ועדת הכלכלה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 269, 2016-06-28 12:45

איתן כבל: שלום לכולם, אני מתחיל את הישיבה.

איתן כבל: הישיבה הרביעית של ועדת הכלכלה.

איתן כבל: הצעת חוק התקשורת (בזק ושידורים) (תיקון מס' 61) (החלטת האיסור על משלוח פרסומת לשם קבלת תרומות או לתעמולה), התשע"ה-2014, של חבר הכנסת מיקי רוזנטל.

איתן כבל: יש שתי בקשות לרביזיה: חבר הכנסת דב חנין וחברי סיעתו לדיון מחודש בהחלת האיסור המוצע על ארגונים חברתיים התלויים בתמיכת הציבור.

איתן כבל: יש בקשה לדיון מחדש על-ידי חבר הכנסת מיקי רוזנטל לדיון מחדש בהודעת פרסומת המשוגרת באמצעות מסר קולי, משך הזמן שעל המפרסם לציין כי הנמען רשאי לבקש להסיר את שמו מרשימת התפוצה יהיה 30 שניות מתחילת הודעת המסר הקולי.

איתן כבל: קודם כל, אני מעלה להצבעה את הבקשה.

איתן כבל: מי בעד – ירים את ידו.

איתן כבל: בעד אישור הבקשות – פה אחד

איתן כבל: נמנעים – אין

<לאה ורון: הבקשות אושרו.

איתן כבל: הבקשות אושרו.

איתן כבל: דב, בבקשה.

דב חנין: תודה לך, אדוני היושב-ראש.

דב חנין: אני רוצה להקדים ולומר, אדוני היושב-ראש, שבעקבות הגשת הבקשה אני קיימתי שורה של שיחות עם גורמים שונים, כולל פגישה ארוכה ומאוד עניינית עם חבר הכנסת רוזנטל, שהוא יוזם החוק.

דב חנין: יש בינינו כמה נקודות שיש בהן ויכוח, אבל אני חושב שנקודת המוצא של כולנו ברמה העקרונית היא שאנחנו לא רוצים שהחוק הזה, אפרופו ניסיון לתקן כל מיני דברים, יפגע באופן מאוד קשה בחופש הביטוי ובזכויותיהם של אנשים שמבצעים פעילות ברמה הציבורית, יפגע באופן קשה בארגונים של החברה האזרחית וכדומה.

דב חנין: ולכן אדוני היושב-ראש, אני חושב שאנחנו צריכים לעשות חשיבה נוספת, מדויקת יותר, על התוכן של הצעת החוק ועל המנגנונים שהיא מציעה.

דב חנין: אני יכול להיכנס, אדוני היושב-ראש, לפרטי הדיון הזה.

דב חנין: אני פשוט רוצה לנסות להבין איפה אנחנו נמצאים מבחינת התהליך.

דב חנין: אם אני מבין נכון, לוועדה יש דיון בשעה 13:30 בנושא אחר.

דב חנין: השאלות שאנחנו עוסקים בהן הן שאלות מאוד מורכבות.

דב חנין: ישנה טענה שהן אפילו שאלות חוקתיות.

דב חנין: מבלי להיכנס לטענה הזאת, אני חושב שכולנו מסכימים – גם חבר הכנסת רוזנטל, יוזם החוק, וגם אני, וכל הגורמים האחרים – שאנחנו רוצים ליצור מנגנונים שיהיו מאוד מאוד מדויקים, ימנעו פגיעות מיותרות, ויאזנו בין האינטרסים השונים שהם רלוונטיים לדיונים האלה בצורה מיטבית.

דב חנין: לכן, לפני שאני נכנס לגוף העניין – אלא אם כן אדוני יגיד לי שזה מה שצריך לעשות – הצעתי היא שאנחנו נקיים דיון נוסף, שלקראתו - - -

איתן כבל: אני רוצה להבהיר.

דב חנין: אני אגיד את זה במשפט.

איתן כבל: חבל לך.

איתן כבל: עזוב, למה לך?

איתן כבל: אני אחסוך לך את הדברים.

איתן כבל: אני אומר את זה גם לך, חברי המציע.

איתן כבל: קודם כל, אני מתחיל לדון היום.

איתן כבל: אני לא חייב לסיים היום את הכול, אבל לקיים את הדיון, אני רוצה להמשיך אותו.

איתן כבל: אני רוצה לומר כאן שתי הסתייגויות לשני הצדדים.

איתן כבל: אני פתאום מצאתי את עצמי בקו חזית, בקו אש.

איתן כבל: עם כל הכבוד, אני היושב-ראש, אבל אני לא החזית.

איתן כבל: אני בוחר לי את החזיתות, לא בוחרים עבורי.

איתן כבל: הגיש חבר הכנסת מיקי רוזנטל הצעת חוק, שהיא לא מופרכת, שאף אחד כאן לא יטעה.

איתן כבל: גם אם לא מסכימים עם כולה, היא רחוקה מלהיות מופרכת, ואני אומר את זה גם כאזרח.

איתן כבל: זה דבר אחד.

איתן כבל: מפריע לי – ואני לא מחפש עכשיו אשמים – הצעת החוק הזו היא עוד מהקדנציה הקודמת.

איתן כבל: אני רוצה להזכיר את זה.

<אתי בנדלר: היא פורסמה לקריאה ראשונה ב-8 דצמבר 2014.

איתן כבל: למען ה', אי-אפשר לומר שאני לא קשוב לרחשי לב.

איתן כבל: אחת הסיבות שלא מיהרתי – ויגיד את זה מיקי – כי רציתי לאפשר שיהיה שיג ושיח.

איתן כבל: ופתאום אני מקבל – הכול מתמוטט.

איתן כבל: אני זוכר שבאו אלי מאק"ים ואיל"ן ושלחתי אותם – אמרתי לו אני לא אעביר את זה אם אתה לא מסיים אתם.

איתן כבל: אמרתי לו את זה לראשו, לא ליד, לא כאילו, בשפה הכי פשוטה והכי ברורה.

איתן כבל: הלך, ישב אתם.

איתן כבל: התקשרו אלי ואמרו לי: מקובל.

מיקי רוזנטל: עם עוד עשרות עמותות, אגב, שמקובל עליהן.

איתן כבל: לכן אני אומר את זה, אני רוצה שהדברים האלה יובהרו.

איתן כבל: עם זאת, אין לנו עניין, גם לא למיקי – אני אומר את זה עכשיו לא מתוך רצון להתחנף אליו, אין לי סיבה, מעבר לעובדה שאנחנו מאותה סיעה וגם חברים.

איתן כבל: זה לא המקום עכשיו.

איתן כבל: לכן אני אומר את זה גם לך.

איתן כבל: אם אני לא אצליח להגיע – אני חייב שנגיע פה להבנות והסכמות בתהליך הזה.

איתן כבל: אני אומר כי אני לא רוצה שנעשה מעשה טוב בזה שאנחנו נפגע בגופים שאי-אפשר להגיד על אף אחד מהאנשים שיושבים פה שהוא לא בא מתוך מקום לעשות בראש ובראשונה טוב.

דב חנין: אני אגיד את הדברים בתמצית כדי להיות ענייניים, כדי שננצל את חצי השעה שיש לנו.

דב חנין: יש פה הרבה דברים שאפשר לדבר עליהם בהרחבה, אבל אני אהיה מאוד תמציתי.

דב חנין: החשש הגדול הוא מפגיעה ביכולת הפעולה הציבורית של גורמים שמצד אחד אינם גורמים מפלגתיים פוליטיים, כי אלה מוחרגים מהחוק, וטוב שכך, אבל מהצד השני, אינם גורמים מסחריים.

דב חנין: החוק כולל מנגנונים שחלים היום, לפני התיקון, על גורמים מסחריים.

דב חנין: אנחנו אומרים, בתחום המסחרי אנחנו מחילים כל מיני מגבלות.

דב חנין: אני אומר, ברמה העקרונית אנחנו צריכים למנוע מצב שבו ארגונים ופעילים בתחום החברה האזרחית, בתחום הציבורי, נפגעים.

דב חנין: הם יכולים להיפגע כתוצאה מזה שהם לא יכולים להעביר מסרים שלהם לציבורים רחבים במנגנונים שהמערכת היום מאפשרת, החל מאימיילים וכלה באס.

דב חנין: אם.

דב חנין: אסים.

דב חנין: הם יכולים להיפגע, וזאת פגיעה בחופש הביטוי שלהם כמובן.

דב חנין: זה חופש ביטוי ציבורי לא במישור המסחרי, זה חופש ביטוי מאוד מאוד מוגן, והם יכולים להיפגע ככל שאנחנו לא מאפשרים להם לגייס כספים ותרומות מציבור רחב.

דב חנין: האלטרנטיבה לגיוס כספים מציבור רחב היא לבוא לנדבן ולקחת ממנו הרבה כסף, אבל יש ארגונים שמערכת הפנייה שלהם היא לציבור הרחב, וזה דבר מאוד טוב, זה דבר דמוקרטי, זה דבר שאנחנו מעוניינים בו.

דב חנין: אנחנו מעוניינים שארגונים יתבססו על מימון של ציבור רחב, ולא על מימון של מעט מאוד בעלי הון.

דב חנין: לדבר הזה בסך הכול יש פתרונות שהם פתרונות פשוטים ברמה העקרונית, אדוני היושב-ראש.

מיקי רוזנטל: מאחר ואנחנו מסכימים על כל הדברים של חופש ביטוי והפצה, תגיד מה לא נראה לך בחוק.

מיקי רוזנטל: נאום כללי – נכון, אפשר לנאום, אבל אם הכוונה היא לדחות את הדיון לשבוע הבא, אז הצלחת.

דב חנין: לא, אני לא - - - משפט אחרון.

דב חנין: משפט אחרון.

איתן כבל: תקשיב, מיקי צודק בזה.

איתן כבל: אני רוצה שתשימו אצבע.

דב חנין: אני שם אצבע.

דב חנין: אני שם אצבע.

דב חנין: האצבע שלי פשוטה מאוד.

דב חנין: יש הבדל גדול בין מצב של opt out לבין מצב של opt in.

דב חנין: Opt in אומר שאנשים צריכים להגיד אני רוצה כדי שתשלח לי אס.

דב חנין: אם.

דב חנין: אס, כדי שתשלח לי אימייל, כדי שתכניס אותי לוואטסאפ שלך.

דב חנין: Opt out זה אומר שמישהו פונה אלי, ואז אני אומר לו מיד אדוני, אני לא רוצה אותך, וברגע שאני אומר לו פעם אחת אני לא רוצה אותך, הוא לא יכול לחזור אלי פעם נוספת.

דב חנין: אני בעד.

דב חנין: אני בעד המנגנונים של opt out, שברגע שאני אמרתי למישהו אני לא רוצה אותך בתמונה, אתה מחויב להוציא אותי מהמשך התקשרות בכל הדרכים האפשריות.

דב חנין: הייתי מאוד תמציתי ואפשר עוד להרחיב בעניין.

איתן כבל: מיקי, אתה רוצה להתייחס, או שתיתן ל - - -

מיקי רוזנטל: איך שאתה רוצה, אדוני, לנהל את הדיון.

מיקי רוזנטל: לא חשוב לי.

מיקי רוזנטל: על השאלה החוקתית תענה גברת בנדלר, היועצת המשפטית לוועדה.

מיקי רוזנטל: ואם צריך דיון נוסף – אני שואל את השאלה הבאה: דיברנו עם עשרות עמותות, ואפילו יותר.

מיקי רוזנטל: על רובן נוסח החוק שמונח מקובל.

מיקי רוזנטל: יש כמה שזה מפריע להן.

מיקי רוזנטל: השאלה אם opt in או opt out זאת באמת השאלה, אבל מאחר ויש הרבה מאוד ערוצי תקשורת שנותרו – נוסח החוק עכשיו אומר כך: כל עמותה רשאית לפנות ב"פייסבוק", במייל, בשיחה טלפונית אישית ובעוד דרכים רבות נוספים, הערוצים האלה שנפתחו אליהן נשארו פתוחים, וה-opt out.

מיקי רוזנטל: אנחנו מבקשים בחוק הזה בכל אופן להחיל על הטלפון, על המכשיר עצמו opt in בשתי אפשרויות בלבד – אחת לא שנויה פה במחלוקת, וזה השיחות המוקלטות האלה.

מיקי רוזנטל: אני לא חושב שמישהו פה רוצה להגן על הדבר הזה, חוץ מגורם אחד.

מיקי רוזנטל: צריך לזכור שבמדינת ישראל יש 40,000 עמותות.

מיקי רוזנטל: 40,000 עמותות – רק אם עשר מהן שולחות עשר הודעות בשנה, נוחתות בטלפון של כל אזרח הרבה מאוד הודעות ביום, ואנחנו לא צריכים את ההוכחה הזאת, אנחנו רואים את זה בכל יום.

מיקי רוזנטל: הטלפון הוא לא המרחב הציבורי.

מיקי רוזנטל: זה לא המרחב הציבורי שבו חופש הדיבור וחופש הביטוי הוא מוחלט.

מיקי רוזנטל: במרחב הפרטי יש שאלת מגבלות.

מיקי רוזנטל: ההסדר שהגענו אליו, לטעמי, מאפשר לעמותות להמשיך לפעול, לתרום, להפיץ את רעיונותיהן, להפיץ את דעותיהן וכולי; וגם מגן במידה מסוימת על האזרחים, שזו תכלית החוק הזה.

מיקי רוזנטל: הוא אומר בכל הדרכים האחרות אתה יכול להמשיך לפעול.

מיקי רוזנטל: בנושא של אס.

מיקי רוזנטל: אם.

מיקי רוזנטל: אס, אנחנו מבקשים שזה יהיה opt in משלושה טעמים.

מיקי רוזנטל: אחת, הפופולריות של הדבר הזה.

מיקי רוזנטל: שתיים, זה עולה כסף, ויש מעט מאוד עמותות שמשתמשות בדרך הזאת כי זה עולה הרבה מאוד כסף.

מיקי רוזנטל: הן צריכות לשלם כסף לנוכל, שמוכר להן רשימות לא חוקיות של הטלפון שלך ושלי שמופיע שם, אם הן לא קיבלו אישור.

מיקי רוזנטל: אם הן קיבלו אישור, אז אין להן מניעה.

מיקי רוזנטל: החוק מאפשר להן לשלוח אס.

מיקי רוזנטל: אם.

מיקי רוזנטל: אסים היום.

מיקי רוזנטל: לשלוח אס.

מיקי רוזנטל: אם.

מיקי רוזנטל: אס, לבקש רשות מאדם להמשיך לקבל ממנו אס.

מיקי רוזנטל: אם.אס.

מיקי רוזנטל: מי שלא רוצה, לא יענה, ומי שרוצה את העמותה הזאת או אחרת – לא חשוב עכשיו, אנחנו לא דנים לגופן של עמותות – יאשר את זה וימשיך לקבל אס.

מיקי רוזנטל: אם.

מיקי רוזנטל: אס כאוות נפשו.

מיקי רוזנטל: בגלל הכמות שהופכת להיות מטרד לאזרח מן השורה, אנחנו חייבים באיזושהי דרך לסנן את הדבר הזה.

מיקי רוזנטל: זה דבר אחד.

מיקי רוזנטל: דבר שני, מדובר גם בטכנולוגיה הנוכחית היום.

מיקי רוזנטל: למה אפשרנו במיילים לעשות opt out?

מיקי רוזנטל: כי זה קל.

מיקי רוזנטל: בפעם אחת סימנת אותם כספאם, הם הולכים אוטומטית לספאם.

מיקי רוזנטל: לעומת זאת, ב-אס.

מיקי רוזנטל: אם.

מיקי רוזנטל: אס אתה צריך להיכנס לאתר, ללחוץ הסר, זה הרבה יותר סבוך, והכמות היא גדולה, שזאת סיבה נוספת.

מיקי רוזנטל: שלוש, כאמור, יש פגיעה מסוימת, אבל היא מידתית והיא נוגעת רק למספר מצומצם מאוד של עמותות מתוך ה-40,000 המדוברות.

מיקי רוזנטל: אפשר למנות אותן על פחות משתי כפות ידיים, אני בדקתי את זה.

מיקי רוזנטל: לעומת זאת, אלה שמבקשות לתרום ולהפיץ את רעיונותיהן, הן משתמשות ב-אס.

מיקי רוזנטל: אם.

מיקי רוזנטל: אסים, הן דורשות את זה עכשיו פה בוועדה.

מיקי רוזנטל: לעומת זאת, עמותות שמשתמשות ושולחות אס.

מיקי רוזנטל: אם.

מיקי רוזנטל: אסים בלי – מגיע מספרן קרוב ל-1,000 לפי בדיקתנו.

מיקי רוזנטל: כאמור, אם כל אחת מהן שולחת רק עשרה, תחשבו כמה זה יוצא ביום, 30 ביום.

מיקי רוזנטל: שלא תבינו לא נכון – אתמול קיבלתי הודעה מ"הדסה".

מיקי רוזנטל: "הדסה" היא עמותה.

מיקי רוזנטל: אנחנו בטח לא חושבים שהיא עמותה רעה.

מיקי רוזנטל: היא מציעה קיצור ניתוחים.

מיקי רוזנטל: היא עמותה.

מיקי רוזנטל: כשאנחנו מדברים על עמותות, אנחנו לא חושבים רק על "פתחון לב" או "תנו לחיות לחיות".

מיקי רוזנטל: אתם לא מבינים את היקף הדבר זה.

מיקי רוזנטל: היקף הדבר הזה הפך להיות עבור האזרח – ולכן אני חושב שההסדר המוצע הוא מידתי.

מיקי רוזנטל: הוא מאפשר להמשיך להיות באופציית opt out ברוב הערוצים האפשריים שקיימים כיום, והוא מבקש opt in רק בערוץ אחד, של ה-אס.

מיקי רוזנטל: אם.

מיקי רוזנטל: אסים, וראוי לאשר את זה כנוסח ההצעה.

<אבנר פינצ'וק: ההסדר שקיבלתם כולל opt out?

איתן כבל: סליחה.

<אתי בנדלר: חבר הכנסת רוזנטל, אולי תגיד מה אתה מציע.

מיקי רוזנטל: סליחה, אני חשבתי שאנשים קראו את הצעת החוק.

מיקי רוזנטל: הצעת החוק עכשיו אומרת כדלקמן: לגבי עמותות וארגונים ללא כוונות רווח יחול הסדר שלא חל היום על חברות מסחריות.

מיקי רוזנטל: לא חל היום על חברות מסחריות.

מיקי רוזנטל: אחת, אפשרות פנייה גם ב-אס.

מיקי רוזנטל: אם.

מיקי רוזנטל: אס לכל אדם במדינת ישראל פעם אחת לבקש את רשותו להיכלל ברשימה של תפוצה.

מיקי רוזנטל: היה ואדם הסכים ואישר את זה, בא לציון גואל ואפשר להמשיך לשלוח לו.

מיקי רוזנטל: לא אישר את זה, אסור לשלוח לו יותר אף פעם.

מיקי רוזנטל: לגבי שליחת מיילים, האופציה תהיה opt out.

מיקי רוזנטל: דהיינו, רק אדם שיבקש הסרה מהרשימה, הוא יוסר מהרשימה, אחרת, אפשר להמשיך לשלוח לו כמה שאתם רוצים מיילים.

מיקי רוזנטל: לגבי "פייסבוק", "טוויטר", "ואטסאפ" – החוק הזה בכל מקרה לא חל עליהם.

<רן מלמד: מה לגבי מי שנמצא כבר בתוך המערכות?

מיקי רוזנטל: עלתה השאלה הזאת לדיון לגבי מאגרים קיימים.

מיקי רוזנטל: אם המאגרים נעשו כחוק, דהיינו קיבלו אישור מהאדם לשלוח אליו מיילים, אבל זה לא נדרש בחוק בעבר – אנחנו לא רוצים ליצור קרקע של ויכוחים: אבל תרמתי לך לפני עשר שנים, או לפני 15 שנה.

מיקי רוזנטל: יכול להיות אישור, או לא יהיה אישור.

מיקי רוזנטל: אנחנו לא נשלח אלפי אנשים עכשיו לבתי משפט ונציף אותם, זה בלתי אפשרי.

מיקי רוזנטל: אבל בידי חלק מהארגונים יש רשימה מסודרת של אנשים שמסכימים לקבל מהם הודעות אס.

מיקי רוזנטל: אם.

מיקי רוזנטל: אס, לא מיילים.

מיקי רוזנטל: במיילים זה כבר פתור.

<רן מלמד: אני שואל על אס.

<רן מלמד: אם.

<רן מלמד: אסים.

<רן מלמד: אם מישהו קיבל שני אס.

<רן מלמד: אם.

<רן מלמד: אסים וכתוב שם שאפשר עשרה והוא לא הסיר, אז אפשר לראות אותו כאילו הוא הסכים?

מיקי רוזנטל: לא, לא, לא, אתה צריך לקבל אישור אקטיבי מהאדם רק בסוגית ה-אס.

מיקי רוזנטל: אם.

מיקי רוזנטל: אס.

מיקי רוזנטל: זאת הצעת החוק.

<אלידור בליטנר: וגם מערכת חיוג אוטומטי.

מיקי רוזנטל: וגם, כמובן, בשיחות מוקלטות, אבל על זה אני מבין שיש פחות חילוקי דעות.

מיקי רוזנטל: זאת הצעת החוק.

אני רוצה לחדד את הנקודה הזאת.

אם אני מבין נכון את מה שאמר מיקי, מי שמתקשר – אותו בן אדם יצטרך לחוות עכשיו לפחות פעם אחת טלפונים מכל העמותות האלה כדי להודיע לו שלא ימשיך הלאה.

מיקי רוזנטל: כן.

מיקי רוזנטל: זה די אסון, אבל אין לנו ברירה.

מיקי רוזנטל: בגלל שאנחנו רוצים לכבד את חופש הביטוי ואת האפשרות של האנשים - - -

אני בפרקטיקה.

מיקי רוזנטל: כן, נכון, זה יהיה - - -

זאת אומרת, אם החוק הזה יעבור – ואני מאוד אשמח שהוא יעבור – זו תהיה התוצאה, שכל אחד יצטרך לעבור את הטסט-קייס הזה, אם הוא מעוניין או לא מעוניין.

מיקי רוזנטל: נכון.

מיקי רוזנטל: פעם אחת כל עמותה רשאית לשלוח לו.

כל ההבדל בין זה לבין אס.

אם.

אס, לדעתי, הוא רק בעניין הטכנולוגי.

זאת אומרת שאם הייתה אפשרות שהתשובה לא תהיה בהסר, שאתה צריך להיכנס לאתר ולחפש לינק, ולהגיע או לא להגיע, שלאף אחד אין סבלנות לעשות את זה.

לו היה מצב שכמו שאתה אומר לו אדוני, אני לא מעוניין יותר שתשלח לי, היית יכול לכתוב לו לא מעוניין שתשלח לי, ובזה חל עליו החוק כמו שאתה מתכוון אליו, אז אין הבדל בין שיחת טלפון לעניין הזה.

מיקי רוזנטל: יש הבדל.

מיקי רוזנטל: יש הבדל מהותי.

אם היה כפתור אחד שהיה אפשר לפתור את זה, זה היה עוד יותר טוב.

מיקי רוזנטל: בסדר, אין.

אני מנסה.

אני יודע שאנחנו בסוף המרוץ, אני לא רוצה לעכב לך את החוק.

אני רק אומר, אולי אני מאתגר, אדוני היושב-ראש, את אנשי הטכנולוגיה.

האם התשובה הזאת, כמו שבטלפון היא בקלות, זאת אומרת, אל תתקשר אלי יותר, בזה גמרתי את העניין לכאורה – אני לא יודע איך מחר אתה יכול להוכיח את זה או לא יכול להוכיח את זה, אבל זה עוד סיפור – למצוא טכנולוגיה שלא צריך הסר בהמשכים, ואם יש כזה דבר, אז אני חושב שגם מיקי לא יתנגד לעניין הזה.

מיקי רוזנטל: אני אסביר.

מיקי רוזנטל: חבר הכנסת אשר, הטכנולוגיה קיימת.

מיקי רוזנטל: הבעיה היא שיש עמותות שיש להן אמצעים, ויש כאלה שלא.

מיקי רוזנטל: יש עמותות מסודרות, ויש כאלה שלא.

מיקי רוזנטל: אתה לא יכול לחייב אותן לרכוש את המנגנון הזה ולשלם עבורו כסף.

איך תעקוב אחרי זה שאמרת לו בטלפון אל תתקשר אלי?

מיקי רוזנטל: העניין הוא כזה שאם - - - ממך בדיעבד פעם אחת הודעה ולא אישרת ב-אס.

מיקי רוזנטל: אם.

מיקי רוזנטל: אס, ופעם שנייה קיבלת הודעה, אתה יכול לתבוע אותו.

מיקי רוזנטל: אתה יכול לתבוע אותו.

<קריאה: אבל זה לא עובד עם חיוג אוטומטי.

מיקי רוזנטל: שיחת טלפון אנושית אתה רשאי להמשיך לעשות.

מיקי רוזנטל: לא הבהרנו את זה.

מיקי רוזנטל: לדבר בטלפון – החוק הזה לא חל עליו, זה חל רק על הטכנולוגיות.

מיקי רוזנטל: אין מניעה להתקשר לכל אדם.

אני חושב שאם נבצע פתרון של לחיצה אחת, זה יכול לצאת מחובת - - - וגם של דב.

איתן כבל: ראשון הדוברים, רן מלמד.

איתן כבל: ואחריו – חברת הכנסת יעל כהן-פארן.

איתן כבל: לאחר מכן אני אתן – יש לי רשימה.

איתן כבל: חברים, בקצרה.

איתן כבל: יש לי בקשה, להיות ממוקדים.

<רן מלמד: מאוד ממוקד על שתי הערות.

<רן מלמד: הערה אחת נוגעת לנושא של הרטרואקטיביות.

<רן מלמד: בדרך כלל, מקובל שאין חוקים שעובדים אחורה, אלא רק קדימה.

<רן מלמד: אני חושב שפה צריך לעשות, חבר הכנסת רוזנטל, שמי שהמאגרים שלו כבר קיימים, אנשים קיבלו ולא הסירו את עצמם – כי היום ב-אס.

<רן מלמד: אם.

<רן מלמד: אסים שנשלחים יש אפשרויות להסרה – יראו אותו כאילו הסכים.

<רן מלמד: זו הערה אחת.

מיקי רוזנטל: איך נדע?

איתן כבל: איך תדע?

מיקי רוזנטל: אני רציתי לעשות את זה.

מיקי רוזנטל: אני רציתי את זה.

<רן מלמד: היום המאגרים סגורים.

מיקי רוזנטל: מה זה מאגר סגור?

מיקי רוזנטל: אתה יודע מי הגיב?

מיקי רוזנטל: מי אישר?

מיקי רוזנטל: מאיפה המאגר הזה?

<רן מלמד: כשאני היום מקבל אס.

<רן מלמד: אם.

<רן מלמד: אס מעמותה מסוימת, לרוב העמותות יש מנגנון הסרה.

<אתי בנדלר: אין חובה.

<אתי בנדלר: על סמך מה אתה אומר שלרוב העמותות יש מנגנון הסרה?

<קריאה: הם משתמשים במערכות חיצוניות.

<אתי בנדלר: אולי אני אגיד לך שלרוב העמותות אין מנגנוני הסרה?

<אבנר פינצ'וק: אז תחייבי בחוק.

<אתי בנדלר: אין התרים לזה.

<רן מלמד: עמותה שאין לה מנגנון, אם בן אדם ירצה לתקוף - - -

<אתי בנדלר: לא הייתה היום שום הגבלה למשלוח ההודעות שלהם.

<קריאה: ההודעות הן תרבותיות ברובן.

<רן מלמד: כמי שמקבל הרבה מאוד אס.

<רן מלמד: אם.

<רן מלמד: אסים, כולל מעמותות, אני אומר לכם שהיום העמותות הבינו – בגלל החוק בנוסח הישן שלו – שכדאי שיהיה להם נוסח להסרה.

<רן מלמד: אני מציע שתעשו בדיקה על זה, אני אומר את הבדיקות שאנחנו עשינו.

<רן מלמד: אני חושב שרטרואקטיבית יש בעיה.

<רן מלמד: ההערה השנייה, אני חושב שבשם השוויון, השקיפות, וגם ההגינות, את הכללים האלה, אם רוצים שהם יעברו, צריך להחיל גם על נבחרי ציבור.

<רן מלמד: זה אומר שאותן מגבלות שאתם רוצים להטיל על המגזר השלישי יוטלו על חברי הכנסת שרוצים לשלוח אס.

<רן מלמד: אם.

<רן מלמד: אסים לפעילים או לאנשים כדי לקבל את תמיכתם, על מפלגות שרוצות לשלוח הודעות במהלכי בחירות.

יעל כהן-פארן: במיוחד ביום בחירות.

<רן מלמד: במיוחד בימי בחירות, נכון, אני בפירוש אומר את זה.

<רן מלמד: אם רוצים להיות הגונים, הוגנים, שוויוניים ושקופים, צריך להחיל את ההנחיות האלה גם על חברי כנסת, ששולחים פעם בשבוע, או פעמיים בשבוע אס.

<רן מלמד: אם.

<רן מלמד: אסים או מיילים, ומודיעים לציבור הרחב איזה דברים טובים הם הצליחו לעשות.

<רן מלמד: זה בסדר, אז תבקשו גם אתם את אותו אישור שאתם מבקשים מהעמותות לבקש.

<רן מלמד: אני חושב שאם פותרים את בעיית הרטרואקטיביות, הקדימה הוא הרבה פחות מסובך.

<רן מלמד: הבעיה הגדולה היא עם רשימות שכבר נמצאות בתוך המערכת.

מיקי רוזנטל: אני רוצה רק הערה.

מיקי רוזנטל: בגלל שאני בדקתי את הנושאים האלה, ואני מצוי בהם, אז אני יכול לענות במהירות.

מיקי רוזנטל: יש עמותות שעושות "שלח לחמך".

מיקי רוזנטל: יש להן רשימות של אנשים שהן קונות.

מיקי רוזנטל: הן שלחו בעבר, אז אתה רוצה שאני אאשר להן את הרשימה הזאת?

מיקי רוזנטל: מה אתה רוצה שאני אעשה?

<רן מלמד: אז אתה יכול לקבוע שאם מישהו קיבל פעמיים – הרי מה החשש?

<רן מלמד: החשש הוא שיקומו עכשיו אנשים שיהפכו את הנושא הזה למקצוע שלהם.

<רן מלמד: עושים את זה עם חברות מסחריות, בואו עכשיו נעשה את זה עם - - -

מיקי רוזנטל: אני שואל אותך באמת.

מיקי רוזנטל: אני שואל אותך – יש עמותות, ואנחנו יודעים בדיוק באילו עמותות מדובר, ואנחנו יודעים אילו רשימות יש להם.

<רן מלמד: נכון.

מיקי רוזנטל: העמותה שלך למשל, לא שולחת אס.

מיקי רוזנטל: אם.

מיקי רוזנטל: אסים.

<רן מלמד: נכון.

מיקי רוזנטל: אין שאלה, ולכן החוק בכלל לא פוגע בה.

<רן מלמד: עדיין, אני רואה את עצמי חלק מהחברה הזאת.

מיקי רוזנטל: אין שום בעיה, גם אני.

מיקי רוזנטל: גם אני.

מיקי רוזנטל: אחרי שבדקתי את הסוגיה – יש להן רשימות שרובן לא מאושרות.

מיקי רוזנטל: אתה רוצה שברשימות, שחלקן מגיע לעשרות אלפים – לעשרות אלפים – אנחנו נאפשר להם לשלוח לאנשים כאילו הם קיבלו אישור?

מיקי רוזנטל: מה אתה רוצה?

מיקי רוזנטל: אני שואל אותך, תענה.

<רן מלמד: אני מוכן לענות, אבל היושב-ראש עוצר אותי.

איתן כבל: חברים, עצרתי אותו.

יעל כהן-פארן: יש לי עוד ועדה, אני מתנצלת שאני לא אשאר.

יעל כהן-פארן: חברים, אני באה מהעולם של העמותות, ואני גם בדין ודברים על החוק הזה עם חבר הכנסת רוזנטל, חברי.

יעל כהן-פארן: אין ספק שיש פה מן הכללה כוללת תחת אמירה שבאה לעצור ספאם.

יעל כהן-פארן: בעיקרון, אם אני צודקת – תגיד לי מיקי – זה התחיל כדי לעצור את הספאם של החברות המסחריות, ואז בדרישת משרדי הממשלה, נכנסו גם העמותות.

<אתי בנדלר: ממש לא.

מיקי רוזנטל: זו המצאה של מישהו פה ש - - -

יעל כהן-פארן: אוקיי, אז סליחה.

יעל כהן-פארן: בסדר.

יעל כהן-פארן: סליחה, אני לוקחת את זה בחזרה.

יעל כהן-פארן: עכשיו מבקשים להחיל את זה על עמותות.

מיקי רוזנטל: זה עוד אחד מהשקרים שהופצו, והוא לא נכון.

יעל כהן-פארן: אני חוזרת בי ולוקחת את זה בחזרה.

יעל כהן-פארן: אני לא ראיתי את הנוסח הסופי, ואני מאמינה לך, מיקי, שדברים כמו המיילים ודברים אחרים יצאו משם ורק אופציית ההסרה היא רלוונטית, וזה טוב וחשוב מאוד.

יעל כהן-פארן: מרבית העמותות – לפחות אלה שאני מכירה, ועובדת אתן, ועבדתי אתן – הן לא משופעות באמצעים.

יעל כהן-פארן: הן לא מקבלות תמיכה ממשרדי מממשלה, הן מחזרות אחר הפתחים לתרומות, בין אם זה מאזרחים ישראליים, ובין אם זה מחו"ל.

יעל כהן-פארן: אז עכשיו רוצים לעצור את התמיכות מחו"ל, או שהן יצהירו הצהרות כאלה ואחרות, אז גם זה ייעצר, כי הן לא ירצו להיות מסומנות ככאלה ואחרות, ואלו חוקים שאנחנו מתנגדים להם ביחד, כמובן.

יעל כהן-פארן: אני חושבת שיש פה בעיה, שאם קמות כל העמותות החברתיות, למען בעלי חיים, ולמען מטרות ראויות וחשובות שאומרות זה יוצר לנו בעיה, אנחנו צריכים להקשיב להן, ואנחנו צריכים לפתוח קצת את הראש.

יעל כהן-פארן: אני גם מקבלת המון ספאם, אגב, רק מסחריים, לא מעמותות, איכשהו לא נכנסתי לרשימות שלכם.

יעל כהן-פארן: הספאם – שאני צריכה להתחיל ללחוץ על כפתורים כדי לצאת, זה זוועה, אבל אם יש הסר להסרה, השב הסר, אולי זה מה שצריך להיכנס בחוק, שההסרה צריכה להיות בהשבה פשוטה של הסר, ואז זו לא מגבלה, וה-opt out הוא קל, והוא לא להתחיל להיכנס לכל מיני לינקים שלא עובדים, או להתקשר.

יעל כהן-פארן: זאת האמירה שלי.

יעל כהן-פארן: אני חושבת שצריך לשים לתשומת לבנו את השינוי הזה בחוק, שזה פוגע בעמותות.

יעל כהן-פארן: תודה.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: בבקשה שחר.

<שחר אילן: אני אהיה ממש קצר.

<שחר אילן: נראה שיש הסכמה על דברים שקשורים במיילים וחופש הביטוי, במיוחד מה שאפשר לקרוא חופש הניוזלטרים, לכן אין טעם שאני אחזור על דברים.

<שחר אילן: אני רוצה לומר רק את הדבר הבא: החוק הזה יכול להיות חוק מצוין, שיעשה דברים מצוינים לחברה הישראלית.

<שחר אילן: אבל אם תהיה בו טעות אחת, הוא יכול להיות חוק שיגרום נזק לדמוקרטיה ולחופש הביטוי.

<שחר אילן: ולכן אני חושב שהחיפזון פה מן השטן.

<שחר אילן: הניסוחים שייצאו מפה – צריך לעבור לניסוחים.

<שחר אילן: צריך להיות בטוחים שהניסוחים מדויקים וטובים, ולכן לדעתי, אם החוק הזה יאושר בשבוע הבא ולא השבוע, לא רק שלא יקרה אסון, יהיה הרבה יותר טוב.

<יוסף לנצנר: יוסף לנצנר, אני עובד בחברה שנקראת "ימות המשיח", אנחנו עובדים בעיקר עם הציבור החרדי.

<יוסף לנצנר: אנחנו בונים עבורם מערכות מידע טלפוניות.

<יוסף לנצנר: אני רוצה לציין שיש פתרון שהוא פתרון פשוט מאוד, וגם חבר הכנסת רוזנטל העלה אותו בדיון הקודם, רק שהוא אמר שזה מרחיק לכת, וזה המודל האמריקאי.

<יוסף לנצנר: במודל האמריקאי ישנו מאגר אחד שכל חברה, כל עמותה, כל ארגון שמעוניין לשלוח הודעות, צריך לוודא שהטלפון או כתובת המייל שאליה הוא רוצה לשלוח לא מופיע במאגר הזה.

<יוסף לנצנר: הקמה של מאגר כזה הוא דבר פשוט, קל.

<יוסף לנצנר: כל מתכנת מתחיל יכול לעשות את זה בכמה אלפי שקלים בודדים.

<יוסף לנצנר: אם המדינה תוציא מכרז לעשות כזה דבר, אני אגש אליו בהצעת מחיר אפס.

<יוסף לנצנר: ואז, בלחיצה אחת בן אדם פותר לעצמו את כל הבעיה.

<יוסף לנצנר: לא יותר עמותות – וזה לא עמותה אחת ועוד אחת ועוד אחת, כי הוא עכשיו פנה למאגר הזה ואמר אני לא מעוניין לקבל יותר.

<יוסף לנצנר: ומאותו רגע, באחריות של כל מי ששולח לבדוק ולוודא שהבן אדם לא שם.

<יוסף לנצנר: ואז זה אפילו הרבה יותר קל, כי הוא לא צריך לבדוק בכל מקום ומקום.

<יוסף לנצנר: בנושא הזה יש גם דוגמה של הודעות ללא מטרות רווח.

<יוסף לנצנר: יש ארגון של נשים חרדיות, לדוגמה, שהוציא הודעה מוקלטת לנשים בציבור החרדי, והודיע להן בצורה מותאמת, שאם הן מרגישות שמופעל כנגדן אלימות, הן מוזמנות להתלונן.

<יוסף לנצנר: הייתה כמות גדולה מאוד של פניות, ואם זה לא היה בדרך הזאת, הן לא היו פונות.

איתן כבל: יוסף, אנחנו לא פורום טכנולוגי.

אבל דווקא הטכנולוגיה תפתור לך את הבעיה.

איתן כבל: אחרון הדוברים – עורך הדין אבנר פינצ'וק.

<אבנר פינצ'וק: תודה.

<אבנר פינצ'וק: קודם כל, אני רוצה שיהיה ברור, כולנו מסכימות ומסכימים שהפצת רעיונות וגם בקשות תרומה על דברים הכי נשגבים – צריכים לאפשר למישהו לקבל את הפנייה.

<אבנר פינצ'וק: דבר שני, לגבי הרשימות.

<אבנר פינצ'וק: אנחנו לא פותרים בדלת האחורית דברים אחרים.

<אבנר פינצ'וק: יש בעיה של הרשימות, היא מוזהרת בחוק הגנת הפרטיות.

<אבנר פינצ'וק: אגב, לא במקרה העניין של הטרדה שנובעת מהספאם לא מוסדרת בחוק הגנת הפרטיות, אלא כאן.

<אבנר פינצ'וק: אני השתתפתי בצוות חקיקה של משרד המשפטים בדיוק בעניין הזה.

<אבנר פינצ'וק: לעניין המאגרים והרשימות – אם הם נקנו מנוכלים, או אם הן מחזיקות בהן באופן לא חוקי, זו בעיה שצריך לטפל בה, אבל לא דרך – אתה לא מטפל בה בחוק הזה.

מיקי רוזנטל: החוק הזה לא עוסק בזה.

מיקי רוזנטל: זה חלק ממציאות קיימת.

<אבנר פינצ'וק: אנחנו מסכימים.

<אבנר פינצ'וק: צריך לטפל.

<אבנר פינצ'וק: תזמינו - - -

מיקי רוזנטל: ברגע שהתקשרו אלי ממספר שאני לא נתתי לאף אחד - - -

<אבנר פינצ'וק: היושב-ראש יפסיק אותי.

<אבנר פינצ'וק: זה לא המקום לטפל בזה, וזה לא שיקול.

<אבנר פינצ'וק: אתם יודעים כמה מסמכים של מרכז המחקר והמידע מצאתי בכנסת לפני 2007 ולפני שחוקקו את החוק הזה?

<אבנר פינצ'וק: זה נושא מורכב.

<אבנר פינצ'וק: זה נושא מורכב, וזה קשה.

<אבנר פינצ'וק: אני לא מרגיש מומחה גדול, גם היום, בנושא הזה.

<אבנר פינצ'וק: ואז אני שואל, יצרו איזשהו הסדר, איזון בין הזכות לפרטיות, הזכות לא להיות מוטרד, לבין חופש הביטוי, בהסדר שהוא קשה.

<אבנר פינצ'וק: ושים לב לזה שחופש הביטוי המסחרי הוא בתחתית המדרג.

<אבנר פינצ'וק: ואז אני שואל מה השתנה,because if it's not broken, don't fix it.

<אבנר פינצ'וק: אז אני שואל, מה – אז אמרו, הטלפונים מקברי צדיקים.

<אבנר פינצ'וק: וכמו שאמרתי, כל טלפון מטריד, זה לא משנה אם זה מקברי צדיקים או מעמותה למען החתול או האגודה לזכויות האזרח.

<אבנר פינצ'וק: אז בואו נתמקד בזה.

<אבנר פינצ'וק: כל דבר שמזיזים פה הוא - - -

איתן כבל: פינצ'וק, אתה מתרחב.

<אבנר פינצ'וק: אני לא מתרחב, אני אומר, אם זה מה שהשתנה, אם זו הבעיה - - -

מיקי רוזנטל: היו טיפות בים, ועכשיו זה שטף.

<אבנר פינצ'וק: אם זו הבעיה, תתמקד בטלפונים, ב-אס.

<אבנר פינצ'וק: אם.

<אבנר פינצ'וק: אסים, ותסדיר אותם בהסדר שהוא פחות מקשה.

<אבנר פינצ'וק: זה הסדר שמקשה על חופש הביטוי המסחרי, ותעשה opt out.

<אתי בנדלר: אז חבר הכנסת הציע את זה, אם לא שמעת, בתחילת דבריו.

<אבנר פינצ'וק: הוא הציע לגבי מיילים רק - - -

איתן כבל: אבנר.

מיקי רוזנטל: אתה שומע כנראה רק מה שאתה רוצה לשמוע.

מיקי רוזנטל: אני אמרתי שכל המסלולים בפועל יוצאים פתוחים מלבד שניים: הודעות קוליות - - -

<אבנר פינצ'וק: איזה עוד - - -

מיקי רוזנטל: ב"פייסבוק" אתה לא משתמש?

מיקי רוזנטל: מה זה אומרת?

מיקי רוזנטל: אתה הוצאת מכתב חצוף.

מיקי רוזנטל: הוא כתב שאני סותם פיות.

<אבנר פינצ'וק: לא הוצאתי מכתב - - -

מיקי רוזנטל: אה, זה לא אתה הוצאת.

מיקי רוזנטל: אני הוצאתי.

מיקי רוזנטל: אני כתבתי את זה.

<אבנר פינצ'וק: אני הוצאתי מכתב.

<אבנר פינצ'וק: ואני חושב - - -

מיקי רוזנטל: חצוף ומלא שקרים, שחצי ממנו לא אמת.

מיקי רוזנטל: תתבייש.

<אבנר פינצ'וק: לא, לא, לא, לא, הכול מוסמך אני עבדתי עליו שבוע, אני הסמכתי אותו.

מיקי רוזנטל: אתה חתום על זה.

מיקי רוזנטל: אתה חתום על זה.

<אבנר פינצ'וק: להגיד שהוא מלא שקרים – גם מה שאתה הזכרת, מצוטט מהצעת חוק.

<אבנר פינצ'וק: הוא לא חצוף, ואתה צריך לדעת מה אתה עושה, זה לא הולך - - -

מיקי רוזנטל: אני יודע מה אני עושה.

מיקי רוזנטל: אני יודע טוב מאוד מה אני עושה.

<אבנר פינצ'וק: לא, אתה לא יודע.

איתן כבל: אבנר.

איתן כבל: אבנר פינצ'וק.

איתן כבל: לא מתאים לך, אבנר.

איתן כבל: כן, גברתי, נציגת משרד התקשורת, משפט אחרון.

<פאדיה זידאן: פאדיה זידאן.

<פאדיה זידאן: אני רציתי רק לדייק את הדברים.

<פאדיה זידאן: אם הצעת החוק תעבור אחרי הסיכומים שהיו בינינו – תהיה לעמותות אפשרות להפיץ שיגור של תרומה ותעמולה באופן חד-פעמי.

<פאדיה זידאן: לפנות לאנשים ולשאול אם מעוניינים לקבל את התרומה ואת התעמולה באופן חד-פעמי, זו תהיה החרגה ראשונה.

<פאדיה זידאן: החרגה שנייה – אפשר לעשות את זה בכל האמצעים שיש בחוק, גם ב-אס.

<פאדיה זידאן: אם.

<פאדיה זידאן: אס, אימייל, וגם בהודעה מוקלטת.

<פאדיה זידאן: לפנות באופן חד-פעמי לכולם ולשאול: אתם מעוניינים לקבל ממני מסרים או לא?

<פאדיה זידאן: ההחרגה השנייה היא רק באמצעות מיילים.

<פאדיה זידאן: אם הפנייה היא באמצעות מיילים, אז אפשר לעשות מנגנון של opt out.

איתן כבל: אני רוצה לסכם את הדבר הבא.

איתן כבל: אנא הקשיבו, זה יהיה קצר.

<קריאה: כבוד היושב-ראש, אני ביקשתי, ואמרתי שתיתן לי לדבר.

איתן כבל: אני יודע, אדוני.

איתן כבל: אני אמרתי לאלה שהיו לפניך.

איתן כבל: אני מתנצל, אי-אפשר.

<קריאה: אני מדבר בשם ארגון "פתחון לב".

<לאה ורון: נשמור לך את הזכות לישיבה הבאה.

איתן כבל: יקירי, יהיה עוד דיון.

איתן כבל: צריך להגיד לי תודה – אני אומר במירכאות, לא במובן האישי – שלא קיימתי את ההצבעה.

איתן כבל: עזוב.

איתן כבל: אנחנו לא מתחרים בעניין הזה.

איתן כבל: אני אתן לאדוני את זכות הדיבור, אני לא מנסה למנוע מאנשים לדבר.

איתן כבל: אני לא רוצה שהדיון יהיה לא רציני.

איתן כבל: זה היה אמור להיות דיון ברביזיה – מי בעד?

איתן כבל: מי נגד?

איתן כבל: טיק-טק, שלום על ישראל.

איתן כבל: אני לא הזמנתי אף אחד.

איתן כבל: למרות זאת, מתוך הקשבה ורצון להגיע – אז לא ננצל את זה באקסטרים.

איתן כבל: תודה רבה.

איתן כבל: אני רוצה להגיד לכם את הדבר הבא: קודם כל, שוב, אני מתנצל בפני כל מי שלא ניתנה לו הזכות לדבר, תינתן לו זכות.

איתן כבל: זה דבר אחד.

מיקי רוזנטל: אדוני היושב-ראש, תודה רבה.

מיקי רוזנטל: אני מכבד את זה שצריך לשמוע, למרות שזה לא לפי הנוהל, אבל אנחנו לא רוצים לגרום לפגיעה מיותרת, או לעשות טעות, חלילה, שתיפול שגגה תחת ידינו.

מיקי רוזנטל: מצד אחד.

מיקי רוזנטל: מצד שני, גם אתה הזכרת את זה שהחוק הזה כבר שנתיים בקנה.

מיקי רוזנטל: כל מי שרצה, בא איתי בדברים, והיו לא מעט – עשרות ארגונים – ויצא מרוצה.

מיקי רוזנטל: אני מבקש רק דבר אחד, שהדבר הזה לא יידחה לנצח, אלא לשבוע.

מיקי רוזנטל: ובעוד שבוע נקיים הצבעה לכאן או לכאן.

מיקי רוזנטל: כי אחרת – יש פה אנשים שלא נצביע על זה לעולם.

איתן כבל: מיקי, אני רוצה לומר, קודם כל אני אומר את זה לכולכם, בכל הכבוד לכם.

איתן כבל: בעניין הזה, החוק הזה הוא למעלה משנתיים ימים.

<אתי בנדלר: סליחה, שנתיים מאז שהוא פורסם לקריאה ראשונה.

<אתי בנדלר: בפועל, הוא היה מונח לפני כן עוד על שולחן הכנסת לדיון מוקדם.

איתן כבל: והיו דיונים וויכוחים עד אין סוף סביב העניין הזה.

איתן כבל: לצעוק דקה לפני סגירת הדלת שהיום הרת עולם היום תעמיד במשפט, לא מקובל עלי.

<יוסי וולפסון: איתן, ישבנו עם רוזנטל והגענו להסכמות.

איתן כבל: יוסי, אני אומר את הדבר הבא – עובדה היא שאני לא קיימתי היום הצבעה.

איתן כבל: לא צריך להגיד לי תודה רבה כשאתה נותן לי סטירה.

איתן כבל: מה שאני מנסה לומר, שאני מסמיך את גברתי היועצת המשפטית להכין נוסח, שאני מקווה מאוד שיצליח להכיל את הוויכוח, כי בסוף אני רואה שזה נמצא סביב שתי נקודות שצריך לתת עליהן את הדעת.

איתן כבל: אני סומך על גברתי.

איתן כבל: אני גם אומר לך, אם תידרש התערבותי, אני אתערב.

איתן כבל: עוד דבר אני רוצה לומר לסיום, שאף אחד לא יתבלבל איתי.

איתן כבל: אני לא חושש מזה שמפעילים עלי לחצים מיותרים.

איתן כבל: אני יושב-ראש ועדה, ואני עושה את עבודתי מתוך ניקיון כפיים וניקיון דעת.

איתן כבל: ואני אומר את זה בצורה כנה ומפורשת.

איתן כבל: אני נותן לכולם לדבר, ובסוף, מי שמכריע בעניין הזה אלה הם חברי הכנסת, לטוב ולרע.

איתן כבל: אבל דבר אחד, אני לא אקבל בשום פנים ואופן אמירות שיבואו חשבון, ועמותות, ולמפלגות.

איתן כבל: אני לא מקבל את זה.

איתן כבל: פינצ'וק, אמרתי שכל אחד ילך הביתה ויישן על זה מי אמר מה.

איתן כבל: אני רק אומר את הדברים בצורה מאוד ברורה.

<אבנר פינצ'וק: עכשיו ייכנס לפרוטוקול כאילו אתה מרמז שאני - - -

איתן כבל: לא, לא אמרתי.

איתן כבל: אני מדבר אלי, לא אליך.

איתן כבל: הרי כל אחד יודע מה הוא אמר או לא.

איתן כבל: כמו תמיד, אנחנו נקבל את ההחלטות – פה בוועדה מקבלים אותן בצורה ברורה, פתוחה, אחרי שניתן את הזכות לכולם לומר את הדברים שלהם.

איתן כבל: אנחנו נעשה כל מאמץ להביא את הדברים כמה שיותר מהר.

איתן כבל: בכל מקרה, ההצבעה תיעשה במושב הזה, זה יובא לקריאה שנייה ושלישית.

איתן כבל: אני אומר את זה בצורה ברורה.

איתן כבל: אבל אני רוצה, וולפסון – ואדוני חכם.

איתן כבל: אפשר למצוא פתרונות.

איתן כבל: אל תבוא עם הבאגר, שהוא כבר מחופר מאחור.

איתן כבל: זה לא יקרה.

איתן כבל: תבואו בניקיון לב ובניקיון דעת כדי לגמור את העניינים.

איתן כבל: תודה רבה, הישיבה נעולה.