ועדת הכספים, כנסת 20, פרוטוקול מספר 395, 2016-06-28 11:15

משה גפני: אנחנו ממשיכים את הדיון בנושא: חוסר תקנים במשפחתונים.

משה גפני: בהמשך נעסוק בעניין של מעמד המשפחתונים ובטענות נוספות שהועלו.

משה גפני: קודם נתחיל בחוסר תקנים במשפחתונים לילדי אימהות עובדות בשל חוסר תקציב, הצעתם של חברי הכנסת יעקב אשר, אורלי לוי אבקסיס, שולי מועלם ואראל מרגלית.

יעקב אשר: תודה רבה, אדוני היושב-ראש, שנענית לבקשתנו לקיים דיון דחוף.

יעקב אשר: אנחנו כולנו יודעים את החשיבות של לתת אפשרות למי שרוצה לצאת לעבודה, אם אלו אימהות במגזרים השונים, במיוחד במגזר החרדי, במגזר הערבי ובמקומות נוספים.

יעקב אשר: אחד הפתרונות שקיימים, שהוא פתרון של מקומות מסוימים והוא בעצם הפתרון המרכזי לצד המעונות, זה המשפחתונים.

יעקב אשר: משפחתון מוסדר נמצא בבית פרטי ששם נמצאים 5 ילדים.

יעקב אשר: כשיש ילדי רווחה, גם יותר.

יעקב אשר: זה נותן פתרון גדול.

יעקב אשר: כבר 4 שנים, מסיבות כאלו ואחרות, התקציב שמיועד למשפחתונים לא הותאם לקצב הגידול ולקצב הביקוש.

יעקב אשר: נוצר מצב שברשויות ברחבי הארץ יש ביקוש של מאות שממתינים למשפחתונים, אבל אין תקציב, אין תקנים חדשים.

יעקב אשר: הדבר הזה, אדוני, הוא חשוב ודחוף לעכשיו, אי אפשר יהיה לחכות.

יעקב אשר: אני מקווה שנעשה מאמץ מכל הכיוונים שהתקציב יעודכן.

יעקב אשר: אם לא יימצא פתרון כרגע, בתקופה הזאת, זה אומר שבתחילת שנת הלימודים הקרובה לא ייפתחו עוד משפחתונים.

יעקב אשר: אם לא ייפתחו עוד משפחתונים, זה אומר שמאות ילדים יהיו בלי סידור, או סידור שאנחנו לא רוצים אותו - כל מיני מקומות פרטיים לא מוסדרים, לא מפוקחים, אולי אפילו מסוכנים.

יעקב אשר: יש חשיבות מאוד גדולה לעשות מאמץ משותף ולנסות לתת תקציב.

יעקב אשר: אני לא יודע להעריך אותו, אבל בשיחות שהיו לי עם משרד הכלכלה הערכה הייתה שתהיה בסביבות ה-30 מיליון שקל תוספת תקציב.

יעקב אשר: התוספת הזאת הייתה צריכה להיות כרגע, אבל היא לא נמצאת.

יעקב אשר: עם התוספת הזאת אפשר יהיה לפתוח כמה מאות, משהו בסביבות ה-400,450 משפחתונים.

יעקב אשר: זה יכול לתת את צפירת ההרגעה עד לתחילת שנת הלימודים הזאת.

יעקב אשר: כמובן שלדיוני התקציב אני מבקש מחברי הוועדה לקחת את זה בחשבון.

יעקב אשר: אנחנו רוצים לעודד אנשים לצאת לעבודה.

יעקב אשר: המשפחתון עצמו הוא גם עבודה לאותה בעלת משפחתון.

יעקב אשר: מדובר בעבודה מסודרת.

יעקב אשר: היא נקראת עצמאית לכל דבר ועניין.

יעקב אשר: אחד הדברים שיושב-ראש הוועדה הביא הוא תיקון בנושא הזה של מס הכנסה שלילי לגבי אותן עובדות שהיו מופלות בגלל סיבות שונות.

יעקב אשר: יש חשיבות למשפחתונים משתי סיבות: אל"ף, למשפחות שיוכלו לצאת לעבודה בלב שקט כשהילד נמצא במשפחתון מוסדר כמו שצריך, ובי"ת, לאותן נשים שמתפרנסות מזה ונמצאות במעגל עבודה מוסדר.

יעקב אשר: יש נקודות נוספות שבוודאי יעלו כאן.

יעקב אשר: אני לא יודע אם זה המקום בוועדת כספים, אבל יש מקומות בארץ שבהם יש עוד כמה תקנים.

יעקב אשר: המשרד הקשיח בזמן האחרון את הנושא הזה שנקרא מטפלות ברמה 1 שצריכות לעבור קורסים מסוימים.

יעקב אשר: יש מקומות בארץ, למשל בתל אביב, שאין קורסים, אין היצע של קורסים, אז ממילא אין כאלו שלומדות וגם אין מספיק מטפלות פוטנציאליות כדי לפתוח משפחתונים, גם אם יש עוד תקן אחד או שניים פנוי.

יעקב אשר: עלות של קורס כזה היא עלות גבוהה, לכן אחד הפתרונות, וגם הייתה הבנה כזאת עם המשרד, היה שכדי להיכנס ולעבוד, מספיק שאותה מטפלת תהיה כבר בתוך קורס.

יעקב אשר: אם נאמר למישהי: אם תלכי ללמוד את הקורס הזה, לא בטוח שתקבלי עבודה בתחום הזה, היא לא תקפוץ למים, היא תגיד: רגע, לא בטוח שיהיה לי מזה פרנסה, אני לא אשקיע בשביל ללמוד את זה.

יעקב אשר: גם הנקודה הזאת היא נקודה של לאפשר תוך כדי לימוד בקורס את המשפחתון, כדי שהיא תוכל לפתוח ולהשלים את הלימודים תוך כדי.

יעקב אשר: אלה לימודים קצרים מאוד באופן יחסי, אפשר לעבור את זה.

יעקב אשר: הנקודה הנוספת, שהיא לאו דווקא לוועדת כספים אבל אני מעיר אותה כי יכול להיות שהיא תעלה, זה שבמקומות מסוימים בארץ נקבע שבכל משפחתון יהיו לכל היותר 2 ילדים עד גיל שנה.

יעקב אשר: יש מקומות שיש בהם ביקוש הרבה יותר גדול לתינוקות והתקנים נשארים פנויים.

יעקב אשר: להחזיק משפחתון עם 3 ילדים זה דבר שהוא לא משתלם, לכן לא פותחים את המשפחתון בגלל זה.

יעקב אשר: הרבה מאוד תינוקות בגילאים צעירים מאוד נמצאים ללא פתרון.

יעקב אשר: אדוני היושב-ראש, אני וחבריי חברי הכנסת ביקשנו את הדיון הדחוף הזה.

יעקב אשר: חייבים לטפל בזה עכשיו, זה לא יכול לחכות לדיוני התקציב.

אורלי לוי אבקסיס: אני באמת חוזרת ומודה ליושב-ראש הוועדה שראה לנכון לקיים את הדיון המהיר הזה.

אורלי לוי אבקסיס: כל הנושא של הגיל הרך הוא נושא הרבה יותר מורכב, הרבה יותר רחב.

אורלי לוי אבקסיס: יש את השאלה הבסיסית: בידיים של מי זה צריך להיות - חינוך, כלכלה.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו נמצאים פה במצב שהשאלה הזאת עדיין לא הוכרעה, כאשר בינתיים יש מצב ומציאות בשטח שאנחנו צריכים להתמודד ולספק פתרונות.

אורלי לוי אבקסיס: למה קמו המשפחתונים?

אורלי לוי אבקסיס: המשפחתונים קמו בגלל הצורך, בגלל שהמדינה לא הצליחה להעמיד מספיק מסגרות, בעיקר מסגרות מסובסדות לגיל הרך.

אורלי לוי אבקסיס: למה אתה שואל אם זה נמצא במשרד הכלכלה?

אורלי לוי אבקסיס: כי הרציונל בהתחלה היה לעזור לאימהות לצאת לעבודה.

אורלי לוי אבקסיס: עוזרים או משפים אותן על חלק מהעלות של החזקת הילדים.

אורלי לוי אבקסיס: למה הפתרון הזה הוא טוב מבחינת משרד הכלכלה והמשרדים?

אורלי לוי אבקסיס: כי אין פה צורך בבינוי.

אורלי לוי אבקסיס: אתה לא צריך לעמוד בתנאים של בנייה עירונית, בתנאים של חוק כזה או אחר.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו מדברים פה על דברים שמתרחשים בבית פנימה, כמובן עם התאמות מסוימות.

אורלי לוי אבקסיס: זה בא למלא את הצורך של כל אותם ילדים שלא נקלטים במערכות שאמורות היו לספק את זה.

אורלי לוי אבקסיס: הפתרון הזה עכשיו נמצא באיזה שהוא סימן שאלה מאוד מאוד גדול, כי משרד הכלכלה לא החליט מה הוא רוצה.

אורלי לוי אבקסיס: הוא מספק את הקורסים, את ההכשרות, אבל הוא לא פותח מספיק הכשרות, בטח לא בפריסה ארצית.

אורלי לוי אבקסיס: אם בבאר שבע יש ביקוש למשפחתונים אבל מטפלות לא יכולות לעבור את ההכשרה, אז נפתחים כל מיני בייבי סיטרים כאלה שנמצאים תחת משרד הכלכלה, בפיקוח משרד הכלכלה.

אורלי לוי אבקסיס: זה לא איזה מישהו שעכשיו הקים.

אורלי לוי אבקסיס: הם אמורים לעמוד בתנאים מסוימים מבחינת הכשרות.

אורלי לוי אבקסיס: זו שאלה של מה קודם למה – הביצה או התרנגולת.

אורלי לוי אבקסיס: אם לא יהיו לך מספיק מטפלות, לא תצליח לפתוח את המשפחתונים האלה.

אורלי לוי אבקסיס: אם לא תצליח לפתוח את המשפחתונים האלה, לא תיתן פתרון למה שאתה אמור לספק.

אורלי לוי אבקסיס: זה איזה שהוא מעגל מטורף.

אורלי לוי אבקסיס: מה אמורות לעשות אותן אימהות?

אורלי לוי אבקסיס: עד יום לפני הלידה הן עבדו.

אורלי לוי אבקסיס: אגב, חופשת הלידה מאוד קצרה, אני אומרת לך את זה כאימא.

אורלי לוי אבקסיס: אני עוד הייתי בעבודה כזאת שעוד יכולתי לקחת את השנה הראשונה, לפחות עם שלושת הילדים הראשונים, כסוג של איזו שהיא חופשה, או מאוד לצמצם את העבודה שלי, מה שאימהות אחרות לא יכולות להרשות לעצמן.

אורלי לוי אבקסיס: יש סוגים מאוד מסוימים של עבודות שיש בהן גמישות.

אורלי לוי אבקסיס: הנשים האלו תוך 3 חודשים אמורות לחזור, כי אם לא, הן מאבדות את מקום העבודה שלהן.

אורלי לוי אבקסיס: יאריכו על חשבונן?

אורלי לוי אבקסיס: זה גם קצוב בזמן.

אורלי לוי אבקסיס: העדפה של האימא זה שיהיה מקום יותר אינטימי, יותר משפחתי, ככה שרואים את הילד, לא איזה משהו עמוס כזה עם עוד המון ילדים.

אורלי לוי אבקסיס: הנושא של היחס האישי שהמשפחתונים נותנים זה בעיקר לגילאים המאוד צעירים, כי מגיל מסוים אתה מעביר למסגרת יותר גדולה בגלל הקשרים וההתפתחות של הילד.

אורלי לוי אבקסיס: הבקשה פה היא לעד שני ילדים עד גיל שנה בכל משפחתון.

אורלי לוי אבקסיס: אלה הגילאים הרלוונטיים למשפחתונים, כי מגיל שנה ואילך מוציאים אותם החוצה.

משה גפני: למה עשו את זה?

אורלי לוי אבקסיס: אני בטוחה שהמטרה היא נכונה.

אורלי לוי אבקסיס: עד גיל שנה זה בעיקר משפחתונים.

אורלי לוי אבקסיס: הרציונל הוא בסדר, השאלה איך אנחנו פותרים ומה אנחנו עושים עם זה.

אורלי לוי אבקסיס: איך אנחנו מספקים פתרונות?

אורלי לוי אבקסיס: כדי למשוך כוח עבודה טוב ואיכותי אתה צריך גם לספק תנאים שיהוו תמריץ להגיע לתחום הזה.

אורלי לוי אבקסיס: אם אין להם אופק תעסוקתי, אם אין להם ידיעה מה קורה בשנה הבאה וכל שני וחמישי משנים להם את הנהלים, אם אין להם הפרשות לפנסיה כמו שצריך, אם אין להם את רשת הביטחון, מי האנשים שילכו לשם?

אורלי לוי אבקסיס: האם אנחנו רוצים לשים את הילדים שלנו, את האוצר היקר לנו ביותר בידיים של אנשים שאולי הלכו לתחום כברירת מחדל, לא בגלל שזה התחום שמעניין או מתאים להם?

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו צריכים לספק את ההכשרות, אנחנו צריכים לספק את התנאים בלי קשר לשאלה יותר רחבה: מה עושים עם הגיל הרך כראייה הרבה יותר רוחבית ועם הרצף שהיינו רוצים.

מנואל טרכטנברג: אני שמח שנערך הדיון הזה.

מנואל טרכטנברג: אני משתתף לפחות פעמיים בשבוע בישיבות או אירועים מהסוג הזה.

מנואל טרכטנברג: אני עוסק בגיל הרך באופן מאוד אינטנסיבי.

מנואל טרכטנברג: כל פעם זה אותו סיפור.

מנואל טרכטנברג: כל פעם זה יוצא ממקום אחר.

מנואל טרכטנברג: מה הסיפור?

מנואל טרכטנברג: הסיפור הוא שמדינת ישראל לא לוקחת אחריות על הגיל הרך.

מנואל טרכטנברג: כל פעם זורקים טיפה כסף פה, טיפת אחריות שם וכו'.

מנואל טרכטנברג: יש פיזור רב של הסמכויות.

מנואל טרכטנברג: מה שמשרד הכלכלה מתמודד איתו זה בלתי אפשרי.

מנואל טרכטנברג: צר לי לראות את גלית, שעושה עבודה נהדרת, ללא משאבים כדי להתמודד עם הבעיות שניצבות לפתחה.

מנואל טרכטנברג: אמר חבר הכנסת יעקב אשר שצריך לתת עכשיו איזה שהוא מענה, איזו שהיא צפירת הרגעה.

מנואל טרכטנברג: אני לא בטוח.

מנואל טרכטנברג: כל פעם זה מה שקורה - יש איזו זעקה, נותנים טיפה כדי להרגיע את הרוחות, ואנחנו מתגלגלים ממשבר למשבר כל פעם בהקשר אחר, תמיד במסגרת של הגיל הרך.

מנואל טרכטנברג: הגיעה השעה, אדוני היושב-ראש, שתהיה קריאה ברורה לשינוי בסדרי העדיפויות במדינת ישראל.

יעקב אשר: לקראת התקציב.

מנואל טרכטנברג: תשמע, זה מאבק מתמשך, זה לא רק חד פעמי.

מנואל טרכטנברג: כשנגיע בנובמבר לדיוני התקציב, יהיה יותר מידי מאוחר.

מנואל טרכטנברג: אולי תצליח לגרד עוד 10 מיליון שקל, אבל זה לא יעשה כלום.

מנואל טרכטנברג: מדינת ישראל מתנכרת לגיל הרך, זו האמת, צריך להגיד אותה.

מנואל טרכטנברג: לוועדת הכספים יש עוצמה רבה בעניין הזה.

אורלי לוי אבקסיס: הבעיה שאין שם שר.

מנואל טרכטנברג: בעוד שבוע, בעוד שבועיים, בעוד חודש אפשר להיפגש שוב פעם ולדון על עוד היבט של המשברונים האלה שחוזרים על עצמם כל פעם.

מנואל טרכטנברג: עד שלא יהיה שינוי בסדרי עדיפויות, הכרה בחשיבות של הגיל הרך, אמירה ברורה של לקיחת אחריות, מעבר של הטיפול בגיל הרך ממשרד הכלכלה למשרד החינוך, הקמת המועצה לגיל הרך, שזו הצעה שכבר נדונה בוועדת הרווחה ואני מקווה שתגיע גם לכאן, אמירה של הממשלה שבשנתיים הקרובות - - אדוני היושב-ראש, אני חושב שתצטרך ליזום דיון דחוף אם באמת אפשר להמשיך בתקציב דו-שנתי במצב שאי הוודאות העולמית מרקיעה שחקים.

מנואל טרכטנברג: אף אחד לא יכול לדעת מה יקרה בעוד חודש או חודשיים.

מנואל טרכטנברג: אנחנו רוצים לכבול את ידנו לעוד שנתיים.

מנואל טרכטנברג: זה סולם לגאוני הדור שהגו את הרעיון המבריק הזה של תקציב דו-שנתי לרדת ממנו.

מנואל טרכטנברג: אני מבקש ממך, כבוד היושב-ראש, שלקראת התקציב הבא תעלה את הנושא הזה של הטיפול בגיל הרך כנושא בפני עצמו, לא להתווכח על 50 מיליון ו-10 מיליון למשרד הכלכלה שאולי יתנו מענה מחר בבוקר למשפחתון כזה או אחר.

מנואל טרכטנברג: זה לא יעבוד ככה.

מנואל טרכטנברג: יש כרגע ישיבה גדולה באולם ירושלים על סקר של ה-OECD בנוגע למיומנויות בשלושה תחומים: אוריינות, מתמטיקה ופעילות בסביבה ממוחשבת.

מנואל טרכטנברג: מדובר על סקר שמשווה את ישראל למדינות ה-OECD.

מנואל טרכטנברג: התוצאות הן מחפירות.

מנואל טרכטנברג: זה סקר אדיר.

מנואל טרכטנברג: 10 אלפים ישראלים נבדקו והושוו ל-OECD.

מנואל טרכטנברג: זה פשוט מזעזע לראות את הדבר הזה.

מנואל טרכטנברג: מאיפה בא הדבר הזה?

מנואל טרכטנברג: מילדים שבגילאים הקריטיים נמצאים במסגרות שהן לא מסגרות.

מנואל טרכטנברג: מה אתה מצפה שיקרה?

מנואל טרכטנברג: מדברים אחר כך על אי שוויון, על בעיית פריון.

מנואל טרכטנברג: זה שם.

מנואל טרכטנברג: הכל קשור.

מנואל טרכטנברג: אנחנו לא יכולים בדיוני התקציב לבוא ברגע האחרון, בקרב מאסף, לגרד מיליון שקל פה ומיליון שם.

מיכל בירן: לכאורה יש פה בעיה מתמטית.

מיכל בירן: בצד אחד של המשוואה יש את העניין של כמה זה עולה בשביל שמפעילות המשפחתונים יצליחו להתפרנס בכבוד ולקבל פנסיה, ובצד השני של המשוואה יש את העניין של כמה זה עולה למשפחה.

מיכל בירן: אין דרך לאזן את המשוואה הזאת אם מסתכלים במיקרו קוסמוס.

מיכל בירן: אם השכר של מפעילות המשפחתונים יהיה הוגן, המחיר למשפחות יהיה מחיר שאי אפשר לעמוד בו.

מיכל בירן: אם המחיר יהיה נמוך כדי שהמשפחות יוכלו לעמוד בו, מפעילות המשפחתונים לא יוכלו להתפרנס בעצמן.

מיכל בירן: התשובה היחידה היא שהכסף צריך לבוא מחוץ למשוואה הזאת.

מיכל בירן: למה?

מיכל בירן: כי המדינה כולה נהנית מזה.

מיכל בירן: אי אפשר להתייחס לזה כאילו יש פה איזו שהיא קבוצה קטנה של שוק חופשי שאמורה להגיע לשיווי משקל בכוחות עצמה, כי המשק כולו מרוויח מזה שיותר נשים יוצאות לשוק העבודה.

מיכל בירן: צריך למצוא דרך שבה המדינה שמה יד בכיס ונותנת מכספי משלם המיסים, כי משלם המסים ירוויח מזה באופן עקיף.

מיכל בירן: אסור לזרוק את זה רק על המיקרו קוסמוס, כי זה לא יכול להסתדר, לא משנה איך נשחק עם זה.

אראל מרגלית: אני מסכים לגמרי עם חברת הכנסת מיכל בירן.

אראל מרגלית: יש כרגע מצב של קריסה בחלק מהמדינה, אנשים צריכים לדעת את זה.

אראל מרגלית: אני במקרה מאוד מעורב סביב האזור של קריית שמונה וכמה אזורים בצפון, אבל זה קורה בהרבה מקומות.

אראל מרגלית: חוץ מזה שגם מעונות נעמ"ת ומעונות אחרים נסגרו, הרבה מאוד אימהות מוצאות את עצמן במצב שבגלל ההפסדים המאוד גדולים של המטפלות שמפעילות את המעונות הן לא יכולות לצאת לעבודה.

אראל מרגלית: בקרית שמונה המשכורת הממוצעת של אימא היא 5400 שקל במשרה מלאה.

אראל מרגלית: אם פעם להכניס שני ילדים למעון של נעמ"ת בקריית שמונה, שהיה אזור עימות, עלה בסביבות ה-660 שקלים לילד - -

אורלי לוי אבקסיס: אחרי הסבסוד זה היה 660 שקלים.

אראל מרגלית: ואז החליטו שמכיוון שלא ירו עליהם מספיק טילים, צריך לקחת מהם את הסבסוד כך שזה עלה ל-2400 שקל לילד.

אראל מרגלית: 2400 כפול 2 זה פחות או יותר המשכורת.

אראל מרגלית: אני מצאתי כמה אבות שהפסיקו לעבוד כי האימא הביאה קצת יותר כסף.

אראל מרגלית: למשפחות הצעירות אין סיכוי ככה.

אראל מרגלית: בגלל ש-5000 ילדים מתוך ה-18 אלף הם ילדי רווחה, יוצא מצב שהמעון עצמו עוזר לסבסד חלק מהעניין הזה.

אראל מרגלית: אנחנו מדברים על אוכלוסייה שהיא בליבת המקום שבו אנחנו רוצים לשנות.

אראל מרגלית: דיברתם על חוסר התנאים הסוציאליים של המטפלות.

אראל מרגלית: זאת שערורייה.

אראל מרגלית: בכנסת העבירו בשבוע האחרון כמה חוקים שמאוד מיטיבים עם העובדים בעסקים קטנים.

אראל מרגלית: תמיד שוכחים שעצמאים קטנים הם לא פחות קבוצה שאנחנו רוצים ביקרה מאשר השכירים.

אראל מרגלית: לעצמאים לא דואגים.

אראל מרגלית: נתנו עכשיו 8 ימי חופשת לידה לאבות.

אראל מרגלית: למה לא לעצמאים?

אראל מרגלית: עצמאים לא יכולים?

אראל מרגלית: מי משלם לעצמאי?

אראל מרגלית: אם אתה עצמאי, אתה צריך לתת לעובד, זה בסדר גמור, אבל מי משלם לעצמאי?

אראל מרגלית: למה המדינה לא דואגת לתנאים הסוציאליים של העצמאים?

אראל מרגלית: אותו דבר עם דמי האבטלה לעצמאים.

אראל מרגלית: אמרנו שדמי אבטלה לעצמאים זה נורא יפה, אבל המדינה לא שמה כסף.

אראל מרגלית: אני רוצה להגיד משהו ברמה של המקרו.

אראל מרגלית: הביקורת, וזה טרכטנברג ידידנו יאהב, הכי גדולה מקרן המטבע הבין לאומית על ישראל היא לא על כך שיחס חוב תוצר לא מסתדר.

אראל מרגלית: זה דווקא מסתדר.

אראל מרגלית: התכנון הפיסיקלי של האוצר מסתדר.

אראל מרגלית: מה הביקורת הכי גדולה?

אראל מרגלית: של הארגונים הכלכליים, לא הארגונים החברתיים.

אראל מרגלית: מדינת ישראל לא משקיעה במנועי הצמיחה החברתיים שלה.

אראל מרגלית: במקומות שבהם לאנשים קשה לצאת לעבודה או שהם לא מעורבים בשוק העבודה המדינה לא משקיעה.

אראל מרגלית: היא משאירה אוכלוסיות שלמות מאחור.

אראל מרגלית: ברגע שאנשים יוצאים, עובדים, פותחים חשבון בנק, מוציאים רישיון נהיגה, כל מיני דברים כאלה, כל המדינה מתעוררת.

אראל מרגלית: אנחנו החלטנו להשכיב אותה לישון.

אראל מרגלית: זה מה שהאוצר עושה, הוא משכיב חלקים שלמים של המדינה לישון.

אראל מרגלית: הכלכלה הישראלית ברובה סביב הרצליה ותל-אביב, שאר האזור לא משתתף.

אראל מרגלית: כשסוף סוף כבר יש משהו, נכנסים באימא שלו.

<גלית יעקובוב: אנחנו מדברים על 22 מיליון ₪ שמיועדים למשפחתונים.

<גלית יעקובוב: יש לנו 3700 משפחתונים ברחבי הארץ.

יעקב אשר: מה זה "מיועדים"?

<גלית יעקובוב: זה מה שיש.

אורלי לוי אבקסיס: כמה בערך יוצא למשפחתון?

<גלית יעקובוב: החישוב שעשינו לפתיחה של משפחתון הוא כ-68 אלף שקלים לשנה.

<גלית יעקובוב: אנחנו מחשבים את העלות של הפתיחה, את העלות של הפיקוח ואת הסבסוד.

<גלית יעקובוב: ההפעלה של המשפחתונים היא על ידי המטפלות, כאשר הריכוז של ההפעלה מתבצע על ידי הרשויות המקומיות או על ידי זכיין.

<גלית יעקובוב: המקום שבו זה מופעל על ידי זכיין זה רק מקום שבו הרשות המקומית לא רוצה או לא יכולה לעשות את זה.

<גלית יעקובוב: זה אחד הכלים שיש לנו כדי לתת את השירות לילדים.

<גלית יעקובוב: התנאים הפדגוגיים הם בהתאמה.

איילת נחמיאס ורבין: כמה מקומות מופעלים על ידי זכיין?

<גלית יעקובוב: במגזר הערבי - 846 על ידי הרשויות, 721 על ידי זכיינים.

<גלית יעקובוב: במגזר החרדי – 583 על ידי רשויות, 444 על ידי זכיינים.

<גלית יעקובוב: בכללי – 712 על ידי רשויות, 391 על ידי זכיינים.

משה גפני: כמה צריך?

יעקב אשר: כמה שנים זה לא עודכן?

<גלית יעקובוב: הנתונים שלנו מדברים על 5 שנים.

יעקב אשר: ב-5 שנים אין גידול, זאת אומרת, אין כאלו שהולכות לעבוד בזה, ואין גם ילדים שנכנסים למסגרות האלו.

אורלי לוי אבקסיס: את יודעת כמה ביקוש יש?

<גלית יעקובוב: יש לנו ביקוש שכל פעם מתדפק על הדלת.

<גלית יעקובוב: יש לא מעט ביקושים.

<גלית יעקובוב: כשחשבנו שאולי נצליח לקבל איזו שהיא תוספת, עשינו איזה שהוא נוהל תעדוף כדי שנוכל לפנות לכל הרשויות ולהגיד להן: אוקי, בואו נראה את הצרכים של כל אחת ואחת מכן כדי שנוכל אחר כך לראות איך לחלק.

איילת נחמיאס ורבין: אין להם את מי להעסיק.

יעקב אשר: בחלק מהמקומות.

<גלית יעקובוב: משפחתון זה מטפלת אחת שמטפלת בבית שלה ב-5 ילדים.

<גלית יעקובוב: מבחינתנו זו מערכת מאוד מאוד קטנה ומאוד סגורה, לכן המטפלת חייבת להיות מוכשרת.

<גלית יעקובוב: עלתה הטענה למה אנחנו לא מוכנים להביא מטפלת שהיא לא מוכשרת לפני שהיא מוכשרת או עם התחייבות להכשרה.

אורלי לוי אבקסיס: צריך להכשיר את כולן.

אורלי לוי אבקסיס: אתם הם אלה שמספקים את ההכשרות.

<גלית יעקובוב: מבחינתנו, מבחינה פדגוגית, ברגע שזה מערך של משפחתון, אנחנו לא יכולים להסכים שזו לא תהיה מטפלת מוכשרת, זה לדעתנו לא מספיק נכון.

<גלית יעקובוב: במעונות, דרך אגב, כדי להראות את ההבחנה, יש מטפלת - -

יעקב אשר: למה שהיא תלך ללמוד את זה אם היא יודעת שבמשך 5 שנים לא הוסיפו משפחתונים?

<גלית יעקובוב: זו אחת מהבעיות שיש לנו.

יעקב אשר: צריך למצוא את האיזון.

<גלית יעקובוב: אחת הבעיות שיש לנו היא תחלופה מאוד מאוד גדולה.

<גלית יעקובוב: במעונות, דרך אגב, רק לשם ההשוואה, אנחנו מאשרים כיתה שבה יש מטפלת אחת שהיא מוכשרת ושתי מטפלות שעוד לא מוכשרות, מתוך הנחה שהן יעשו את ההכשרה במהלך השנה.

<גלית יעקובוב: במשפחתונים אנחנו לא מאפשרים את זה, כי זה היא לבד עם 5 ילדים.

<גלית יעקובוב: לגבי שאלת התינוקות, שאת זה הבטחנו לבדוק שוב לקראת שנה הבאה אבל לא לתחילת תשע"ז כי אנחנו לא נעמוד בזה, 2 תינוקת הם תינוקות עד גיל שנה שצריכים טיפול מאוד מאוד צמוד.

<גלית יעקובוב: היא צריכה להיות מאוד נגישה אליהם.

אורלי לוי אבקסיס: ולכן אתם צריכים לפתוח יותר משפחתונים.

<גלית יעקובוב: על זה אני לא אומרת "לא".

<גלית יעקובוב: ההגבלה של 2 תינוקות עד גיל שנה נובעת מהחשש שלנו שלמטפלת אחת עם 5 ילדים יהיה מאוד מאוד קשה לטפל ביותר מאשר 2 תינוקות עד גיל שנה.

<גלית יעקובוב: עלתה האפשרות לתת חריגים, אולי מגיל 9 חודשים.

<גלית יעקובוב: הבטחנו לבחון, אבל זאת לא שאלה כזאת פשוטה שאפשר לבחון אותה ב-5 דקות.

<גלית יעקובוב: לגבי ההכשרה של המטפלות, יש רשימה מאוד ארוכה של מטפלות מוכשרות שקיבלו את ההכשרה במימון של מדינת ישראל על ידי האגף להכשרה מקצועית של המשרד שלנו.

<גלית יעקובוב: זה לא בהלימה.

<גלית יעקובוב: לא כל מי שיש לה תעודה סוג 1 מיד רצה ורוצה להיות מטפלת.

<גלית יעקובוב: זה נוגע לחלק מהנושאים שעלו פה ובדיונים אחרים.

אורלי לוי אבקסיס: האם מבינים במשרד הכלכלה שברגע שהגבלתם אותם מבחינת הילדים עד גיל שנה, הכדאיות הכלכלית שלה נפגעת או שיש לה איזו שהיא פגיעה?

אורלי לוי אבקסיס: אתם יכולים לשפות את זה, לאזן את מה שמאבדים על התינוק השלישי שלא יכולים לקבל אותו, ואז לעודד לפתוח עוד משפחתונים שיהיה בהם פיזור כזה שאנחנו יודעים שיש יחס אישי שניתן.

אורלי לוי אבקסיס: אם אתם הופכים את זה ללא כדאי כלכלי, לא ייפתחו, אתם תישארו עם עוד משפחות שמתדפקות על הדלת ואין לכם פתרונות.

אורלי לוי אבקסיס: השאלה מה עושים.

<גלית יעקובוב: לגבי ההכשרות, יש המון הכשרות שמתבצעות, גם במימון המשרד.

<גלית יעקובוב: יש את המערך של השוברים, יש את הקורסים שמתבצעים על ידי המשרד.

<גלית יעקובוב: זה כל הזמן קורה.

איילת נחמיאס ורבין: כמה נשים מוכשרות מידי שנה?

<גלית יעקובוב: המון.

איילת נחמיאס ורבין: אני חושבת שצריך להעביר את זה לוועדה.

משה גפני: אין לנו מה לעשות עם זה.

משה גפני: היא יכולה להעביר אלייך, אני לא צריך את זה.

איילת נחמיאס ורבין: תעבירי אלי.

<גלית יעקובוב: אנחנו נעביר.

<גלית יעקובוב: הבעיה היא במקום אחר, אבל אנחנו ממשיכים להכשיר.

משה גפני: הבעיה היא לא במקום אחר.

משה גפני: הסיפור הזה של ההכשרות מאוד יפה, הקריטריון של תינוקות עד גיל שנה גם מאוד יפה, אבל זה יפה רק אם את יכולה לבוא ולהגיד שאחרי 5 שנים יש תוספת של משפחתונים.

משה גפני: את באה ואומרת שזה צריך להתנהל ככה.

משה גפני: מה זה "צריך להתנהל ככה"?

משה גפני: אימהות לא יוצאות לעבודה בגלל ש-5 שנים אתם לא מקימים אפילו משפחתון אחד.

משה גפני: כל הזמן בעיות, לא מפסיק.

משה גפני: את מדברת איתנו על הכשרות.

משה גפני: תודה רבה, זה לא מעניין אותי.

משה גפני: אם הייתי אחד שרוצה לעבוד במשפחתון כשאני יודע שאין משפחתון אחד שעומד לקום, הייתי צריך להיות מטורף.

משה גפני: לא מעניין אותי כמה מוכשרים.

משה גפני: מה תעשי איתם?

משה גפני: מה אני אעשה עם הנתונים האלה?

משה גפני: מה את תעשי עם הנתונים האלה?

משה גפני: את יכולה להגיד למישהו באיזה מקום בארץ שהולכים לקום משפחתונים?

משה גפני: אתם משרד שמופקד על התעסוקה, בעיקר של האימהות.

משה גפני: מה אתם אומרים להן?

משה גפני: אתם אומרים להן שהן יכולות לצאת לעבודה?

משה גפני: התפקיד של הוועדה שלנו הוא להביא כסף.

משה גפני: אם הייתי יושב-ראש ועדת העבודה והרווחה, הייתי קורא למשרד, הייתי קורא למנכ"ל.

משה גפני: אם הייתי יכול, הייתי גם קורא לשר הכלכלה.

משה גפני: זה כישלון קולוסאלי.

משה גפני: אנחנו לא מדברים פה על איזה משהו בשוליים.

משה גפני: אחד מהדברים הלאומיים של הכלכלה בישראל זה שאימא תוכל לצאת לעבוד.

משה גפני: אתם עושים עכשיו הכשרות?

משה גפני: במקום הכשרות תביאו כסף לפתוח משפחתונים.

משה גפני: כמה כסף המשרד יכול להעמיד לרשות תשע"ז כדי שאפשר יהיה לפתוח משפחתונים?

משה גפני: רק אז נדבר עם האוצר.

משה גפני: זה התפקיד שלנו.

משה גפני: כל הדברים האחרים הם מאוד בשוליים, אפילו קצת מגוחכים.

אורלי לוי אבקסיס: כל העלות של המערך היום היא 22 מיליון שקל.

<גלית יעקובוב: התקציב שיוצא מהמשרד שלנו הוא 22 מיליון.

<גלית יעקובוב: יש גם תקציבי סבסוד שעוברים להורים.

משה גפני: 22 מיליון זה המשפחתונים?

<גלית יעקובוב: כן.

משה גפני: כמה צריך?

<גלית יעקובוב: אמרנו שכל משפחתון זה משהו כמו 68 אלף.

אורלי לוי אבקסיס: כמה חסרים?

<גלית יעקובוב: הדרישות הן דרישות לא מעטות.

<גלית יעקובוב: כל המערך שלנו, גם המעונות וגם המשפחתונים, עומד על 25%, אפילו קצת פחות, מכלל הדרישה.

<מורן מזור: אני אתייחס לעניין התקציבים שמיועדים להגדלת היצע המשפחתונים ומעונות היום.

<מורן מזור: ב-5 השנים האחרונות הוקצו למעלה ממיליארד שקלים להגדלת היצע מעונות היום.

<מורן מזור: בשנתיים האחרונות משרד הכלכלה עושה מאמצים מאוד מאוד גדולים וגם מצליח להביא לביצוע אותם מעונות.

אורלי לוי אבקסיס: כמה כסף מיותר נשאר בכל שנה?

<מורן מזור: אין כסף מיותר.

אורלי לוי אבקסיס: בשנה שעברה החזרתם כמיליארד שקלים לפחות.

<מורן מזור: אנחנו מדברים על הקצאה של הרשאה להתחייב, אתם מדברים על מזומן.

<מורן מזור: אלה שני דברים אחרים.

<מורן מזור: אנחנו הקצינו למעלה ממיליארד שקל בהרשאה להתחייב.

<מורן מזור: זה לא אומר שכנגד המיליארד שקל עומד מיליארד שקל.

<מורן מזור: אנחנו לוקחים בחשבון את קצב הביצוע.

אורלי לוי אבקסיס: זה פיקטיבי?

אורלי לוי אבקסיס: סתם שמים שם הרבה כסף?

<מורן מזור: בוודאי שלא.

<מורן מזור: אני אתייחס רגע למשפחתונים.

משה גפני: הדיון הזה הוא לא על תקציב משרד האוצר, אנחנו מדברים על תקציב המשפחתונים.

משה גפני: אמרה גלית יעקובוב, שהיא אחראית על העניין הזה, שמדובר על תקציב שהוא 25% מהתקציב הנדרש.

<גלית יעקובוב: גם המעונות וגם המשפחתונים מכסים ביחד כמעט 25% מהילדים.

משה גפני: כמה כסף זה?

משה גפני: כמה התקציב שעומד לרשותך?

<גלית יעקובוב: ללא הבינוי - מיליארד, עם הבינוי - 2 מיליארד.

<גלית יעקובוב: כשאני מדברת על מיליארד, זה כולל גם את הסבסוד של כל הילדים במערכת - משפחתונים, צהרונים ומעונות.

יעקב אשר: כמה משפחתונים כולל הסבסוד?

אורלי לוי אבקסיס: קשה לדעת, הסבסוד הולך לאימא.

<מורן מזור: אני אדבר על הגדלת ההיצע.

<מורן מזור: השנה היה הגדלת היצע המשפחתונים, שזה בעצם נושא הדיון.

<מורן מזור: השנה הוקצו בתקציב המדינה לצורך המשימה הזאת 30 מיליון שקלים.

אורלי לוי אבקסיס: למה הם אומרים 22?

<מורן מזור: ה-22 זה הפעלה, ה-30 זה להקמה של משפחתונים נוספים.

אורלי לוי אבקסיס: כמה מומש מזה?

<מורן מזור: לא מומש התקציב, כי התקציב עבר יחד עם השר דרעי למשרד הפריפריה, הנגב והגליל.

אורלי לוי אבקסיס: לאן התקציב של המשפחתונים, שהוא "צבוע" למשרד הכלכלה עבור עידוד נשים לעבוד, עבר במשרד לפריפריה?

אורלי לוי אבקסיס: משרד הפריפריה מחזיק פתרונות לגיל הרך?

משה גפני: מה זה "תקציבים נוספים שעברו"?

<מורן מזור: עברו תקציבים נוספים.

משה גפני: מה למשל?

<מורן מזור: מעונות יום.

משה גפני: חוץ מהתקציב שעבר עם השר דרעי, לא עבר תקציב למקומות אחרים?

<מורן מזור: לא.

<מורן מזור: אני מדבר רק על זה.

משה גפני: השר דרעי נהיה שר הנגב והגליל רק בחודשים האחרונים.

<מורן מזור: התקציב עבר יחד איתו.

משה גפני: 5 שנים לא עלה מספר המשפחתונים אפילו לא באחד.

<מורן מזור: אני לא יודע לדבר על ה-5 שנים, אני יודע לדבר על השנה האחרונה.

משה גפני: אבל היא אומרת.

אורלי לוי אבקסיס: כששמנו כבר כסף, אז לקחו אותו למשרד אחר.

אורלי לוי אבקסיס: תגידו לי מה יעשו בכסף הזה.

אורלי לוי אבקסיס: יעשו את הייעוד שלשמו הוא נקבע בבסיס התקציב?

משה גפני: עם כל הכבוד, אני לא נכנס למלכודת הזאת.

אורלי לוי אבקסיס: למה?

משה גפני: בגלל ש-5 שנים לא הוסיפו משפחתון אחד.

אורלי לוי אבקסיס: שר שיוצא לוקח איתו נדוניה?

משה גפני: עכשיו תהיה הכותרת: אריה דרעי.

אורלי לוי אבקסיס: מה זה משנה?

אורלי לוי אבקסיס: לאן הכסף הלך?

אורלי לוי אבקסיס: נלקחו מהמשפחתונים 30 מיליון.

אורלי לוי אבקסיס: למה נותנים אותם כדי לפצות שר שעובר משרד?

אורלי לוי אבקסיס: יכול להיות שהילדים שלנו הם פיצוי לפוליטיקאים?

אורלי לוי אבקסיס: זה מטורף.

אורלי לוי אבקסיס: יושב-ראש ועדת הכספים יושב ומקבל את זה בשלוות נפש.

משה גפני: אני מקבל בשלווה את המלכודת שהוא הכניס אותנו אליה.

משה גפני: 5 שנים לא מתווסף משפחתון אחד.

אורלי לוי אבקסיס: איך יתווסף אם את ה-30 מיליון לקחו?

אורלי לוי אבקסיס: מאיפה יביאו להם כסף חדש?

אורלי לוי אבקסיס: נכון, 5 שנים זה קטסטרופה, אבל עד שיש כבר כסף - -

אורלי לוי אבקסיס: אורלי, אני מציע עכשיו דיון על אריה דרעי.

אורלי לוי אבקסיס: כולם מנסים לצאת פוליטיקלי קורקט.

אורלי לוי אבקסיס: תסלחו לי, השיקולים שלכם לא מעניינים אותי.

אורלי לוי אבקסיס: אותי מעניינים הילדים האלה.

אורלי לוי אבקסיס: לקחו את הכסף שלהם.

אורלי לוי אבקסיס: מה, הם שבויים?

אורלי לוי אבקסיס: מה אתם מפחדים מכותרות?

אורלי לוי אבקסיס: זו כותרת שצריכה להתנוסס על כל עיתון.

אורלי לוי אבקסיס: לקחו את הכסף של הגיל הרך, נתנו אותו פיצוי לשר שעבר ממשרד למשרד.

אורלי לוי אבקסיס: קבלו את זה בשלוות נפש, מצוין.

משה גפני: השגת את המטרה, יש עכשיו דיון על אריה דרעי.

אורלי לוי אבקסיס: מי שמר על הילדים האלה?

משה גפני: אנחנו נלחמים על העניין הזה 5 שנים.

אורלי לוי אבקסיס: גם הכסף שהיה נלקח.

משה גפני: למה את נופלת למלכודת?

אורלי לוי אבקסיס: מה הקשר למלכודת?

אורלי לוי אבקסיס: זה מעוות.

אורלי לוי אבקסיס: צריך להגיד שזה מעוות.

אורלי לוי אבקסיס: על האמת מכים, לא?

משה גפני: למה לקחתם את הכסף?

משה גפני: חסרים משפחתונים מזה 5 שנים.

משה גפני: הייתם צריכים להעביר כסף, אבל לא העברתם במשך 5 שנים.

משה גפני: למה נתתם להעביר?

<מורן מזור: אני לא יודע מה היה במשך 5 שנים.

משה גפני: מה זאת אומרת שאתה לא יודע מה היה במשך 5 שנים?

משה גפני: אני יודע מה היה במשך 5 שנים.

משה גפני: אין אחד מחברי הוועדה שלא יודע מה היה במשך 5 שנים.

משה גפני: במשך 5 שנים לא נפתח משפחתון אחד נוסף.

<מורן מזור: אי אפשר לדבר על התקציב של 5 השנים האחרונות, אפשר לדבר על התקציב של השנה.

אורלי לוי אבקסיס: שר האוצר אישר להעביר את התקציב של המשפחתונים למשרד אחר.

אראל מרגלית: זה נשמע לא טוב.

אורלי לוי אבקסיס: זו שערורייה.

<מורן מזור: זה מאחורינו.

מיכל בירן: הנתונים והסיבות פרוסים בפניך.

משה גפני: באגף התקציבים אתם רואים את המצוקה הגדולה.

משה גפני: אתם רואים שהכסף נלקח למשרד הפריפריה, הנגב והגליל.

משה גפני: אני מניח שזה לצרכים טובים, הכל בסדר, אבל אומרת גלית יעקובוב, שהיא האחראית מטעם המדינה על המשפחתונים, שלא נפתח משפחתון אחד.

משה גפני: אנחנו יודעים את זה עוד מהתקופה שהשר בנט היה שר הכלכלה.

משה גפני: אומר חבר הכנסת יעקב אשר שצריך 30 מיליון שקל כדי לפתוח את שנת הלימודים.

משה גפני: אתם יכולים להביא את הכסף הזה?

<מורן מזור: אנחנו רואים חשיבות רבה לנושא.

משה גפני: אתם לא מדברים ציונות, אתם צריכים לדבר על כסף.

<מורן מזור: בדיוני התקציב שבאים אלינו עכשיו נוכל לדון בנושא יחד עם משרד הכלכלה.

יעקב אשר: נפסיד את השנה כולה.

אורלי לוי אבקסיס: איך תדונו?

אורלי לוי אבקסיס: מי יהיה השר שיבקש?

<מורן מזור: גם למשרד הכלכלה יש צרכים.

אורלי לוי אבקסיס: ראינו מי יגן על ה-30 מיליון שהעברתם.

אורלי לוי אבקסיס: לא היה שם שר שיגן.

משה גפני: מוכרחים לפתוח את שנת הלימודים, אי אפשר להמתין.

משה גפני: המדינה לא יכולה להרשות דבר כזה.

משה גפני: אי אפשר להמתין עד לאישור התקציב.

משה גפני: כשאישור התקציב יבוא בדצמבר, אנחנו כבר נהיה באמצע שנת הלימודים.

משה גפני: לאימהות לא תהיה אפשרות לצאת לעבודה.

משה גפני: יהיה נזק כלכלי למדינת ישראל ונזק פרטי למשפחות שרוצות לצאת לעבודה.

משה גפני: אני מבקש שמשרד הכלכלה יעמיד לרשות העניין הזה 10 מיליון שקל מתקציבו ואגף התקציבים יביא עוד 20 מיליון שקל מתקציבו.

משה גפני: אני מבקש תקציב תוספתי עכשיו.

משה גפני: אני מבקש תשובה בתוך שבוע.

משה גפני: זה דבר שאסור שיקרה במדינה.

משה גפני: אני לא מעביר ביקורת על אם העבירו לשר דרעי, לא העבירו לשר דרעי.

משה גפני: אני לא מעביר ביקורת על העניין הזה.

משה גפני: אני חושב שזה לא רלוונטי להעלות את העניין הזה כאשר 5 שנים אין תקציב.

משה גפני: תוך שבוע תתנו לי תשובה.

משה גפני: גם לא זו תשובה.

<נועה ניצני: השירות הזה הוא שירות מאוד חיוני לאימהות, לילדים ולמטפלות עצמן.

<נועה ניצני: הביקוש למשפחתונים הוא ביקוש שאנחנו מודעים לו בזכות זה שהמסגרות האלו הן באמת מסגרות טובות שנותנות מענה לילדים ולאימהות.

<נועה ניצני: המסגרות עצמן מהוות פתרון תעסוקתי ל-3700 המטפלות האלו, הבעיה היא שזה פתרון תעסוקתי בעוני.

<נועה ניצני: הן יוצאות לפנסיה בלי פנסיה.

<נועה ניצני: המדינה גוזרת עליהן להיות עניות.

<נועה ניצני: למה זה?

<נועה ניצני: כי הן מוגדרות כעצמאיות, על אף שאין מאפייני עצמאות בהעסקה שלהן.

<נועה ניצני: הן נמצאות תחת פיקוח משרד הכלכלה, מוגדרת להן רשימת נהלים מאוד ברורה לגבי מתי הן פותחות את המשפחתון, מתי הן סוגרות אותו, מתי הן יוצאות לחופש.

<נועה ניצני: תקרת השכר שלהן מאוד נמוכה.

<נועה ניצני: בניגוד לעצמאים אחרים, אין להן שום יכולת להעלות את תקרת השכר.

<נועה ניצני: יש 5 ילדים במסגרת.

יעקב אשר: הן בעצם שכירות עצמאיות.

אורלי לוי אבקסיס: הן בעצם קבלניות משנה.

אורלי לוי אבקסיס: קובעים להן את המחיר פר ילד, כמה ילדים, מה התנאים, הכל.

<נועה ניצני: יש בעיות מאוד קשות של תשלומי הורים.

<נועה ניצני: יש את ההוצאות החודשיות, אם זה אוכל, צעצועים וכו'.

<נועה ניצני: ממה שנשאר הן אמורות להתפרנס.

<נועה ניצני: מהסכום הזה הן לא יכולות להפריש לפנסיה.

<נועה ניצני: הן יוצאות בלי שקל לפרישה.

<נועה ניצני: אין להן שום תנאים סוציאליים.

<נועה ניצני: אם אין חולות, אם חלילה נפטר קרוב משפחה, הן צריכות בעצמן להרים טלפון למחליפה, להשיג מחליפה ולשלם לה.

<נועה ניצני: אם מדברים על ימי חופש, אז אין הבדל בין מטפלת שעובדת שנה למטפלת עם ותק של 30 שנה.

<נועה ניצני: באנו לפה על מנת לבקש את התערבותך ואת עזרתך, הרב גפני, לגבי התעריף.

<נועה ניצני: התעריף היום אינו כולל הרבה מאוד רכיבים.

<נועה ניצני: המטפלות עובדות היום בשכר שהוא מתחת לשכר מינימום.

<נועה ניצני: הן עובדות למעלה מ-230 שעות בחודש, משום שמוגדרות להן 9.5 שעות עבודה ביום.

<נועה ניצני: בנוסף לטיפול הן גם צריכות לנקות, לבשל ולעשות קניות לילדים.

<נועה ניצני: אם מחשבים את הכל, זה פחות משכר מינימום.

<נועה ניצני: יש הרבה דברים שיש לתקן, אבל הדבר שבעינינו דחוף ביותר כבר לשנת הלימודים הבאה זה להסדיר את הנושא הפנסיוני, כדי שהן יוכלו לצאת לפרישה בכבוד.

<נועה ניצני: אנחנו מבקשים שיכללו בתעריף את העניין של פיצויים.

<נועה ניצני: פיצויים זה חלק בלתי נפרד מקרן הפנסיה של כולנו.

<נועה ניצני: אומרים לנו לא למשוך כדי לא לפגוע בקרן הפנסיה שלנו.

<נועה ניצני: צריך לעדכן את רכיב הפנסיה המאוד חלקי שיש בתוך התעריף המאוד חלקי.

<רחל אברהם: תנאי העסקה של המטפלות מאוד גרועים, הם לא מאפשרים למטפלות קיום.

<רחל אברהם: בתור אחת שעובדת במשך שנים מתוך אהבה למקצוע, אני לא רואה שום דבר לעתיד של המטפלות.

<רחל אברהם: בעצם כלום.

<רחל אברהם: עובדים מתוך אהבה, לא מתוך שכר.

משה גפני: בשעתו סידרנו שאת המע"מ תשלם הממשלה.

משה גפני: אתם לא משלמים את זה, מעבירים את זה לרשות המסים.

<רחל אברהם: נכון, זה היה ההסדר הראשון.

<רחל אברהם: יישר כוח על זה .

משה גפני: מה הבעיה עם הפנסיה?

<רחל אברהם: אין לנו שום דבר.

<רחל אברהם: משרד הכלכלה נתן בזמנו 5%.

אראל מרגלית: מה היית רוצה שישתנה?

<רחל אברהם: תנאי העסקה זה משהו מינימאלי.

<רחל אברהם: למטפלת אסור להיות חולה, אין תקציב לימי מחלה.

אראל מרגלית: זו בעיה אוניברסאלית לכל עצמאי.

<רחל אברהם: עצמאי יכול לשלוט בזה, מטפלת היא תחת פיקוח, אין לה שום דבר.

<רחל אברהם: היא חייבת להיות אישה בריאה.

<רחל אברהם: יש לנו סיפורים של מטפלות שעובדות במצב של גסיסה.

אראל מרגלית: מה עוד?

<רחל אברהם: פנסיה.

אראל מרגלית: אם אנחנו מטפלים בעצמאים ופותרים את הבעיות האלו, זה יכול להיכנס תחת הקטגוריה הזאת?

מיקי לוי: השכר שלהן כל כך נמוך, ממה היא תפריש?

אורלי לוי אבקסיס: לא היא, משרד הכלכלה.

משה גפני: מעמדן של המטפלות הוא מעמד שונה מכל מה שאנחנו מכירים.

משה גפני: מעמדן שונה מעצם העובדה שהן לא עצמאיות.

משה גפני: עצמאיות יכולות לקבוע את השכר של עצמן, הן לא.

משה גפני: השכר שלהן בפיקוח, הן לא יכולות לעשות מה שהן רוצות.

משה גפני: הן לא מקבלות את מה שמקבלים שכירים.

<רסמיה סובחי זבידאת: אני רציתי לדבר על המצב הכללי של המטפלות.

<רסמיה סובחי זבידאת: אנחנו עובדות, אבל אין לנו ממה לחיות.

<רסמיה סובחי זבידאת: אנחנו מקבלות שכר מינימום.

<רסמיה סובחי זבידאת: אם נקבל את כל הכסף, את מה שהמשרד קובע, תישאר בעיה שלא הועלתה כאן.

<רסמיה סובחי זבידאת: במגזר הערבי לא כל ההורים משלמים.

<רסמיה סובחי זבידאת: אם אני מקבלת שכר מינימום אבל יש את הקיזוז של תשלומי הורים, בסוף החודש לא נשאר לי כלום.

<רסמיה סובחי זבידאת: אין לי תנאים סוציאליים, אני כמו עבד.

עיסאווי פריג': כמה ילדים יש אצלך?

<רסמיה סובחי זבידאת: אני עובדת, אני משלמת ביטוח לאומי, אני נותנת את מה שצריך לתת, אבל בסוף אין לי.

<רסמיה סובחי זבידאת: אפילו בימי אבל אין לי זמן להתאבל על אימא שלי.

משה גפני: גם חולה את לא יכולה להיות.

<רסמיה סובחי זבידאת: יש הרבה עובדים שלא מקבלים דבר מבחינת תנאים סוציאליים.

<רסמיה סובחי זבידאת: תתנו לי לפחות כמו עובד זר.

משה גפני: הנושא הזה הוא לא מתפקידה של ועדת הכספים.

משה גפני: הנושא הזה הוא מתפקידה של ועדת העבודה והרווחה, אני לא מתחמק מאחריות.

עיסאווי פריג': התמונה לא ברורה.

<נועה ניצני: הנושא של ימי מחלה וימי חופשה הוא חשוב, אנחנו יודעים שהוא לא בוועדה הזאת.

משה גפני: שמענו אתכם, אנחנו מכבדים את מה שאמרתם.

משה גפני: כל חברי הוועדה ואני בתוכם לוקחים את הדברים ברצינות.

משה גפני: אני הולך לדבר עם חבר הכנסת אלי אלאלוף, יושב-ראש ועדת העבודה והרווחה.

משה גפני: הוא בוודאי יודע מהעניין הזה.

משה גפני: הפרטים שהועלו כאן הם מזעזעים.

מנואל טרכטנברג: זה כן מעניינה של ועדת הכספים, כי בסוף התנאים הסוציאליים לא יתקיימו אלא אם משרד הכלכלה - -

משה גפני: אני אדבר עם חבר הכנסת אלי אלאלוף, יושב-ראש ועדת העבודה והרווחה, נראה באיזו מתכונת לעשות את זה.

משה גפני: הנתונים מזעזעים.

משה גפני: פתרנו בעיה אחת לא מהיסוד, לא מהשורש.

משה גפני: מעמדה של המטפלת במדינת ישראל בשנת 2016 הוא מצב בלתי נסבל.

משה גפני: גם כשמדברים על עובדים עצמאיים, הבעיה הזאת לא נפתרת.

משה גפני: יכול להיות שנעשה דיון משותף של שתי הוועדות, יכול להיות שנעשה את זה באיזו מתכונת אחרת.

משה גפני: אני אדבר איתו על העניין הזה.

משה גפני: לגבי הנושא הראשון, אני מחכה שבוע עם תשובה לגבי 10 מיליון שקל ממשרד הכלכלה ו-20 מיליון שקל ממשרד האוצר.

<רחל אברהם: במידה ותוך כמה שבועות לא נקבל תשובה דרך משרד האוצר או דרך ועדת הכספים, אנחנו שובתות.

<רחל אברהם: יש לנו תאריך.

משה גפני: אני מעוניין שלא.

משה גפני: אני אעשה מה שאפשר.

<רחל אברהם: גם אנחנו בתור מטפלות לא רוצות לפגוע בהורים.

משה גפני: תודה רבה.