים את זה ביחד, זה כמו המערך באיו"ש, גם באיו"ש אלוף פיקוד המרכז אחראי על השטח, הוא הריבון, אבל בסוף תחנות כיבוי הן תחנות כיבוי של רשות הכיבוי.

<אייל הראל: לכן אין - - - כי זה כבר לא אותם - - -.

<אייל הראל: אני יכול לומר שאנחנו כמטה לבטחון לאומי, שעוסקים גם בהערכת מצב הביטחון הלאומי וכו', את הנושא הזה של הפער "בפינה הזו" לא היכרנו, אנחנו נכניס את זה כנקודה לבדיקה - - - ביני לבין המשרד לביטחון פנים, הוא הכתובת שלנו לעשייה הזאת.

נאוה בוקר: אז בוא נסכם, אני מבקשת ממך לשבת עם אותם ראשי רשויות ולראות מהן הנקודות שאפשר להגיע בהן לאיזשהו פתרון, יחד עם אנשי הכבאות או מד"א, כל הגורמים השותפים לנושא, כי אני חושבת שאתם הכתובת.

נאוה בוקר: כן, אני יודעת, אני מכירה את העבודה שלכם ואני מאמינה בה.

נאוה בוקר: עין קנייא, יש לך פה כתובת לשיתוף פעולה.

נאוה בוקר: במסגרת אותו צוות שנקים נשמח אם תעלו גם את ההשגות שלכם, על כל מה שקורה בגבול הצפון, זה קשור למגזר, זה חלק מאותה תכנית שאנחנו מדברים עליה.

נאוה בוקר: אגב, האם יש פה עוד מישהו שרצה לדבר לפני שאני מסכמת?

נאוה בוקר: משרד האוצר, הועלו כאן טענות על תקנים, חשוב לי לשמוע מהי עמדתכם.

<עמיחי דוד: קודם כל יש תכנית רב שנתית שסיכמנו אותה בשיתוף פעולה מלא עם הרשות לכיבוי אש ועם המשרד לביטחון פנים.

<עמיחי דוד: כל שנה מגוייסים וניתנים למעלה מ-140 תקנים לרשות הכבאות, אנחנו עובדים בשיתוף פעולה מלא איתם, אם יש איזושהי דרישה נוספת אין שום בעיה שיעלו אותה מולנו בדיוני התקציב הקרובים.

נאוה בוקר: אני אשמח, אגב, בהזדמנות הזו לברר אתך מה בנוגע לאזורי החיץ.

<עמיחי דוד: אין לי תשובה לגבי זה, זה עדיין לא נפתר.

נאוה בוקר: לפני שבועיים ישבת כאן בדיון, אני זוכרת את המיקום שלך.

<עמיחי דוד: כן, ישבתי פה.

נאוה בוקר: ואמרת לי "בין שבוע לשבועיים תתקבל תשובה".

<עמיחי דוד: אין לי תשובה בשלב הזה.

<עמיחי דוד: אין עדיין תשובה בשלב הזה.

<עמיחי דוד: זה עדיין בדיונים.

נאוה בוקר: חמור מאוד בעיניי, שלאחר שמתקבלת החלטה וכבר עברנו שלושה דיונים אם אני לא טועה בוועדת המשנה לכבאות והצלה, דיון אחד בוועדת הפנים, אחרי שהנהלת קק"ל קבעה שהיא מקצה 250 מיליון שקל להקמת אזורי חיץ, שהם גם אלה שיעסקו בהקמה אבל בסופו של דבר אנחנו, כרגיל, מגיעים תמיד לאותה נקודה, שבה משרד האוצר תוקע פרוייקטים והפעם זה פרויקט שקשור בהצלת חיים.

נאוה בוקר: ואני אומרת לך כאן חד וחלק, אני לא אוותר לכם ואתה יכול להעביר את המסר הלאה, זה לא יעבור בשתיקה.

נאוה בוקר: אני יודעת שיש את ועדת הארבעה, יש לי הסכמה של כל אותם ארבעה, שהם בעד העברת התקציב ואין לי שום אינטרס אישי, אתה יודע שהדבר הזה בא לי מפה, מבפנים, זה נטו הצלת חיים.

נאוה בוקר: זו אחת ממסקנות דוח המבקר, אם אתה זוכר, לאחר האסון, אני העליתי את זה ואני מעלה את זה שוב.

נאוה בוקר: אני מאוד מבקשת, תעביר את המסר הלאה, אנחנו לא מתכוונים לוותר.

נאוה בוקר: יש החלטות ואתם תצטרכו לעמוד בהן.

נאוה בוקר: תודה.

<מועדאד זהר אלדין: גבירתי, נושא קטן.

<מועדאד זהר אלדין: מה שהבנתי ממה שאמר המכובד, שמערך ההנהלה של כב"א צריך לפנות למשרד האוצר ולבקש עוד משרות, על מנת לתגבר כבאים מבני רמת הגולן, שיהיה לנו כוח זמין.

<ניזאר פארס: בואו נעשה את זה מסודר.

<ניזאר פארס: אני אתן - - -

נאוה בוקר: הוא ייתן.

נאוה בוקר: שלש דקות.

<ניזאר פארס: מטעים בנתונים.

<ניזאר פארס: קודם כל גוייסו במהלך השנתיים האחרונות, עד עכשיו עם המכרזים האלה שהיו, קרוב למאתיים איש, כולל מה שהגיע עכשיו, קיבלנו עוד איזה מנה אחת, הקדימו אותה, של קרוב לששים לוחמים.

<ניזאר פארס: צריך להבין, אנחנו תחת איזה חוק, חוק המכרזים, שאנשים ניגשים, עושים מבחנים ומגיעים לוועדה.

<ניזאר פארס: 8,000 איש ניגשו למכרזים של המשרות, 170,180 משרות, מתוכם צריך לבחור, אנשים עברו את הסינונים ואת המבחנים, ומי שהגיע בסוף הגיע לוועדות ולוקחים את הכי מתאימים.

<ניזאר פארס: לגבי הייצוג של הכפרים הדרוזים, כמות האנשים, כולם קבועים, אין מישהו שהוא זמני, אין דבר כזה, כולם תחת אותו חוק שאחרי שנתיים מקבלים קביעות ובדרך כלל כולם מקבלים קביעות אחרי שנתיים, במסגרת איזו ועדה שמקימים.

<ניזאר פארס: היום, נכון לעכשיו, איך אנחנו רואים את האיום, מהו המענה המבצעי שאנחנו רואים אותו ככב"א – ואני לא אומר צה"ל ולא אומר גופים אחרים, כי זה שונה לגמרי.

<ניזאר פארס: היום צה"ל הוא באמת עם מורכבות, הייתי מח"ט שם שלש שנים, מכיר את המורכבות מכל הכיוונים.

<ניזאר פארס: לגבי כב"א, היום, תחנת מסעדה – ואני אומר את זה באחריות מלאה, אמורה לתת מענה הולם, סביר ואפילו קצת יותר מזה, לסיכונים שיש במרחב הזה של הכפרים הדרוזים בצפון רמת הגולן.

<ניזאר פארס: ולא צריך, גם אם עכשיו יתנו לי תקציב לעוד תחנה, אני לא אשים אותה במרחב הזה של צפון רמת הגולן, כי יש לנו הרבה מאוד מקומות יותר מורכבים, שמעתם פה, ערים גדולות שאין בהן בכלל תחנות ואני אומר, מה הפתרון, אחד, אנחנו בחירום נערכים קצת אחרת - - -

נאוה בוקר: שלושים שניות לסיום.

<ניזאר פארס: אני אומר, הפתרון שנערכים אחרת.

<ניזאר פארס: גם במזג אויר שהוא סוער – ויש לנו לא מעט כאלה ימים, יש תחנה, נקודת הזנקה, תחנה שנפתחת באופן קבוע, במג'דל, ליד מגרש הכדורגל, כבר קיבלנו אותה לפני שנה, היא מתמקמת באופן קבוע.

<ניזאר פארס: גם כשיש מצב ביטחוני בעייתי אנחנו ממקמים אותה וזה לפי הערכת המצב שלנו ולכם זה לא הפתרון.

<ניזאר פארס: הפתרון של המתנדבים, אנחנו - - -

נאוה בוקר: חייבים לתגבר את מערך המתנדבים.

<ניזאר פארס: לתגבר, נאפשר את זה, אני גם איזום אפילו פגישה עם ראשי הרשויות בכפרים, נשב שם, נשמע, ואני אומר לכם, גם להקים אפילו יחידת מתנדבים כזו, לא רק שיהיו מתנדבים בתחנה - - -

<קריאה: מאוד חשוב.

<ניזאר פארס: נקים יחידה כזו, אין בעיה, אנחנו עושים את זה בהרבה מאוד מקומות, מקומות שמגלים הרבה רצון לבוא להתנדב, אנחנו אפילו בחלק גדול מהמקומות שמים רכב, מכשירים את האנשים, מאמנים אותם ובסוף נותנים להם רכב, זה מכפיל כוח.

<ניזאר פארס: ואם יש רוח התנדבותית אז אנחנו ננצל את זה.

נאוה בוקר: בואו נסכם, אני חייבת לסיים, סלחו לי, המפכ"ל מחכה לי.

נאוה בוקר: אגב, מה המצב בתחנות משטרה אצלכם?

<קריאה: בסדר, יחסית בסדר, נפגשנו עם הממ"ז והעלינו את הבקשות שלנו.

נאוה בוקר: יופי, אני שמחה לשמוע.

<קריאה: נפגשנו עם הממ"ז החדש והעלינו את הבקשות שלנו.

נאוה בוקר: אז אין לי מסר להעביר.

<מועדאד זהר אלדין: רק בחוק המכרזים, גם אם ניגש תושב אילת למכרז והוא עונה על הדרישות, אני תמיד מעדיף את בן עין קנייה, כי הוא זמין, ונכון ונמצא.

נאוה בוקר: אתה צודק מאה אחוז.

נאוה בוקר: אני פועלת מול נציבות שירות המדינה, אנחנו בוועדת הרפורמה ואנחנו נטפל גם בזה.

נאוה בוקר: זה לא ייתכן שאדם שגר בדרום צריך לעבוד בצפון.

<קריאה: את לא - - - לדרוש תחנת משטרה בישובים הדרוזים.

נאוה בוקר: לא, אני אמרתי - - -

<קריאה: צריך - - - בשאר המקומות.

נאוה בוקר: קודם כל, אמרתי את זה בהומור אבל אני לא יודעת מה המצב אז אני שמחה לשמוע שבסך הכול הכול בסדר.

נאוה בוקר: בואו נסכם דבר כזה.

נאוה בוקר: אתם תחליטו על נציג או שניים שישתתפו בוועדה, נכניס את הבעיות ואת דרכי הפתרון ונשב על זה בצוות מצומצם.

נאוה בוקר: אנחנו נשלח את המכתבים לאותם גורמים שלא השתתפו.

נאוה בוקר: עם מד"א נקיים דיון נפרד, שמעתי כאן הרבה טענות בנוגע למד"א.

נאוה בוקר: מל"ל – אני אשמח גם לשבת אתכם בנפרד כי יש כמה נושאים שלא צריך להטריח את כולם בנוגע אליהם.

נאוה בוקר: תודה רבה לכולם, הדיון הסתיים.