ועדת הכספים, כנסת 20, פרוטוקול מספר 394, 2016-06-28 10:00

משה גפני: בוקר טוב, אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הכספים.

משה גפני: אנחנו מתחילים בדיון מהיר בנושא: פקידי הבנקים שמחרימים דירות לחייבי משכנתא ולאחר מכן רוכשים אותן בעצמם, של חברי הכנסת יעל גרמן, איילת נחמיאס-ורבין, אחמד טיבי ואילן גילאון.

יעל גרמן: בוקר טוב, אני רוצה להודות לך, אדוני היושב-ראש, על כך שאתה מזמן את הישיבה במהירות כל כך רבה.

יעל גרמן: אני חושבת שבמקרה הזה המהירות פשוט הכרחית.

משה גפני: זה נכון הסיפור הזה?

מיקי לוי: אדוני, לא רק שזה נכון, אני הבאתי דיירים כדי שנשמע ממקור ראשון.

יעל גרמן: מסתבר שבתחקיר של מתן חודורוב, שמעלה הרבה מאוד נושאים לסדר היום הציבורי, הוא גילה שלפחות בשני מקרים ישנם פקידי בנק שלאחר שהם מטפלים בעצמם במימוש של המשכנתא ומנשלים את בעלי הדירה מדירתם, הם רוכשים את הדירה בעצמם.

יעל גרמן: במקרה אחד הפקידה רכשה את הדירה שהיא עצמה טיפלה בנישולה, והמקרה השני, שהוא מקרה מאוד מאוד דומה, מי שטיפלה בנושא היא זו שגם קיבלה לידיה את הנכס.

יעל גרמן: אני מבינה שהנושא עבר את הערכאות השיפוטיות ואושר בבית משפט.

יעל גרמן: יכול להיות שאלה רק שני מקרים שהתגלו ויש יותר מקרים, אבל אין ספק שזה מצב אנומאלי, מצב של ניגוד עניינים אינהרנטי, מצב של חוסר צדק, מצב שמוביל לידי כך שיש אינטרס לבנקים לנשל את האנשים מדירותיהם כדי שהפקידים שלהם יוכלו לרכוש אותן בצורה כזאת או אחרת.

יעל גרמן: חייבים לטפל בזה.

יעל גרמן: לאילן גילאון, למיקי ולי יש הצעת חוק שמדברת על כך שכמו שבהוצאה לפועל לא יעלה על הדעת שאיש הוצאה לפועל ייהנה מהרכוש שהוא מוציא לפועל, כך גם הבנקים לא יוכלו ליהנות מהרכוש שהם מטפלים בו ומסלקים את האנשים ממנו.

משה גפני: אתם יודעים על מקרה ספציפי?

איילת נחמיאס ורבין: כן.

איילת נחמיאס ורבין: חבר הכנסת גפני, זה אחד מהדברים היותר מזעזעים שנתקלנו בהם בתחקירים מהסוג הזה.

איילת נחמיאס ורבין: אני אומר לך מדוע.

איילת נחמיאס ורבין: מדובר בעובדים בדרגים לא בהכרח גבוהים.

איילת נחמיאס ורבין: האנשים שמטפלים במשכנתאות אלה לא עובדים בדרגים גבוהים, מבלי לפגוע בכבודם של עובדי הבנקים ולעשות מהם מקשה אחת.

איילת נחמיאס ורבין: בגלל זה מצופה לכללים אתיים מאוד מאוד ברורים, שזה כבר עניין של תרבות ארגונית.

איילת נחמיאס ורבין: הדבר שבעיני היה הכי מקומם זה שמתגובות הבנקים אי אפשר היה להבין האם יש כללים אתיים, או לחילופין, האם בנק ישראל, שממונה על הטלת הנחיות מהסוג הזה, הטיל הנחיות כאלו.

איילת נחמיאס ורבין: שווה בנפשך שאנחנו דירקטורים בחברה שחדלה להיות מסוגלת לטפל בתשלומי החוב של נכס.

איילת נחמיאס ורבין: היינו מתקוממים עד קצות השערות אם דירקטור או מנכ"ל היה רוכש באופן אישי את הנכס של החברה.

איילת נחמיאס ורבין: זה היה נגמר לכל הפחות בתביעה.

איילת נחמיאס ורבין: בתחקיר של מתן חודורוב דיברו על עובדי בנקים, אבל פקידי בית המשפט, כונסי נכסים ובעלי תפקידים מהסוג הזה - -

מנחם אליעזר מוזס: גם עורכי דין.

איילת נחמיאס ורבין: חשוף בפניהם הכל - הנתונים, התנאים, המשפחה.

איילת נחמיאס ורבין: כל מה שבסופו של דבר יבוא בחוק נתוני אשראי פתוח בפניהם, הם יודעים את זה.

איילת נחמיאס ורבין: כתוצאה מזה הם גם יכולים להניח את ידם על הנכס במחירים מאוד מאוד כדאיים.

איילת נחמיאס ורבין: איפה המוטיבציה לפרוס את החוב?

איילת נחמיאס ורבין: איפה המוטיבציה למכור את הנכס במחיר הגבוה ביותר?

איילת נחמיאס ורבין: אם מי שמניח את ידו על הנכס הזה הוא עובד בנק או פקיד בית משפט, מה התמריץ למכור את זה במחיר שוק או אפילו במחיר יותר אטרקטיבי כדי שהם יוכלו לכסות את חובם?

איילת נחמיאס ורבין: נמצאים פה אהרון ובתיה ליצ'י ופנינה ברוך.

איילת נחמיאס ורבין: הם הופיעו בתחקיר.

איילת נחמיאס ורבין: מה מדהים אצלם?

איילת נחמיאס ורבין: לאהרון ולבתיה כבר יהיה קשה לעזור, כבר עברו הרבה שנים, זה מאז 2006, אבל הם חייבים לומר את דברם.

משה גפני: איפה היינו מאז 2006?

<פנינה ברוך אטיאס: אני פניתי אליך באופן אישי ב-2004.

משה גפני: מה קרה?

<פנינה ברוך אטיאס: זה היה לפני הפינוי.

<פנינה ברוך אטיאס: אמרתי שאני רוצה לשלם את חובי לבנק, אין לי בעיה, רק שיפרסו לי.

<פנינה ברוך אטיאס: הנקודה היא שהבנק לא מוכן לקבל את החוב בפריסה.

משה גפני: איזה בנק זה?

<פנינה ברוך אטיאס: בנק מזרחי טפחות.

משה גפני: אני פניתי לבנק?

<פנינה ברוך אטיאס: לא.

<פנינה ברוך אטיאס: שאלתי אותך אם יש איזו שהיא הצעת חוק שמורה לבנק.

<פנינה ברוך אטיאס: אם מישהו מקבל נשק, לא אומרים לו ישר לירות.

איילת נחמיאס ורבין: אני ביחד עם רן מלמד מעמותת ידיד ניסחנו הצעת חוק שנוגעת לעובדי בנקים ולפקידי בית המשפט.

איילת נחמיאס ורבין: אני חושבת שצריך לעבוד יותר במהירות מאשר הצעת חוק.

איילת נחמיאס ורבין: אני חושבת שבנק ישראל צריך להעביר בהנחיה שניגוד עניינים כזה בבנקים לא יכול להתקיים.

אחמד טיבי: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

אחמד טיבי: האמת היא שצפיתי בכתבה של מתן חודורוב.

אחמד טיבי: לא האמנתי שהדברים אכן מתרחשים.

אחמד טיבי: זה דבר כל כך ביזארי, כל כך תמוה, אבל זה מתרחש.

אחמד טיבי: יש מקרים.

אחמד טיבי: המשפחות האלו כאן.

אחמד טיבי: פקיד בנק או פקידת בנק - במקרה הזה בבנק המזרחי - מכירים את כל הנתונים, רואים את המצוקה ומשתלטים על הנכס.

אחמד טיבי: הם עשו חישובים שאם הם יפרסו את החוב או יעשו מאמץ לפרוס את החוב, הנכס הזה לא יהיה של הפקיד או של הפקידה.

אחמד טיבי: זו הפרת אמונים בוטה, ברורה.

אחמד טיבי: דבר כזה לא מתרחש אצל עובדי מערכת בתי המשפט, בהוצאה לפועל אצל הפקידים או אצל בני המשפחות.

משה גפני: אין איזו הוראה בבנקים שהפקידים לא יוכלו - -?

אחמד טיבי: לא, יש לקונה בחוק.

משה גפני: לא חוק, אני מדבר על הוראות.

אחמד טיבי: הם אומרים שזה עבר את כל ההליכים של בתי משפט, שזה אושר.

אחמד טיבי: יש דברים שהם כשרים ומסריחים.

אחמד טיבי: זה כשר ומסריח.

אחמד טיבי: צריך לבטל את המצב הזה.

אחמד טיבי: אם היה נכון שח"כים ערבים מטפלים רק בנושאים של ערבים, לא הייתי צריך לטפל בזה.

אחמד טיבי: אתה יודע למה?

אחמד טיבי: כי לא נותנים משכנתאות לערבים.

אחמד טיבי: לפי הסטריאוטיפ לא הייתי צריך לטפל בזה.

<פנינה ברוך אטיאס: חבר הכנסת טיבי, מפנים אנשים מהבתים לאו דווקא בשל הלוואות משכנתא, גם בשל אשראי, גם בשל הלוואה רגילה.

<פנינה ברוך אטיאס: המגזר הערבי, שאני מכבדת אותו ויצא לי לדבר איתו, אומר שהבנקים עושים לו את הצרות האלו ושכן מפנים אותו.

<רן מלמד: זה לא הבנקים מפנים, זה החלטות שגויות של רשמי ההוצאה לפועל.

אחמד טיבי: אנחנו לא בתחום הזה של משכנתאות, כי אתה מכיר את הבנייה, את תכניות המתאר.

אחמד טיבי: אתה יודע שאין טופס 4 לערבים, שאין בנייה לזוגות צעירים.

אחמד טיבי: קיבלתי תלונה בלשכה שלי לפני מספר ימים מתושבת טייבה שהלכה לבנק בכפר סבא על-מנת לקבל משכנתא.

אחמד טיבי: שלחו אותה לנתניה.

אחמד טיבי: מנתניה שלחו אותה בחזרה לכפר סבא.

אחמד טיבי: בסוף מישהו אמר לה: את יודעת למה לא רוצים לתת לך.

אחמד טיבי: נדמה לי שהם אמרו לה את זה בצורה יותר ברורה.

אחמד טיבי: אדוני היושב-ראש, אני מבין ששלושת חבריי וגם חברתי הרביעית הכינו הצעת חוק, לכן גם אני נאלץ להכין הצעת חוק.

אחמד טיבי: יש אפשרות שכולנו נחתום ביחד על מן הצעה כזאת.

אחמד טיבי: אנחנו, היוזמים, נחתום על הצעה של כל הסיעות, כמובן בתמיכת יושב-ראש ועדת הכספים, כדי לסיים את המצב הזה.

אחמד טיבי: זה יותר יעיל.

משה גפני: קודם נברר את העניין הזה.

משה גפני: כנראה שנצטרך לעשות את זה.

אילן גילאון: כמובן שההצעה מתקבלת.

אילן גילאון: אני חשבתי שאחד האסונות הגדולים שקורים לפוליטיקאים זה שהם לא מצליחים להזדעזע מכלום.

אילן גילאון: אני שומע ממך וגם מחבר הכנסת טיבי, שאתם לא מן התמימים ביותר בבית הזה, שאתם משפשפים את עיניכם ולא מאמינים שהדבר הזה קורה.

אילן גילאון: הדבר הזה הוא סימפטומטי.

אילן גילאון: אני לא חושב שזה נקודתי בבנק או בפקידי הבנק.

אילן גילאון: אני בדרך כלל לא אוהב להמשיל מעשה של בני אדם למעשה של חיות מן הטבע.

אילן גילאון: אני אמשיל את זה לציפורים.

אילן גילאון: זה דומה למעשה של עיטים, של עורבים, של פרות הבשן, של אוריה החיתי, של כבשת הרש.

אילן גילאון: אי אפשר להבין לאיזה שפל מוסרי אפשר כאן להגיע.

אילן גילאון: זה יונק מאיזה שהוא מקום.

אילן גילאון: זה לא צומח מעצמו דבר כזה.

אילן גילאון: התנהלות נורמטיבית כזאת היא בעייתית בחברה שמבחינת הרקמה המוסרית שלה נופלת.

אילן גילאון: זאת הבעיה המרכזית.

אילן גילאון: אני לא יודע כמה מקרים כאלה יש, אבל מספיק מקרה אחד.

אילן גילאון: יש דברים שלא רק שאסור לומר אותם, אסור גם לחשוב אותם.

אילן גילאון: החומרה היא רבה.

אילן גילאון: אני מקבל את ההצעה.

אילן גילאון: גם יעל, גם מיקי וגם אני היינו כל כך להוטים וחפוזים, שלא צירפנו את חברנו.

אילן גילאון: אנחנו לוקחים על עצמנו את האחריות, לעולם זה לא יקרה יותר.

מנחם אליעזר מוזס: ראיתי את הצעת החוק.

מנחם אליעזר מוזס: אני חושב שצריכים להוסיף עורכי דין מפרקים.

מנחם אליעזר מוזס: קראתי לפני כמה זמן על תופעה של עורכי דין שמשמשים כמפרקי נכסים.

מנחם אליעזר מוזס: יש גם קבלנים שמוציאים את הבניין למכרז, כאשר המקורבים והקרובים הם אלה הראשונים שזוכים.

מנחם אליעזר מוזס: היה עורך דין צמרת שאחותו קיבלה פנטהאוז ובגלל זה ביטלו 3 פעמים את המכרז.

מנחם אליעזר מוזס: כשקראתי את זה, חשבתי לעצמי שככה עובדת כל המדינה.

מנחם אליעזר מוזס: אם יש הצעת חוק כזאת, מאוד חשוב להוסיף את המפרקים ואת עורכי הדין.

מיקי לוי: אדוני היושב-ראש, תודה רבה.

מיקי לוי: אני מקבל את כל ההסכמות להגשה של חוק מטעם כל הנוכחים כאן, אפילו מטעם ועדת הכספים, כדי שזה יזדרז.

מיקי לוי: בכלל לא מעניין על שם מי זה יירשם.

מיקי לוי: זה חוק מוסרי.

איילת נחמיאס ורבין: מצידי, שזה יהיה ממשלתי.

אחמד טיבי: ממשלתי לא יהיה.

מיקי לוי: חברי הכנסת שנמצאים כאן מסביב לשולחן נחשפו לעניין הזה.

מיקי לוי: אני אף שלחתי מכתב לפני כמחצית החודש לממונה על הבנקים, הגברת חדוה בר.

מיקי לוי: אני לא בא בטענות, זה מעט זמן כדי שהיא תבדוק ותענה לי על העניין הזה.

מיקי לוי: אני מדבר על הצד הערכי.

מיקי לוי: הגברת ליצ'י, שיושבת פה לשמאלי, ישבה מול פקידה שנתנה לה משכנתא.

מיקי לוי: היום, כשהיא עוברת ברחוב שבו היה פעם ביתה, פקידת המשכנתא, שלימים הפכה להיות מנהלת הבנק, נמצאת בדירה שלה.

מיקי לוי: איך אנחנו נתפסים כחברה ערכית ומוסרית?

מיקי לוי: זה לא יעלה על הדעת, זה פשוט לא נראה לי.

מיקי לוי: אני לא רוצה לדבר על ניצול מידע פנימי, אבל זה גובל בפלילים.

מיקי לוי: תחשבו רגע אחד שאני מנצל מידע פנימי כדי להריץ מניות.

מיקי לוי: יש לקונה בחוק שאנחנו אמורים וחייבים לתקן כנבחרי ציבור.

<רן מלמד: צריך לשים כמה דברים על השולחן.

<רן מלמד: קודם כל, מ-2009 מספר הפינויים של אנשים מהבית קטן בצורה מאוד מאוד משמעותית, חשוב להגיד את זה, בגלל תיקון שנעשה בחוק ההוצאה לפועל.

<רן מלמד: צריכים לשים את הדברים על השולחן.

<רן מלמד: אם עד 2009 היו מפונים כ-2500 עד 3000 אנשים בשנה מהבתים שלהם, היום אנחנו מדברים על עשרות בודדות בשנה.

אילן גילאון: זה היה ביוזמת חברי כנסת ועמותת "ידיד".

<רן מלמד: הדבר השני שחשוב לדעת זה שבעיה גדולה לא נמצאת בפקידים של הבנקים, חברי הכנסת הנכבדים, אלא דווקא בכונסי הנכסים ובני המשפחות שלהם, בעובדי רשות האכיפה והגבייה ובני המשפחות שלהם.

<רן מלמד: הסכנה הגדולה שקורית זה לא שמוכרים להם את הבית, אלא שמוכרים להם את הבית במחיר נמוך מהערך שלו בשוק, מה שמשאיר את האנשים עם אותו חוב או עם חוב גדול לבנק שנשאר ונגרר אחריהם במשך שנים.

<רן מלמד: הלקונה היא לא בחוק הבנקאות, היא בחוק ההוצאה לפועל, שלא אומר בצורה חד משמעית, וזה התיקון שאנחנו מבקשים להביא, שבעל עניין, ויש הגדרה למי הוא בעל עניין, לא יוכל לרכוש.

מיקי לוי: יכול להיות שבעניין הזה צריך להכין עוד תיקון.

מיקי לוי: מה שקורה זה שלבנקים, בגלל המוטיבציה שלהם לכסות את החוב של החייב, אין מוטיבציה לקבל את המחיר האבסולוטי.

<רן מלמד: זה נמצא בהצעת החוק שהכנו.

<רן מלמד: הדבר האחרון שצריך לשים אליו לב זה שבמקרים שבהם מגלים שנעשתה מכירה כזאת בצורה לא הגונה, המכירה תתבטל, זאת אומרת, אפשר יהיה להחזיר את הגלגל אחורה.

<רן מלמד: אני חושב שהסעיף הזה הוא קריטי ביותר.

<רן מלמד: ההצעה נמצאת לפניכם, אתם יכולים לקחת אותה מחברת הכנסת נחמיאס ורבין כהצעה של הוועדה.

<רן מלמד: היא אומרת שמישהו שהוא בעל עניין ובני משפחתו מדרגה ראשונה ושנייה לא יוכלו לקנות נכס, בטח לא במחיר שהוא נמוך מהמחיר שהוערך הנכס.

<בתיה ליצ'י: כונס הנכסים לקח לי את הבית ומכר אותו במחיר מוזל מאוד לעובדת בנק.

<בתיה ליצ'י: הדירה הייתה אמורה להימכר ב-180 אלף דולר, היא נמכרה לעובדת הבנק ב-135 אלף דולר.

משה גפני: באיזו שנה?

<בתיה ליצ'י: ב-2006.

<בתיה ליצ'י: כל ההליך של המכירה היה ב-2005.

משה גפני: למה פינו אותך מהדירה?

<בתיה ליצ'י: כי נקלענו לחובות.

משה גפני: כמה חובות?

<בתיה ליצ'י: היו לנו חובות.

<בתיה ליצ'י: לקחתי מהחשב את כל המסמכים, את כל הקבלות ששילמתי למשכנתא.

<בתיה ליצ'י: הוא עשה לי חישוב.

<בתיה ליצ'י: הוא אמר לי: כל החוב שלך, גברתי, הוא בין 60 ל-70 אלף שקל, איך הוציאו אותך מהבית.

<בתיה ליצ'י: אמרתי לו שאני לא יודעת.

<בתיה ליצ'י: כשפניתי לכונס עוד לפני שהוצאתי מהבית, ביקשתי ממנו: תעשה לי טובה, בעלי מרוויח 3800 שקל בחודש, אני משלמת משכנתא 2500 שקל, יש לי 3 ילדים, אין לי ממה לחיות.

<בתיה ליצ'י: מה ענה לי הכונס?

<בתיה ליצ'י: גברתי, אם לא תשתקי, אני אעלה לך את המשכנתא ל-4000 שקל.

<בתיה ליצ'י: זו תשובה של כונס?

<בתיה ליצ'י: פניתי לשרי הריסון, פניתי לשר המשפטים, פניתי לנשיא המדינה, פניתי לבנק שיבוא לקראתי כי נקלעתי לחובות.

<בתיה ליצ'י: אף אחד לא נתן תשובה ראויה, משהו שצריך לעודד.

משה גפני: איפה את גרה היום?

<בתיה ליצ'י: אני גרה בשכירות כבר 12 שנים.

<בתיה ליצ'י: אני משלמת 2200 שקל בחודש.

<בתיה ליצ'י: זה יוצא מהאוכל של הילדים שלי.

<בתיה ליצ'י: אנחנו שירתנו בצבא.

<בתיה ליצ'י: בעלי היה במשך 26 שנים בצבא.

<בתיה ליצ'י: שלושת הילדים שלי היו בצבא, שירתו את המדינה.

<בתיה ליצ'י: בשביל מה?

משה גפני: את גרה בשכירות בצפת?

<בתיה ליצ'י: כן, אחרי שהוציאו אותי מהבית.

<בתיה ליצ'י: אפילו דירה חלופית לא הייתה לי.

<בתיה ליצ'י: יום לפני שהוציאו אותנו מהבית היינו בפני שופט בתל אביב עם עורך דין.

<בתיה ליצ'י: התחננו.

<בתיה ליצ'י: עורך הדין ביקש מהשופט לתת לנו ארכה עד סוף החודש כדי למצוא בית ולהעביר את הריהוט.

<בתיה ליצ'י: מה ענה לי כבוד השופט?

<בתיה ליצ'י: עד מחר בבוקר אתם צריכים לצאת מהבית, כי אם לא, יבואו הסבלים ויזרקו להם את המטלטלין מהבית.

<בתיה ליצ'י: מה, אנחנו כלבים, אנחנו חיות?

איילת נחמיאס ורבין: צריך להבין שזו בעיה קטנה שהאנשים האלה נקלעו אליה.

<פנינה ברוך אטיאס: אני לא רוצה להיכנס לעניין של איך החוב, מה החוב, זה עניין פרוצדוראלי.

<פנינה ברוך אטיאס: את הנושא של התיק אני מוכנה להביא לוועדה.

<פנינה ברוך אטיאס: החוק אומר שאחרי 6 חודשים אפשר לפתוח תיק הוצאה לפועל.

<פנינה ברוך אטיאס: הרבה פעמים אנשים עוברים את ה-6 חודשים והכונס שם את כל שטר המשכנתא לפירעון.

<פנינה ברוך אטיאס: זאת נקודה מאוד חשובה.

<פנינה ברוך אטיאס: אם המשכנתא של בן אדם היא חצי מיליון שקל, זה גזר דין מוות למשפחה, לא משנה אם המשפחה סילקה את החוב.

<פנינה ברוך אטיאס: לי היה מצב שסילקתי את החוב, נשאר רק התשלום לכונס.

<פנינה ברוך אטיאס: אותו לא מעניין.

<פנינה ברוך אטיאס: אנשים במצב כזה מתגלגלים חודש בחודשו.

<פנינה ברוך אטיאס: אם יש חודש אחד של פיגור, מספיק שהשטר נמצא ויש צו פינוי.

<פנינה ברוך אטיאס: פה צריך לעשות איזה שהוא תיקון, לבוא ולהגיד שצריך לבדוק.

<פנינה ברוך אטיאס: בזמנו פניתי אליך במייל בעניין הזה.

<פנינה ברוך אטיאס: צריך לבדוק את הנושא בכללותו, לבדוק את שווי הנכס.

<פנינה ברוך אטיאס: במקרה שלי שווי הנכס מעל 2 מיליון, כאשר שווי שטר המשכנתא הוא 690 אלף שקל.

<פנינה ברוך אטיאס: הגעתי למצב שאני משלמת את הקרן, לא את הריבית.

<פנינה ברוך אטיאס: כל חודש שאני משלמת 5000 שקלים מפחית לי מהקרן.

<פנינה ברוך אטיאס: את המיליון שקל שילמתי.

<פנינה ברוך אטיאס: לא לדבר על זה שאני לקוחה של הבנק כבר כמעט 30 שנה.

<פנינה ברוך אטיאס: אין חסד נעורים.

<פנינה ברוך אטיאס: ברגע שההוצאה לפועל רואה שטר משכנתא, הכונס מבקש צו פינוי ואומרים לך לבקש מהבנק.

<פנינה ברוך אטיאס: כשאת הולכת לבנק, הכונס אומר שהוא מפנה אותך, לא משנה אם אני חייבת שקל או שלא שילמתי את שכר הטרחה שלו.

<פנינה ברוך אטיאס: במקרה שלי כן יכולתי לפרוע את כל החוב, את כל המשכנתא, רק הייתי זקוקה לזמן.

<פנינה ברוך אטיאס: ביקשתי שיפרסו לי את המשכנתא.

<פנינה ברוך אטיאס: לא יכולתי לשלם באותו זמן את כל ה-5000 שקל.

<פנינה ברוך אטיאס: בכדי לשלם להם נאלצתי לקחת הלוואה מבנק אחר, כאשר אז יש לי את ה-5000 שקל ואת ההלוואה.

<פנינה ברוך אטיאס: ביקשתי שימחזרו לי את המשכנתא עצמה כך שאני אשלם 3000 ובמקום לסיים עוד 8 שנים אני אסיים עוד 12 שנים.

משה גפני: זה היה ב-2004?

<פנינה ברוך אטיאס: לא, זה היה ב-2012.

<פנינה ברוך אטיאס: פניתי לכבודו, פניתי לכמעט 120 חברי כנסת, אמרתי שאין חוק בעניין.

<פנינה ברוך אטיאס: פניתי לבנק ישראל, אמרתי שאני רוצה לשלם, רק שיפרסו לי.

<פנינה ברוך אטיאס: גם אם תהיה פה העוגה הכי טובה, אדם בודד לא יוכל לאכול הכל, הוא יצטרך שיפרסו לו פרוסות.

<פנינה ברוך אטיאס: ביקשתי שיפרסו לי פרוסות.

<פנינה ברוך אטיאס: לא נתנו לי.

<פנינה ברוך אטיאס: זה משהו שצריך לשים עליו דגש.

<פנינה ברוך אטיאס: זה המוקש.

<פנינה ברוך אטיאס: אני בקשר עם המון משפחות.

<פנינה ברוך אטיאס: זה המוקש שגורם לפינוי.

<פנינה ברוך אטיאס: צריך להקים ועדה, לראות כמה החוב, מה שווי הבית, מה הנזק.

<פנינה ברוך אטיאס: איך ייתכן שעל חוב של 30 אלף שקל הכונס קיבל שכר טרחה של 170 אלף שקל?

<פנינה ברוך אטיאס: למי יש אינטרס לפנות?

<פנינה ברוך אטיאס: האינטרס הוא של כונסי הנכסים.

<פנינה ברוך אטיאס: הם לא רוצים שהחוב ישולם, הם לא רוצים שהבנק יגיע להסדר, הם לא רוצים למחזר, אחרת איך הם יקבלו את שכר הטרחה השמן הזה.

<פנינה ברוך אטיאס: זאת הבעיה.

<פנינה ברוך אטיאס: לגבי העניין של נהלים ואתיקה.

<פנינה ברוך אטיאס: עברתי 4 ערכאות, הגעתי לעליון.

<פנינה ברוך אטיאס: אני השגתי כסף לשלם.

<פנינה ברוך אטיאס: כשדיברתי עם הבנק, מנהלת הגבייה, ורד זיוון, ידעה שיש לי איך להשיג את הכסף.

<פנינה ברוך אטיאס: היא אמרה לי: אוקי, תשיגי את הכסף, נחזיר אותך הביתה.

<פנינה ברוך אטיאס: אותה זיווה נתנה אישור למשווקת באותו הסניף שלי לקחת את הבית שלי, כשהיא ביודעין יודעת שאני הולכת להשיג את הכסף לשלם את הבית.

<פנינה ברוך אטיאס: הכונס טוען שהוא לא איתר אותי.

<פנינה ברוך אטיאס: הכונס טוען בפני הוצאה לפועל שהוא לא השיג אותי במשך שנה וחצי, כשבעצם מדובר ב-4 חודשים.

<פנינה ברוך אטיאס: אותה גברת נתנה את האישור למזרחי הילה, המשווקת בסניף שממנו לקחתי את המשכנתא, לקחת לי את הבית ללא מכרז.

<פנינה ברוך אטיאס: לא זימנו אותי לתהליך המכירה, עשו מחטף מאחורי הגב שלי.

<פנינה ברוך אטיאס: הגברת הזאת הלכה והשתמשה בשם של הבנק כדי להשכיר את הדירה.

<פנינה ברוך אטיאס: כשחיפשתי דירה לגור בשכירות, ראיתי שהבית שלי משווק לשכירות.

<פנינה ברוך אטיאס: כשהרמתי טלפון, ענה לי תא קולי: מזרחי הילה, משווקת של בנק מזרחי.

<פנינה ברוך אטיאס: מה אדוני יכול להסיק מהעניין הזה?

<פנינה ברוך אטיאס: אני יודעת שלבנק יש אפשרות לשווק את הדירה לשכירות במקום למכור אותה בכדי שהחוב לא יגדל, זאת גם אופציה, אבל מה מסתבר?

<פנינה ברוך אטיאס: שהבנק נתן לה את הבית בלי שהיא שילמה את מלוא הכסף.

<פנינה ברוך אטיאס: את המפתחות היא קיבלה.

<פנינה ברוך אטיאס: בשביל לעשות ביזנס לעצמה היא השתמשה בשם של הבנק כדי להשכיר את הדירה.

<פנינה ברוך אטיאס: בסופו של דבר נודע לי שהיא קנתה.

<פנינה ברוך אטיאס: השכירות שהיא גבתה לא היה לצורך הבנק.

<פנינה ברוך אטיאס: באתי להוצאה לפועל, ביקשתי את ביטול המכר.

<פנינה ברוך אטיאס: ההוצאה לפועל שלח אותי להסתדר איתה.

<פנינה ברוך אטיאס: לא מספיק שהשגתי את הכסף כדי לשלם את הריביות, מה הגברת עונה לי?

<פנינה ברוך אטיאס: רק שתדעי לך, אני קניתי את הבית הזה לצורך ביזנס, לצורך עסק.

<פנינה ברוך אטיאס: אם את רוצה את הבית שלך חזרה, תשלמי לי באופן אישי חצי מיליון שקל.

<פנינה ברוך אטיאס: איך תקראו לזה, רבותיי?

משה גפני: לא הלכת למשטרה?

<פנינה ברוך אטיאס: ניסיתי את כל הערכאות.

<פנינה ברוך אטיאס: הלכתי בכיוון האזרחי כי לא היה לי את כל החומר.

<פנינה ברוך אטיאס: מה מסתבר?

<פנינה ברוך אטיאס: שבחומר שהיא הגישה כאישור לבתי משפט, היא גם נתנה אישור של הבנק.

<פנינה ברוך אטיאס: מה הבנק כתב באישורים שלו?

<פנינה ברוך אטיאס: אין לנו נוהל כתוב, יש לנו נוהל מעשי איך למסור את הדירות לעובדים.

<פנינה ברוך אטיאס: אתה יודע מה זה מזכיר לי, אדוני?

<פנינה ברוך אטיאס: אני קראתי איך היטלר הוציא את היהודים להורג.

<פנינה ברוך אטיאס: זה לא היה בנוהל כתוב, זה היה בנוהל מעשי.

משה גפני: בלי דוגמאות.

<אהרון ליצ'י: כשהיה לי המשפט בהוצאה לפועל בהרצליה, בית המשפט קבע שאם אני אתן 100 אלף שקל אני אוכל להיכנס לבית.

<אהרון ליצ'י: לקחתי הלוואה על סך 60 אלף שקל כדי לשלם 100 אלף שקל להוצאה לפועל.

<אהרון ליצ'י: גם הלכו 60 אלף שקל, גם הלך הבית ומשנת 2006 אני גר בשכירות.

<אהרון ליצ'י: איפה השופטים?

איילת נחמיאס ורבין: את האישה האמיצה הזאת שדיברה מדהים, למעט הסיכום שאני לא מסכימה איתו, רואים בכתבה באה לבנק ומחליטה להתעמת עם פקידת הבנק.

איילת נחמיאס ורבין: צריך אומץ בשביל דבר כזה.

איילת נחמיאס ורבין: היית צריך לראות איך דיברו אליה.

איילת נחמיאס ורבין: זה כבר לא אתיקה, זה תרבות ארגונית.

<פנינה ברוך אטיאס: קיבלתי גם איום.

<פנינה ברוך אטיאס: אם כבר את מזכירה את זה, אז הפקידה השנייה אמרה לי: אם תקני עוד בית, אני אקח לך את הבית.

<פנינה ברוך אטיאס: עוד לא קניתי את הבית הנוסף, הם כבר מאיימים עלי.

אחמד טיבי: זאת כבר כנופיה, לא בנק.

<ירון שגיא: אנחנו מטפלים במשפחות האלו.

<ירון שגיא: אנחנו גם הבאנו אותן לפה.

<ירון שגיא: אנחנו מאוד מעריכים את ערוץ 10 שהסכים לעשות את הכתבה האמיצה הזאת.

<ירון שגיא: לקח לנו הרבה זמן לשכנע את המשפחות האלו להופיע.

<ירון שגיא: יש פחד אימים מצד משפחות להופיע אל מול בנקים.

<ירון שגיא: אני מתחבר למה שרן אמר קודם.

<ירון שגיא: נמצא בידיי המייל של כונס הנכסים שנשלח לפקידת הבנק.

<ירון שגיא: אני לא אזכיר מי הבנק, כי כל זה נמצא בחקירת משטרה ובידיים של הפרקליטות.

משה גפני: יש חקירת משטרה בעניין?

<ירון שגיא: המשטרה העבירה את התיק לפרקליטות עם המלצה להגשת כתב אישום.

משה גפני: על המקרה שלה?

<ירון שגיא: כן, על המקרה שלה.

אילן גילאון: מה סעיף האישום?

<ירון שגיא: אנחנו לא יכולים להיכנס לזה.

<ירון שגיא: אנחנו הגשנו את הכל למשטרה.

<טיבי רבינוביץ: המשטרה הודיע לך שיוגש כתב אישום?

<ירון שגיא: המשטרה ממליצה.

<טיבי רבינוביץ: היא הודיעה לך שהיא ממליצה?

<ירון שגיא: היא הודיעה ללקוחה, לא לי.

<ירון שגיא: במייל שכונס נכסים כותב לאחת מפקידות הבנק, הוא מנחה אותה כך: נא העבירי הצעה על סך שלא יפחת ממיליון 890 ₪.

<ירון שגיא: שימו לב לאן זה מגיע.

<ירון שגיא: הקשר הזה בין כונס הנכסים לפקידי הבנק לקוי לחלוטין.

<ירון שגיא: אדוני, אנחנו מבקשים, מעבר לזה שאנחנו מאוד מעריכים את הצעת החוק שהוגשה או שתוגש, לעשות תיקון בחוק כך שהאנשים האלה יוכלו לקבל פיצוי על מה שקרה להם.

<ירון שגיא: לא מזמן האנשים האלה יצאו מבתיהם.

<ירון שגיא: נמצאים בידינו עדויות וראיות על כך שפקידי בנק קונים את הדירות ומוכרים אותן חודש אחרי.

<ירון שגיא: הם עושים עליהן תשואה של 150 עד 350 אלף שקלים.

<ירון שגיא: זה לא שהם גרים בבית.

<ירון שגיא: הם פשוט זיהו פוטנציאל לעסק על חשבון אנשים, כאשר הם דואגים להחתים את האנשים ביציאה מהבית על כך שהם מוותרים על דיור חלופי.

איילת נחמיאס ורבין: וגם על תביעות.

<ירון שגיא: וגם על תביעות.

<ירון שגיא: אנשים עומדים חסרי אונים מול המפלצת הבנקאית.

<ירון שגיא: היום הבנק יודע, כולם יודעים.

<ירון שגיא: אז הבנק לא ידע, זה היה ברמת הפקידים, כמו שחברת הכנסת ורבין אמרה.

<ירון שגיא: עדיין הסיבוב הזה בין כונס הנכסים לפקידה מאפשר עשיית רווח על חשבונם של נפגעים, על חשבונם של אנשים שנזרקו מהדירות שלהם.

<טיבי רבינוביץ: אני רוצה להתייחס לעניין של התופעה.

<טיבי רבינוביץ: אני רוצה לפתוח במילים שנאמרו בכתבה ואני חושב שהן נכונות: "במציאות שבה כל שנה מפסידים לקוחות את נכסיהם בגלל פיגורים במשכנתא, חייבים לעצור את האבסורד שבו המפנה הוא גם הנהנה".

<טיבי רבינוביץ: המקרים שמופיעים כאן בוועדה הם מקרים עצובים, כיוון שבסופו של דבר הרצון שלנו כבנקים הוא לא להגיע למצב הזה.

<טיבי רבינוביץ: צריך לזכור שלא מדובר בתופעה, שאין כאן תופעה.

<ירון שגיא: מדובר בתופעה.

משה גפני: האם הייתה ירידה בתופעת הפינוי מדירות, אתה יכול לתת נתונים?

<טיבי רבינוביץ: חד משמעית כן.

<טיבי רבינוביץ: התהליך המשפטי מתנהל באופן מאוד מתחשב ומאוד רגיש.

<טיבי רבינוביץ: ב-2015 מדובר בעשרות מעטות של מקרים, עד 50 מקרים בשנת 2015.

משה גפני: כמה היה בעבר?

<טיבי רבינוביץ: ב-2013 היו סביב 100, ב-2015 זה הגיע לכ-50.

<טיבי רבינוביץ: התהליך הזה הוא תהליך מאוד מתחשב.

<טיבי רבינוביץ: הבנקים משתדלים להגיע להליך של פריסת חובות, בחלק מהמקרים למחיקת חובות, וזה כדי להימנע ממצב שבו האנשים מפונים מבתיהם.

<טיבי רבינוביץ: אין פה מניע, אין פה איזו שהיא תופעה של פקידי בנקים שמסתערים על בתים.

<טיבי רבינוביץ: אני רוצה לקרוא לכם ממה שאומר בית המשפט העליון: "נסיבותיו של המקרה דנן אינו חריג במידה המצדיקה רשות ערעור, וטענותיה של המבקשת תחומות כולן לעניינה הקונקרטי ואינן מעוררות שאלה בעלת היבטים ציבוריים (סוגיית חובת הנאמנות של הבנקים לקהל לקוחותיהם היא אכן שאלה ציבורית בעלת חשיבות רבה, אך היא כלל אינה מתעוררת במקרה שלפנינו).

<טיבי רבינוביץ: הטענות שעלו בבקשה שהגישה המבקשת הן אותן טענות שעלו ונדחו בפני רשם הוצאה לפועל, בית המשפט השלום ובית המשפט - -".

משה גפני: הציטוטים מבית המשפט מיותרים, זה לא נושא הדיון.

<טיבי רבינוביץ: בית המשפט בחן את המקרים האלה.

אורלי לוי אבקסיס: הוא בחן את המקרה הספציפי שאותו הקראת.

אורלי לוי אבקסיס: אתה לוקח מקרה אחד.

משה גפני: הציטוטים מבית המשפט, כבודם במקומם מונח.

משה גפני: האם יש הנחיה בבנקים שמי שעוסק בעניין הזה לא יכול לרכוש את הנכס?

משה גפני: יכול להיות שזה מקרה אחד, יכול היות שאלה שני מקרים, יכול להיות שזאת תופעה.

משה גפני: אני לא ועדת חקירה.

משה גפני: יכול להיות שנצטרך לדרוש פיצויים לאלה שזה קרה להם.

משה גפני: האם יש הנחיה לבנקים שאומרת שמי שעוסק בעניין של פינוי מדירה או מנכס לא יוכל לרכוש את זה?

משה גפני: זאת השאלה היחידה.

<טיבי רבינוביץ: יש הנחיות בבנקים שמונעות מכירת דירות - -

משה גפני: אתה יכול להעביר לנו?

<טיבי רבינוביץ: כן.

<רן מלמד: אלו לא הנחיות של הפיקוח על הבנקים.

משה גפני: אפשר לראות את ההנחיות האלו?

<טיבי רבינוביץ: יש הנחיות בבנקים שמתייחסות לנושאים ולמקרים האלה.

<טיבי רבינוביץ: אתם צריכים להבין שהמקרים האלה, עד כמה שאפשר להבין את הרגישות של הנושא, לא בעייתיים, משום שבשני המקרים - -

איילת נחמיאס ורבין: יש 3 מקרים בתחקיר.

איילת נחמיאס ורבין: אחד הוא לא בשם.

<טיבי רבינוביץ: גם אני ראיתי את הכתבה.

משה גפני: לא בית המשפט ולא הכתבה רלוונטיים.

<טיבי רבינוביץ: אין תופעה.

משה גפני: האם יש הנחיה?

<טיבי רבינוביץ: למיטב ידיעתי יש הנחיה.

משה גפני: אני רוצה לראות את ההנחיות בכתב, גם אם זה מקרה אחד.

<טיבי רבינוביץ: בשני המקרים האלה מדובר על פקידי בנקים שלא היה להם שום קשר להלוואות.

<טיבי רבינוביץ: אחת הבנקאיות שנתנה את ההלוואה - -

אורלי לוי אבקסיס: אבל היה לה מידע.

איילת נחמיאס ורבין: פקיד בנק ממשיך לטפל - -

<טיבי רבינוביץ: לפקיד בנק שיושב במחלקת הגבייה אין קשר לאותו אדם שיושב בצפת ונותן את המשכנתא.

<טיבי רבינוביץ: הוא לא יכול לראות מה קורה במחשבים, איפה מתנהלת ההלוואה.

<טיבי רבינוביץ: זו חומה סינית.

אורלי לוי אבקסיס: מה הקשר?

אורלי לוי אבקסיס: הוא מכיר שיש עכשיו מצוקה.

<טיבי רבינוביץ: הוא לא מכיר.

<טיבי רבינוביץ: הדירות עמדו בהליך כינוס במשך זמן רב.

<טיבי רבינוביץ: לא ניתנו הצעות.

<טיבי רבינוביץ: 4 ערכאות התייחסו למקרים האלו ואמרו שהבנק צודק.

<טיבי רבינוביץ: מטרתו של הבנק ושל הכונס להביא לתוך קופת הכינוס את הסכום המרבי כדי שהאנשים האלה יוכלו לקבל את ההחזר המרבי בגין הדירות האלו.

<טיבי רבינוביץ: אם פקיד הבנק, שלא היה לו שום קשר להלוואה, ביקש את כל ההרשאות מכונס הנכסים והגיש את ההצעה הכי גבוהה כדי שהאנשים יקבלו בתוך קופת הכינוס את הסכום המרבי, איפה הבעיה פה?

<טיבי רבינוביץ: אתם לא רוצים שהאנשים האלה יקבלו את מרב הכסף בחזרה כדי שיוכלו לשלם את החוב?

אורלי לוי אבקסיס: איך מוכרים את זה אחרי חודש וחצי ברווח מטורף?

<טיבי רבינוביץ: אני רוצה להבין אם המטרה היא למנוע מפקיד בנק, שאין לו שום קשר להלוואה, לקנות.

<טיבי רבינוביץ: אם הדירה עומדת שנה, כשאף אחד לא קונה אותה, אף אחד לא הגיש הצעה, ומגיע פקיד בנק ששומע ממתווך על דירה כזאת, מה הבעיה?

<טיבי רבינוביץ: הוא מבקש את האישור של רשם הוצאה לפועל.

<טיבי רבינוביץ: בית משפט שלום, בית משפט מחוזי, בית משפט עליון מתייחסים לעניין הזה ואומרים שהבנק צודק, אין שום בעיה עם הפקיד.

<טיבי רבינוביץ: מביאים את ההצעה הכי גבוהה כדי שהאנשים האלה יקבלו את עיקר כספם בחזרה.

<טיבי רבינוביץ: אין מקרים כאלה, אין תופעה כזאת בבנק.

<טיבי רבינוביץ: יש כתבה בערוץ 10.

<טיבי רבינוביץ: נכון, צריך להתרגש מכתבה בערוץ 10, אבל בואו - -

<רן מלמד: זה נכון שמספר הפינויים קטן בצורה מאוד מאוד משמעותית, אבל מספר צווי הכינוס לא קטן.

<רן מלמד: משתמשים בדרך הזאת של כינוס נכסים כדי ללחוץ על אנשים.

<רן מלמד: זאת נקודה אחת שכדאי שתדעו אותה.

<רן מלמד: יש תופעה אחרת שהיא חמורה ושיכול להיות שצריך להביא אותה לכאן או לוועדה אחרת בכנסת.

<רן מלמד: ברגע שיש כינוס נכסים אבל לחייב על המשכנתא יש עוד חובות, יש רשמי הוצאה לפועל שמשתמשים בעובדה הזאת כדי לבקש את מימוש הנכס, שזאת עוד לקונה שחייבים לטפל בה.

<רן מלמד: הדבר השלישי הוא מה שפנינה אמרה ואני חושב שהיא צודקת.

<רן מלמד: על פי החוק הקיים היום, אי אפשר לעשות הסדר על משכנתא שלא שולמה בזמן בלי ששולם מראש התשלום של שכר טרחת עורכי הדין.

<רן מלמד: זה משהו שהבנקים תקועים איתו, כי הם יודעים שהרבה פעמים הם לא מצליחים להגיע להסדר בלי ששולם שכר טרחת עורכי הדין.

<רן מלמד: זו לקונה קשה מאוד שחייבים לטפל בה.

מנואל טרכטנברג: אני מתפלא על מה שאמרת לגבי אותו פקיד שרכש.

מנואל טרכטנברג: אתה יודע, אני 10 שנים בשירות הציבורי.

מנואל טרכטנברג: אני מתמודד כל הזמן עם שאלות של ניגודי עניינים.

מנואל טרכטנברג: בית המשפט העליון לא מדבר על ניגוד עניינים בפועל, אלא על חשש להיכנס למצב של ניגוד עניינים.

מנואל טרכטנברג: שורה של דברים שנראים מופרכים כדי שלא תיכנס לאזור הוורוד, לא לאזור האדום, של ניגוד העניינים.

<טיבי רבינוביץ: הוא מכריע בעניין הזה.

מנואל טרכטנברג: פקיד בנק שרואה מול המחשב נתונים ששייכים לאותו בנק שנתן את המשכנתא, זה האימא של ניגוד העניינים, לא חשוב לי מה הוא רואה במסך.

מנואל טרכטנברג: תגיד שיש לקונה וצריך לתקן אותה, אבל לנסות ולהצדיק שהוא או היא יקנו את הדירה של החייבים, איפה אתה חי?

מנואל טרכטנברג: זה נראה בעיניך מצב תקין?

מנואל טרכטנברג: אני לא מבין איך דבר כזה יכול לקרות, אני לא מבין איך זה לא פלילי, אני לא מבין באיזה עולם אנחנו חיים, גם בפן המוסרי שעל פניו נראה הדבר הזה כדבר מופרך שיקרה בחברה הישראלית.

מנואל טרכטנברג: בסוף המלאכה היא שלנו.

מנואל טרכטנברג: אדוני היושב-ראש, העברנו כאן חוק על הגבלת שכר הבכירים בבנקים.

מנואל טרכטנברג: אני בכיתי באותו יום, אתה יודע למה?

מנואל טרכטנברג: כי זה מראה על כשל מוסרי של המערכת.

מנואל טרכטנברג: לא היינו צריכים להגיע לזה.

מנואל טרכטנברג: עכשיו אני רואה אותו דבר.

מנואל טרכטנברג: האם הפקידים שצריכים להוציא את גזרי הדין האלה לא רואים מה הם עושים, מה הם מעוללים למשפחות האלו?

מנואל טרכטנברג: זה כשל אתי, מוסרי ממדרגה ראשונה.

מנואל טרכטנברג: כאשר יש כשל כזה, הכנסת, לצערי הרב, צריכה להיכנס עם חוק.

<עודדה פרץ: מבחינת השאלה אם יש פה תופעה, אז 25 שנה אני מטפלת בכל הנושא הזה של יחסי בנק לקוח ועד הכתבה הזאת לא שמעתי מעולם על מקרה כזה.

<עודדה פרץ: אם יש תופעה, אנחנו לא יודעים ממנה.

<עודדה פרץ: מהסיבה הזאת זה גם אף פעם לא טופל.

<עודדה פרץ: עכשיו, בעקבות המקרים ששמענו עליהם פה, למרות שנאמר שהם נעשו בשקיפות ועברו תהליכים בבית המשפט העליון ובהוצאה לפועל, אנחנו נוציא מסר למערכת הבנקאית שימנע מקרים כאלה בעתיד.

אורלי לוי אבקסיס: מדובר פה, בסופו של דבר, בניגוד עניינים.

אורלי לוי אבקסיס: מדובר באנשים שנגישים למידע מסוים.

אורלי לוי אבקסיס: האבסורד הולך ומתחדד בכך שמי שמשלם לעורך הדין הוא בעצם החייב.

אורלי לוי אבקסיס: לעורך הדין הזה יש אינטרס להביא את התשלום שלו.

אורלי לוי אבקסיס: ניגוד העניינים פה הוא מובנה.

אורלי לוי אבקסיס: את מי מייצג אותו עורך דין?

אורלי לוי אבקסיס: אם הוא מייצג את החייב, את מי שמשלם לו, הוא צריך לדאוג לאינטרסים של החייב.

אורלי לוי אבקסיס: הרבה פעמים אנחנו רואים שהאינטרס של העורך דין כפוף או זהה לאינטרס של הבנק שרוצה להבטיח את החוב.

אורלי לוי אבקסיס: היינו פה בדיון על האדם בן ה-110 שרצו למכור לו את הדירה בכמעט מיליון שקל פחות ממחיר השוק.

אורלי לוי אבקסיס: שם היה החוב.

אורלי לוי אבקסיס: במקום 2.7 רצו למכור לו את זה ב-1.5, שזה מטורף לחלוטין.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו צריכים להפריד את הנושא של עורך הדין ממי שמשלם לו.

אורלי לוי אבקסיס: הדבר השני, למנוע את ניגוד העניינים שעלה פה.

אורלי לוי אבקסיס: איך זה לא נבדק עד היום זו גם שערורייה.

משה גפני: היא אומרת שלא הגיעו תלונות.

<טיבי רבינוביץ: אין מקרים.

משה גפני: אני מבקש לסכם את הדיון.

משה גפני: אם יש הנחיות כאלו, אני מבקש לראות אותן.

משה גפני: אני מבקש לדעת אם אתם מוכנים לשלם פיצויים לאלה שנפגעו, אם הם אכן נפגעו.

משה גפני: גברת פרץ, אם את מוציאה הנחיה, אני רוצה לראות אותה.

משה גפני: אני מבקש להכין הצעת חוק של הוועדה.

משה גפני: הצעת החוק הזאת צריכה לכלול את כולם, היא לא יכולה לכלול רק את נציגי הבנקים.

משה גפני: כפי שאמר קודם חבר הכנסת מוזס, הצעת החוק צריכה לכלול את ההוצאה לפועל, את הנושא של כינוס הנכסים ואת עורך הדין שמופקד על העניין הזה.

משה גפני: הם לא יכולים לרכוש את הנכס שאותו הם הפקיעו, לקחו או פינו ממנו את המשפחה.

משה גפני: קודם כל, צריך להקשות על פינוי, שזה דבר חשוב כשלעצמו, ולהקשיח את הסעיף בעניין הזה.

משה גפני: צריך שיהיה קשה מאוד לפנות משפחה מדירה.

משה גפני: ברגע שמתפנה נכס, בעיקר נכס שהוא מקום מגורים, אסור יהיה למי שעוסק בעניין לרכוש את הנכס או לעשות איתו איזה שהם עסקים.

משה גפני: אני הייתי מוסיף גם סעיף לגבי פיצויים, אבל אני רוצה קודם לראות מה טיבי אומר בשם הבנקים.

משה גפני: פקידת בנק עשתה מעשה שלא יעשה, אין ויכוח לגבי העניין הזה.

משה גפני: מה שאמר פרופסור טרכטנברג זה אמת.

משה גפני: אני לפני 5 שנים לא יכולתי להביא לוועדה את הגבלת שכר הבכירים.

משה גפני: הייתי נתקל בחומה של התנגדות.

משה גפני: אותו דבר כשרצו להביא הצעות חוק פרטיות.

משה גפני: ההתנהגות של הבנקים הביאה לזה שעמדו פה כולם ובסוף מחאו כפיים.

משה גפני: תאמין לי, זה היה מעשה שלא היה צריך לעשות אותו, אבל אתם הבאתם את זה למצב הזה.

משה גפני: מתחיל להתגלגל העניין של הוצאת משפחות מדירות, חוזר הנושא שאנשים סובלים בגלל פקידים בבנק וההנהלה לא יודעת.

משה גפני: המקרים האלה הם מקרים שאתם נושאים באחריות עליהם?

<טיבי רבינוביץ: תגדיר מה היא האחריות.

משה גפני: שהוציאו אותם מהדירה.

<טיבי רבינוביץ: אתה יודע כמה זמן אחרי הפיגור הראשון הוציאו אותם מהדירה?

משה גפני: לא.

<טיבי רבינוביץ: בסביבות ה-6 שנים.

<פנינה ברוך אטיאס: ב-6 שנים האלו שילמתי חצי מיליון שקל.

<פנינה ברוך אטיאס: למה את זה אתה לא אומר?

<פנינה ברוך אטיאס: לא ישבתי 6 שנים בלי לשלם אגורה.

<פנינה ברוך אטיאס: אחרי 6 חודשים זרקו אותי, נתנו לעובדת של הבנק.

<פנינה ברוך אטיאס: איפה הצדק?

<פנינה ברוך אטיאס: היא השתמשה בשומה שלי, בשמאות.

<פנינה ברוך אטיאס: אתה ראית בתכנית שמספר ההלוואה שלי הוקלד.

<פנינה ברוך אטיאס: היא יושבת מול מנהל הבנק, חדר ליד חדר.

<פנינה ברוך אטיאס: בתכנית אתה רואה שהיא יושבת איתו בעבודה.

<פנינה ברוך אטיאס: איפה הצדק?

<פנינה ברוך אטיאס: בכסף שלי שילמתי לבית משפט עליון בשביל שיהיה צדק לכל עם ישראל, לא רק בשבילי.

<פנינה ברוך אטיאס: אתם עושים פה ענישה קולקטיבית.

<פנינה ברוך אטיאס: למה ילד צריך לסבול כי זורקים לו יום אחד את כל הדברים מהבית?

<פנינה ברוך אטיאס: שבוע שעבר אותה פקידה הלכה למשטרה.

<פנינה ברוך אטיאס: למה?

<פנינה ברוך אטיאס: כי נכנסתי לסניף הבנק שלי.

<פנינה ברוך אטיאס: היא הלכה למשטרה להוציא לי צו הרחקה כדי שאני לא אוכל להיכנס לסניף.

<פנינה ברוך אטיאס: מה הולך פה, אתה מוכן להסביר לי את זה?

משה גפני: נעביר את הפרטים אליכם.

משה גפני: אני לא חורץ משפט.

משה גפני: יכול להיות שנצטרך לחוקק את זה, אמרתי ליועצת המשפטית.

משה גפני: נעביר אליכם את המקרים, אני מבקש שתבדקו אותם.

משה גפני: תענו לנו אם אתם רוצים לבוא בדברים כדי לשלם פיצויים לאנשים שנפגעו.

משה גפני: יכול להיות שתבואו ותגידו שזה לא בצדק.

משה גפני: יכול להיות שנעשה חוק שיאמר שאם מישהו נפגע כתוצאה מרשלנות של הבנק או מהליך שהוא הליך לא תקין, יצטרכו לשלם על זה פיצויים.

משה גפני: תעבירו את המקרים שעליהם מדובר.

משה גפני: אנחנו נעביר באמצעות טיבי לאותו בנק שעליו מדובר.

משה גפני: אם יתברר שהבנק לא חושב לפצות, או הטיעונים שלו לא יהיו מוצדקים בעינינו, יכול להיות שנוסיף את סעיף הפיצויים לחקיקה.

משה גפני: זה לא סעיף פשוט, זה לא דבר מובן מאליו, אבל אנחנו נטפל בעניין הזה על-מנת לעשות צדק.

אורלי לוי אבקסיס: דובר פה על כך אם זו תופעה או לא תופעה.

אורלי לוי אבקסיס: כדי שנדע אחת ולתמיד אם זו תופעה, בואו נבדוק את ההיקף שלה.

משה גפני: תבדקי.

אורלי לוי אבקסיס: לי אין את הנתונים.

משה גפני: היא אומרת שלא.

אורלי לוי אבקסיס: שיבדקו ויביאו לנו נתונים מתי זה נעשה.

<רן מלמד: צריך לעשות הצלבה של שמות דרך רשות האכיפה והגבייה.

משה גפני: גברת פרץ, יש בקשה לבדוק.

משה גפני: את אמרת שאת לא מכירה את התופעה הזאת.

משה גפני: מבחינתי זה כבר לא משנה.

מנואל טרכטנברג: איך בודקים דבר כזה?

מנואל טרכטנברג: שהמפקחת על הבנקים תשלח מכתב לכל ראשי הבנקים עם שאלה אחת פשוטה: כמה פקידי בנק רכשו דירות שעונות על הדבר הזה.

<רן מלמד: הבעיה היא לא עם פקידי הבנק.

משה גפני: תנסי לבדוק את הדבר הזה.

משה גפני: הנושא הזה הוא חיוני כדי לדעת מבחינה מוסרית איפה אנחנו עומדים במדינה הזאת, הוא לא חיוני בהחלטה.

משה גפני: ההחלטה היא שהולכים לחקיקה בעניין הזה.

משה גפני: בין אם זו תופעה ובין אם לא, צריך לעצור את התהליך הזה באמצעות חקיקה.

משה גפני: לגבי פיצויים, זה דבר נוסף שהוא לא פשוט.

משה גפני: החקיקה הזאת היא פשוטה, היא תקבל את האישור של הבנקים, של בנק ישראל ושל הממשלה.

משה גפני: זאת חקיקה שהיא קלה, כיוון שהיא לא יוצרת בעיה.

משה גפני: כולם מכחישים אותה בכלל.

משה גפני: החקיקה היותר קשה זה הסעיף של הפיצויים.

משה גפני: אני צריך את החומר.

משה גפני: נעביר את זה לבנקים, נראה מה שעושים עם העניין הזה.

משה גפני: אני מודה לכם.

משה גפני: אנחנו נניח את הסיכום של הוועדה על שולחן הכנסת.

משה גפני: מדובר בדיון מהיר.

משה גפני: נעשה את המתבקש מבחינת הפרוצדורה.

משה גפני: תודה רבה לכולם.