ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 20, פרוטוקול מספר 266, 2016-06-15 09:00

אלי אלאלוף: אני פותח את הישיבה.

אלי אלאלוף: בוקר טוב.

אלי אלאלוף: אנחנו ב-15.6.2016, ט' בסיון התשע"ו, השעה 9:07.

אלי אלאלוף: אני באמת שמח היום להתחיל בישיבה, חבר הכנסת, ידידי, יגאל גואטה, אנחנו הולכים לדון בחישובים של קצבאות הסיעוד למי שמקבל את זה בכסף או מקבל את זה בעין.

אלי אלאלוף: אני חייב להגיד שהעבודה, גם של אנשי האוצר בוודאי עם אנשי הביטוח הלאומי והלשכה המשפטית שלנו מייצגת כל כך יפה פה.

אלי אלאלוף: אנחנו באמת הולכים לדון בתיקונים מאד חיוביים, שכל אחד מאתנו מחפש צדק בעשייה שלו.

אלי אלאלוף: אני חושב שבאמת מראש אני מברך על הסיכומים שהגעתם.

אלי אלאלוף: גם אם יהיו הערות, נוכל בוודאי להתייחס בצורה עניינית אליהם.

אלי אלאלוף: אז מי רוצה להציג את הנקודה?

אלי אלאלוף: ביטוח לאומי?

אלי אלאלוף: בבקשה, שלומי.

<שלומי מור: בוקר טוב.

<שלומי מור: תודה אדוני.

<שלומי מור: אני מהמוסד לביטוח לאומי.

<שלומי מור: כפי שציינת, אדוני, אנחנו עוסקים פה בגמלת סיעוד.

<שלומי מור: גמלת סיעוד היא באמת אחת הגמלאות היותר ייחודיות בביטוח הלאומי, והיא באמת משפיעה על היקף מאד רחב של האוכלוסייה.

<שלומי מור: אנחנו מדברים על כ-160,000 קשישים, והעלות השנתית של הגמלה הזאת היא כ-5.5 מיליארד שקלים.

<שלומי מור: זה בהחלט פלח מאד משמעותי מתשלומי הגמלאות של הביטוח הלאומי.

<שלומי מור: הגמלה הזאת, ייחודה הוא בין היתר בכך שהיא רוב רובה משולמת כגמלה בעין, זאת אומרת, כשירות לאזרח, בניגוד להרבה גמלאות שמשולמות בכסף, כאן מדובר בגמלה שהיא בצורת שירות לקשישים.

<שלומי מור: איש או אשת מט"ב מטפלת בה ומסייעת להם במספר שעות מיד שבוע, בהתאם לצורך שלהם, בהתאם למידת התלות שלהם.

<שלומי מור: התיקון הזה בא למעשה לנסות - -

אלי אלאלוף: המט"בית באה באמצעות חברות והסכם עם הביטוח הלאומי.

<שלומי מור: נכון אדוני.

<שלומי מור: השירות לא ניתן באמצעות המוסד לביטוח לאומי.

<שלומי מור: המוסד לביטוח לאומי מתקשר במכרזים עם חברות סיעוד.

<שלומי מור: אם אינני טועה עם כ-160 חברות סיעוד - -

<קריאות: 120.

<שלומי מור: - - 120, חלקן קטנות מאד באזורים ספציפיים וחלקן גדולות יותר, שמספקות את השירות הזה באמצעות, אני חושב, כ-40,000 מטפלות בכל הארץ.

<שלומי מור: התיקון הזה נועד בעיקרו כדי למנוע פגיעה באוכלוסיית הקשישים, ואני אסביר מדוע: היום החוק קובע איזה שהוא סכום כסף שהוא סכום גמלת הסיעוד.

<שלומי מור: אבל כפי שמובן, אנחנו משלמים לחברות הסיעוד פר כל שעה.

<שלומי מור: כל שעת סיעוד עולה לביטוח הלאומי כ-45-50 שקלים על מנת שהם יספקו את השירות.

<שלומי מור: כמובן שעל זה אנחנו מוסיפים גם את התקורה והרווח של החברות.

<שלומי מור: מקום שעולה שכר המינימום לדוגמה - -

יגאל גואטה: סליחה, מה זה מוסיפים?

יגאל גואטה: אתה אומר שהעלות שלכם 45 שקלים.

<שלומי מור: משהו כזה, כן, אבל אני אומר שזה כולל גם את העלות עבור המטפלת וגם איזה שהוא רווח ותקורה - -

יגאל גואטה: לא מוסיפים על זה.

יגאל גואטה: זה כולל.

יגאל גואטה: אמרת שמוסיפים על זה.

<שלומי מור: זה כולל, נכון.

<שלומי מור: כאשר שכר המינימום, לדוגמה, עולה, הערך של השעה עולה ולכאורה מה שהיה צריך להיות הוא שאני אקח את הסכום שקובע החוק, ואחלק אותו עכשיו בערך שעה יותר גבוה, ייצא שהקשישים זכאים לפחות שעות טיפול.

<שלומי מור: את זה אנחנו רוצים למנוע.

<שלומי מור: ידוע שעכשיו המחוקק, בשנה וחצי האחרונות, מעלה בפעימות את שכר המינימום.

<שלומי מור: מקום ששכר המינימום גדל, לכאורה כמות השעות שהקשישים היו צריכים לקבל יורדת כי אם אני מחלק את הסכום הקבוע בחוק על סכום יותר גדול, אני צריך לקבל סכום קטן יותר של שעות טיפול.

<שלומי מור: את זה הביטוח הלאומי והמחוקק עכשיו מבקשים למנוע.

<שלומי מור: ואיך אנחנו מבקשים למנוע את זה?

<שלומי מור: אנחנו מבקשים לנתק את הקשר בין העלות של שעת הטיפול לבין כמות השעות או יחידות השירות, כפי שאנחנו קוראים להן, שאתה זכאי להן.

<שלומי מור: והתיקון כאן בא ואומר: אתה זכאי ליחידות שירות לפי מצבך.

<שלומי מור: יחידות השירות ניתנות לשבוע.

<שלומי מור: זאת אומרת, מדי שבוע בחודש, כשיש את הסכך הכל החודשי, אתה זכאי ליחידות.

<שלומי מור: כל יחידה, או שהיא מומרת לשעת טיפול או שהיא מומרת על פי טבלה שנמצאת פה, בתיקון, לשירותים נוספים.

<שלומי מור: שירותים נוספים יכולים להיות מעון יום לקשישים, מוצרי ספיגה, לחצן מצוקה שקשיש יכול לעשות עליו מנוי אם הוא זקוק לו חלילה, שירותי כביסה.

<שלומי מור: כך שמחר או ב-1 ביולי אם אינני טועה, כשתהיה פעימה נוספת ושכר המינימום יעלה בשנית, בעזרת השם החוק הזה כבר יעבור עד אז, אז כבר יהיה נתק.

<שלומי מור: כבר לא יהיה לכאורה שום חשש שכמות שעות הסיעוד ירדו כי אני כבר מדבר על יחידות ואת הקשיש כבר לא יעניין כמה עולה כל שעת טיפול.

יגאל גואטה: ואז, בסופו של יום, זה יגדיל לכם את ההוצאה?

יגאל גואטה: איך זה יעבוד?

יגאל גואטה: מישהו צריך למלא את החלל הזה.

<שלומי מור: אתה צודק.

<שלומי מור: יוצא ,לכאורה, שהמדינה, אם עכשיו תהיה עליה בשכר המינימום, המדינה תספוג את התוספת הזאת והקשיש ימשיך לקבל את השירות באותו היקף שהחוק קובע.

<שמרית שקד-גיטלין: כך זה גם היום, בפועל.

<שמרית שקד-גיטלין: בפועל הקשיש מקבל גם היום את אותו מספר שעות, גם כשהיו העלאות של שכר מינימום או העלאות אחרות בשיעור התעסוקה.

אלי אלאלוף: לא, אבל אם זה בכסף?

<שלומי מור: ההמרה לכסף, גם היום קבוע שאם אתה מבקש לקבל בתנאים שקובע החוק את הגמלה בכסף, אתה תקבל 80% משיעור הגמלה שהמחוקק קבע לענין גמלה בעין.

<שלומי מור: למה 80%, עלתה השאלה?

<שלומי מור: זה כיון - -

יגאל גואטה: התקורה של –

<שלומי מור: בדיוק, את התקורה הורדנו.

אלי אלאלוף: לא רק.

אלי אלאלוף: באיזו גאווה אני מתקן את שלומי אבל זה בזכות ההכנה שקיבלתי מהחבר'ה שלו.

<שלומי מור: נכון.

<שלומי מור: מע"מ והתקורה.

<שלומי מור: התיקון הזה בין היתר, מה שהוא קובע, שכיוון שכבר אין לי סכום שקבוע בחוק, יש לי יחידות, אז אני צריך לקבוע על בסיס מה אני אתן את אותם 80%.

<שלומי מור: קובע התיקון שאת ה-80% אני נותן על פי ממוצע התעריפים שאני משלם לחברות.

<שלומי מור: באופן הזה אני בעצם חוזר לנקודת המוצא שלי: מה שמקבל מישהו בעין, אני עושה ממוצע של התעריפים - -

יגאל גואטה: 80% ממה שהם מקבלים, הממוצע בכסף, יתנו בעין.

<שלומי מור: שניה.

<שלומי מור: אני עושה ממוצע של התעריף – דרך אגב, יש לנו שני תעריפים: תעריפים למלכ"רים ותעריפים לחברות פרטיות, חברות בע"מ.

יגאל גואטה: סליחה, מה שונה חוץ מהמ"עמ?

<שלומי מור: התעריף יותר נמוך, לא שונה אבל בגלל שהתעריף יותר נמוך, אם הייתי מחשב את הזכאות - -

יגאל גואטה: אבל הוא נמוך יותר בגלל המע"מ או שהוא בכל מקרה - -

<שלומי מור: בגלל המע"מ אבל זה משמעותי.

<שלומי מור: ולכן, אחרי דיונים רבים ובהסכמת האוצר הוסכם שאת החישוב הממוצע לגמלאות בעין אנחנו נעשה לפי התעריף היותר גבוה, לפי התעריף של החברות בע"מ וזה כבר בא לידי ביטוי, נכון שמרית?

<שלומי מור: בנוסח שיש לפנינו.

יגאל גואטה: מה אמרו שלביטוח לאומי, אין להם לב?

אלי אלאלוף: ראית?

אלי אלאלוף: אמרתי לך.

<שמרית שקד-גיטלין: זה לאחר הדרישה של היושב ראש.

יגאל גואטה: נתת להם חלק מהלב שלך.

אלי אלאלוף: בערבית מרוקאית זה נקרא: תמיד יש מקום בלב.

אלי אלאלוף: כי רק הלב זה האיבר היחיד שכל הזמן תלוי בנו.

<שלומי מור: - - כך שגם לעניין גמלאות בכסף, אנחנו מדברים על התעריפים הגבוהים יותר ולמעשה, תהיה פה איזה סוג של הטבה למרות שהתיקון הזה לא נועד להיטיב.

<שלומי מור: הוא נועד לקבע מצב ולמנוע פגיעה, פה תהיה אפילו הטבה מסוימת.

<שלומי מור: עכשיו, אם מחר יעלו עלויות של תעריפים כאלה ואחרים, של לחצן המצוקה, של מעונות היום או של מוצרי ספיגה, קובע החוק שהשר רשאי בצו לתקן את הטבלה שעושה את ההמרות, באישור ועדת העבודה והרווחה.

יגאל גואטה: אחת לכמה זמן?

יגאל גואטה: יש מגבלה?

<שלומי מור: לא, אין מגבלה.

<שלומי מור: החוק פשוט מאפשר פה איזו גמישות שהיא נכונה וראויה כדי שהקשישים לא יפגעו אם אנחנו נמצא שפתאום יש הוזלה משמעותית בתעריפי מעונות היום או משהו, כך שהם יוכלו לקבל את ההמרה הטובה יותר מבחינתם.

<שלומי מור: זה לגבי מהות החוק.

<שלומי מור: תחולתו היא עקרונית מידית.

<שלומי מור: ה-1 בחודש שלאחר פרסומו, ולגבי מי – אמרתי שיש אפשרות לעשות איזו שהיא המרה של מוצרים או שירותים נוספים יכולים להיות מומרים ליחידות או לשעות טיפול.

<שלומי מור: מי שמקבל היום את כל הגמלה שלו בעין או בכסף, למעשה לא יפגע רק ייטב מצבו.

<שלומי מור: מי שמקבל את כל הגמלה שלו ביחידות שירות, בשעות טיפול, גם כן מצבו לא ישתנה נכון ליום זה.

<שלומי מור: עלתה שאלה לגבי מי שמקבל חלק מהגמלה שלו ביחידות שירות, בשעות טיפול וחלק או בכסף או בהמרה ליחידות כאלה ואחרות - -

<שמרית שקד-גיטלין: הוא מקבל את זה על מוצרים שיש להם עלות כספית.

<שמרית שקד-גיטלין: כלומר, נגיד שהוא מקבל חיתולים, משדר מצוקה וכולי, שבעצם הכמות שהוא מקבל תלויה בעלות שלהם והיא מושפעת מהמחיר.

<שלומי מור: נכון.

<שלומי מור: אז עשינו חישוב לראות שלא תהיה פגיעה, ומצאנו שבמקרה הכי גרוע זו לא פגיעה אלא זו לא תהיה הטבה של בערך שש דקות לשבוע, משהו כזה, שזה פחות מהעיגול לרבע נקודה כפי שקובע החוק ככה שזו לא באמת פגיעה אבל כל מי שיבוא וייבדק בתקופה הקרובה ויעשו איזה שהם שינויים בסל שהוא זכאי לו, כמובן שיעשו את זה על פי החוק החדש, כך שמבחינתנו אין פגיעה.

<שלומי מור: ההיפך, יש רק הטבה, והחוק הזה הוא באמת - -

יגאל גואטה: שש דקות בשבוע אנחנו נלך בעצמנו.

<שלומי מור: זה כלום, נכון.

<שלומי מור: כיון שזה כלום, זה לא נראה לנו דבר משמעותי.

אלי אלאלוף: הבעיה שחלק מאתנו יעשו נזקים.

אלי אלאלוף: אני רוצה רק על נקודה אחת לחזור: במידה ויש החלטות במשק שמשפיעות על העסקת עובדים, שהביטוח הלאומי מעסיק עובדים אז הוא אוטומטית יעלה, אם זה השכר מינימום שעומד לעלות בעוד כמה שבועות או בעוד כמה חודשים בלבד ולא דברים נוספים או אפילו הטבות לטובת העובדים משהו כמו חופשות כי אנחנו יודעים שזה משליך אוטומטית על המעסיקים היחידים.

אלי אלאלוף: ואז ברגע הזה, לפי הצעת החוק, אנחנו לא נתקן את הקצבאות בכסף?

אלי אלאלוף: לא תתוקן?

<שלומי מור: היא תתוקן אדוני, זה נכון מאד.

<שלומי מור: מי שמקבל את הגמלה בעין לא יפגע כי אם זה היה לי היום 50 ומחר זה עולה לי 55, הביטוח הלאומי יספוג את זה, הבן אדם לא יפגע אבל מי שמקבל את זה בכסף, החישוב זכאות שלו מבוסס על ממוצע מה אני משלם לחברות.

<שמרית שקד-גיטלין: לא הממוצע שלומי, התעריף.

<שמרית שקד-גיטלין: רק אם יהיו כמה תעריפים שונים אז נלך על הממוצע, אז אנחנו מדברים על הממוצע כי זה אותו תעריף שהמוסד ישלם לחברות, הוא ישלם לזכאי לגמלה בכסף.

<שלומי מור: נכון.

<שמרית שקד-גיטלין: אבל אולי, אני חושבת שכדי לענות על השאלה של היושב ראש אתה צריך להסביר איך מתעדכן התעריף הזה ומתי.

<שמרית שקד-גיטלין: כלומר, כל שינוי בעלויות ההעסקה במשק אוטומטית יתבטא בהעלאה של התעריף?

<שלומי מור: כך – קודם כל, באופן עקרוני, אמרתי שמדובר במכרז.

<שלומי מור: אז באופן עקרוני התעריפים האלה נקבעים במכרזים מדי ארבע שנים או לפעמים יש הליכים משפטיים וזה יכול אפילו לקחת יותר אבל באופן עקרוני התעריף נקבע במכרז.

<שלומי מור: התעריף עצמו נקבע על ידי ועדה, נכון?

<רבקה רוזנברג בושם: ועדת עריקים.

<שלומי מור: ועדת עריקים שיושבת, והיא מביאה לידי ביטוי את כל רכיבי השכר הרלוונטיים.

<שלומי מור: כמובן ששכר המינימום, כל התוספות, הטבות וכולי.

<שמרית שקד-גיטלין: כלומר, אחרי כל העלאה או שינוי בשכר העבודה, היא יושבת ומתעדכנת אחרי כל העלאה.

<שלומי מור: כמובן.

<שלומי מור: הביטוח הלאומי לא יביא למצב שבו חלילה עובד - -

<רבקה רוזנברג בושם: אני מנהלת תחום סיעוד.

<רבקה רוזנברג בושם: לדוגמה, אם יש העלאה בתעריפי נסיעה, אז הוועדה מעלה את התשלום ששולם לחברות הסיעוד.

<רבקה רוזנברג בושם: כמובן שאם יש העלאה בשכר מינימום, התעריף עולה.

<שמרית שקד-גיטלין: אם רבקה כבר הזכירה את זה, אני חייבת לציין גם את הצד השני: המשמעות היא שאנחנו מצמידים את זה לתעריף של החברות, פשוט נתנו דוגמה של התחבורה הציבורית אז זה הזכיר לי.

<שמרית שקד-גיטלין: המשמעות היא שגם אם התעריף לחברות יורד, שלדוגמה הבנתי שלאחרונה היתה ירידה של התעריף הזה בגלל שהיה שינוי בעלויות של התחבורה הציבורית, אז המשמעות שגם הגמלה בכסף, השיעור שלה יורד כי התעריף יורד, הסכום יורד.

<שמרית שקד-גיטלין: אז העובדה שזה מוצמד לתעריף שמשולם לחברות, צריך לקחת בחשבון שזה גם יכול לעלות וזה גם יכול לרדת.

<שלומי מור: אוקי, אבל בואי ניקח בחשבון ששכר המינימום עלה מ-4,300 שקלים ל-5,000 שקלים, שזה שינוי דרמטי ועצום ואנחנו רוצים לעגן אותו ולצערנו, במדינה רוב התעריפים אינם יורדים אלא לרוב הם עולים, ועולים בהתמדה.

<שלומי מור: אז זה נכון שזה תיאורטית קיים - -

<שמרית שקד-גיטלין: לא רק תיאורטית.

<שמרית שקד-גיטלין: לאחרונה, באמת התכוונתי שהתעריף ירד - -

<קריאה: בחודש הבא התעריף יהיה יותר גבוה.

<רבקה רוזנברג בושם: זה פעם אחת בהרבה שנים.

<שמרית שקד-גיטלין: בסדר, לא משנה, אבל הוועדה צריכה להבין שהמשמעות שאנחנו מצמידים את זה לתעריף, זה אומר שהגמלה גם יכולה לרדת - -

אלי אלאלוף: וכל תנודה תהיה למעלה או למטה.

<שמרית שקד-גיטלין: - - וזה בשונה מהמצב היום, כפי שהועבר גם על ידי אליעזר ממרכז המחקר והמידע שלנו, שכיום הגמלה התעדכנה רק בעליות ולא בירידות.

אלי אלאלוף: אנחנו לא מתנגדים שזה לא ישתנה אלא כשזה יורד.

אלי אלאלוף: מה רע בזה?

אלי אלאלוף: אנחנו מבקשים את טובת האזרח.

<שלומי מור: טובת האזרח תמיד לנגד עינינו אבל לא יכול להיווצר מצב שבו מישהו שבכסף יקבל שווי יותר גבוה ממישהו שבעין.

<שלומי מור: הרי על מה אנחנו מבססים את הזכאות?

<שלומי מור: על מי שמקבל את זה בעין.

<שלומי מור: אז ייווצר מצב שמישהו בעין מקבל פחות מאשר מישהו בכסף.

<שלומי מור: חייבים להשוות את זה, שבסופו של יום נקודת המוצא - -

אלי אלאלוף: מה השינוי?

<שלומי מור: מידית.

<שלומי מור: נכון אדוני, היתה לנו באמת בעיה ולקח לנו תקופה לא מבוטלת כדי להגיע להצעה הזאת.

<שלומי מור: אנחנו בהתחלה חשבנו לעשות את זה בהתבסס על ממוצע של התשלומים שבוצעו בפועל וכולי וכולי אבל בסופו של יום הוחלט שזה מורכב מדי, יעכב את תשלום הגמלה, יעשה סרבול רב ולכן, מה שסוכם גם עם הייעוץ המשפטי ובעזרה רבה של הייעוץ המשפטי של הוועדה זה שאנחנו נעשה ממוצע.

<שלומי מור: אם יהיה ממוצע תעריפים בהסכמים אז יהיה לפי הממוצע אבל אם יהיה תעריף אחד, זה פשוט יהיה על פי התעריף שאני משלם לחברות.

<שמרית שקד-גיטלין: כלומר, אם בחודש יולי החברות כבר יקבלו תעריף גבוה יותר בגלל העלייה בשכר המינימום, אוטומטית הגמלה שתשולם ב-20 לאותו חודש לזכאים לגמלה בכסף תהיה גבוהה יותר.

<קריאות: נכון, יפה.

יגאל גואטה: ומה הבעיה שאלה שמקבלים בכסף יקבלו קצת יותר?

<שמרית שקד-גיטלין: להיפך, הוא מיטיב אתם.

אלי אלאלוף: גם ככה יש להם הטבה מסוימת, הם יכולים לתת לך בחישובים.

אלי אלאלוף: זה לא ירד בסוף ל-805, זה הגיע לכמעט 87% אמרתם לי אתמול?

אלי אלאלוף: זאת אומרת, יש פה רצון ללכת לשירותים אישיים.

אלי אלאלוף: לדעתי זה מהלך נכון למרות שבינתיים המעבר מעין לכסף זה עוד איטי.

אלי אלאלוף: אני המלצתי שיעשו פרסום כי הניתוח אומר שזה יותר טוב לקבל כסף גם אם יש איזה שאמרו: כן, אבל הבן ייקח בשביל סיגריות ושטויות כאלה.

אלי אלאלוף: זה לא הרוב, זה מקרים בודדים וזה לא צריך - -

יגאל גואטה: אז מה הבעיה עדין שיש ירידה בנושא של הכסף, שלא יורידו את הכסף?

יגאל גואטה: מה הבעיה?

אלי אלאלוף: זה החוק.

אלי אלאלוף: החוק מחייב.

אלי אלאלוף: אתה הצמדת את זה לסכומים מסוימים ולשירותים מסוימים.

אלי אלאלוף: אתה לא יכול, אם יש אבל מתי זה קרה?

אלי אלאלוף: פעם במאה שנה וגם ההשפעה היא בגרושים.

אלי אלאלוף: היא לא בסכומים מטורפים.

אלי אלאלוף: הם ידעו שזה במקום כי אחד הדברים המאד יפים כאן, בחוק הזה, אתה יכול להחליט ולחזור.

אלי אלאלוף: זאת אומרת, אתה מתחיל בכסף, אם לא מסתדר אני רוצה לחזור לקבל שירות.

אלי אלאלוף: זה ממש שירות כבקשתך לדעתי.

אלי אלאלוף: יש לי רק שאלה - -

יגאל גואטה: עושה חשק להיות סיעודי...

<קריאות: ממש לא.

<קריאות: חס ושלום.

אלי אלאלוף: המספר הוא מדהים – להצליח להגיע ל-160,000 איש או אישה שזקוקים לזה, זה אדיר.

אלי אלאלוף: אין הרבה מדינות שמסוגלות לזה.

אלי אלאלוף: יש לי רק שאלה, לאור מה שדיווחתם על כמות החברות, מספר החברות שנותנו שירות - 120.

אלי אלאלוף: זה המספר האחרון שציינתם: מה קורה כשאחת מהן מסיבות כאלה ואחרות מהיום למחר סוגרת את הבסטה?

<רבקה רוזנברג בושם: אם אחת מפסיקה לעבוד אתנו אנחנו נעביר את כל התקנים לחברה אחרת מידית.

אלי אלאלוף: לא הולכים על מכרזים וזה?

<רבקה רוזנברג בושם: לא, לא.

<רבקה רוזנברג בושם: לחברה אחרת.

יגאל גואטה: שאלה: מישהו פנה אלי ביום חמישי שעבר, לא קשור קצת לעניין הזה, אבל הוא סיפר לי שאמא שלו נפטרה, והיתה לה מישהי שסועדת אותה.

יגאל גואטה: היא היתה צריכה להיות בבית חולים לפני שהיא נפטרה, והיא הודיעה להם שהיא לא צריכה ללכת לבית חולים.

מירב בן ארי: המבוגרת כאילו?

יגאל גואטה: המטפלת הודיעה שעל פי חוק היא לא צריכה לסעוד אותה בבית חולים.

<קריאה: זה לא נכון.

יגאל גואטה: רגע.

יגאל גואטה: ואז הם התקשרו לחברה.

יגאל גואטה: אמרו להם בחברה שאכן היא צודקת שהיא לא צריכה להיות שם, ואנחנו נדאג לכם למישהי אחרת, משהו כזה.

יגאל גואטה: עד שהגיעה מישהי אחרת עברו כמה ימים והאישה נפטרה.

יגאל גואטה: כך אמרו לי בשיחת טלפון ואמרתי שאני ממש לא מתמצא בזה אבל אני אבדוק את זה.

<רבקה רוזנברג בושם: החברה, על פי החוק מגיע למי שנמצא בבית חולים, 14 ימים ראשונים שהוא נמצא בבית חולים שירותי סיעוד.

<רבקה רוזנברג בושם: יכול להיות שאולי דווקא המטפלת הזאת גרה במקום רחוק והיא לא יכולה אבל החברה צריכה לתת לבית החולים מטפלת אחרת.

<רבקה רוזנברג בושם: עכשיו, אם יש בעיה נקודתית - -

יגאל גואטה: אחרי 14 יום?

<רבקה רוזנברג בושם: לא, לא, ב-14 יום.

<שמרית שקד-גיטלין: אחרי 14 יום אין בכלל זכאות.

<שלומי מור: אנחנו עובדים על תיקון.

<רבקה רוזנברג בושם: בשלב זה.

<רבקה רוזנברג בושם: אבל נכון להיום, ב-14 יום הראשונים שהיא מאושפזת מגיעים לה שירותי סיעוד.

יגאל גואטה: עם אותה מטפלת?

<רבקה רוזנברג בושם: זה לא חשוב.

<רבקה רוזנברג בושם: יכולים לשלוח לה מטפלת אחרת.

יגאל גואטה: לא, כי אמרו לה שהיא צודקת, אנחנו נמצא לך מישהי אחרת.

יגאל גואטה: עד שמצאו... עד שהשבע יהיה רעב, הרעב ימות.

<רבקה רוזנברג בושם: מאד חשוב לי אם הייתי מקבלת את המקרה והייתי מבררת עם חברת הסיעוד כי חברת הסיעוד היתה מאד לא בסדר פה, וחשוב לנו לדעת.

<שמרית שקד-גיטלין: השאלה היא רק מבחינת הנוסח, אני משלימה לחבר הכנסת גואטה, אנחנו כתבנו: שעה אחת של טיפול אישי עם המבוטח בביתו.

<שמרית שקד-גיטלין: כרגע זה לא היה מעודכן בנוסח כל הטיפול, אם היה בבית או לא בבית.

יגאל גואטה: למה באמת מפסיקים את הסיעוד כשהוא בבית החולים, לא הבנתי.

<רבקה רוזנברג בושם: החוק קובע שמי שנמצא בבית חולים או במוסד סיעודי - -

יגאל גואטה: לא סיעודי.

יגאל גואטה: באשפוז רגיל.

<רבקה רוזנברג בושם: בית חולים זה מוסד סיעודי.

<רבקה רוזנברג בושם: החוק קובע שמי שנמצא במוסד סיעודי לא רשאי לשירותי סיעוד, רק ב-14 יום ראשונים.

<רבקה רוזנברג בושם: היום יש הצעה להאריך את זה ל-30 יום.

יגאל גואטה: אבל למה?

יגאל גואטה: לא הבנתי.

יגאל גואטה: כאילו הבית חולים מטפל בו?

אלי אלאלוף: מי שבבית חולים מקבל את השירות.

יגאל גואטה: בבית חולים יש מי שיטפל בו באמת?

אלי אלאלוף: אומרים לך שהולכים לשנות את החוק ל-30.

אלי אלאלוף: כשיגיע אלינו, ל-30, נעשה אין-סופי.

אלי אלאלוף: כשתגיע הצעת החוק.

אלי אלאלוף: מתי תגיע הצעת החוק?

אלי אלאלוף: הוא צודק.

אלי אלאלוף: בבתי חולים, אתם יודעים את העומס.

יגאל גואטה: זה עוד יותר גרוע גם.

<מרים שמלצר: עכשיו אנחנו מאפשרים ולכן העלינו ל-14 יום ועכשיו רוצים ל-30 יום אבל בעיקרון, בית חולים מטפל.

יגאל גואטה: מתי זה אמור להגיע, החוק הזה?

<שלומי מור: לדעתי זה כבר בשלב הטיוטה.

אלי אלאלוף: לאור ההתעניינות הרבה של חבר הכנסת יגאל גואטה, אני מבקש שתקדימו את זה כמה שיותר מהר.

יגאל גואטה: שאני לא אהיה סיעודי עד אז.

מירב בן ארי: מה יש לך אתה, היום?

מירב בן ארי: כל היום אתה עם הסיעודי.

<שמרית שקד-גיטלין: היום ההגדרה לשירותי סיעוד אומרת: שירותים המיועדים לסייע בפעולות יום יום או בהשגחה או - -

אלי אלאלוף: הומור שחור.

מירב בן ארי: ממש.

יגאל גואטה: תלוי באיזה גילאים מדברים על זה.

אלי אלאלוף: ההערה של שמרית, בואו נחזור לחלק החשוב.

<שלומי מור: הבסיס של הגמלה והעיקרון וה-99.

<שלומי מור: 99% מדבר על הקשיש בביתו.

<שלומי מור: כל התכלית היתה שהקשיש יוכל להישאר בביתו - -

אלי אלאלוף: או בביתו או במקום בהתאם לחוק.

אלי אלאלוף: ואם החוק אומר ש-14 יום בבית חולים מותר, אז תתקני את זה.

אלי אלאלוף: שמרית, את יודעת למצוא את המילה הנוספת הנדרשת פה.

אלי אלאלוף: נתקדם?

אלי אלאלוף: עוד הערות?

<שלומי מור: נבדוק אם יש צורך למרות שעד היום מעולם זה לא מנע - -

<שמרית שקד-גיטלין: לא, אבל עד היום לא כתבת בחוק שזה רק בביתו.

<שלומי מור: ההגדרה של שירותי סיעוד נגעה - -

<שמרית שקד-גיטלין: לא, היא לא אומרת "בביתו".

<שמרית שקד-גיטלין: הנה, זה מה שקראתי: שירותים המיועדים לסייע בביצוע פעולות יום או בהשגחה או בניהול משק בית.

<שלומי מור: "משק בית" זה "בביתו" כמובן.

<שמרית שקד-גיטלין: אבל זה או, זו האופציה השלישית.

אלי אלאלוף: זה חשוב לכם שיישאר "בביתו" או "בביתה"?

<שלומי מור: התכלית של הסיעוד היא שוב, לסייע לקשיש בביתו.

<שלומי מור: החריג שקבוע בחוק הוא אכן סייג ואכן הוא מקוים אבל זה החריג שלא מעיד על הכלל, נהפוך הוא.

אלי אלאלוף: נגיד אפילו לא בית חולים או בית חולים סיעודי.

אלי אלאלוף: הבן לוקח את האמא הביתה שלו או - -

<רבקה רוזנברג בושם: זה עדין בביתו.

<שמרית שקד-גיטלין: אבל אם הוא מתארח שבוע או שבועיים בחג, זה לא נקרא בביתו.

יגאל גואטה: עד כמה זמן, דרך אגב?

יגאל גואטה: אבי, לפני שנפטר, היה אצלי ארבעה חודשים.

יגאל גואטה: נותנים?

<רבקה רוזנברג בושם: כן, נותנים לו.

<שלומי מור: נחשוב על הצורך בהשמטת המילה הזאת.

<מרים שמלצר: נבדוק שזה לא עושה רע.

<שמרית שקד-גיטלין: נבדוק את זה.

אלי אלאלוף: כן, בבקשה.

<שמרית שקד-גיטלין: אז אנחנו מתחילים בתיקון - -

אלי אלאלוף: אז יש התראה אבל לא סופית?

<שמרית שקד-גיטלין: תכף נראה.

<שמרית שקד-גיטלין: בואו נראה אם יש הסכמות על הכל.

<שמרית שקד-גיטלין: "תיקון סעיף 223 1.

<שמרית שקד-גיטלין: בחוק הביטוח הלאומי [נוסח משולב], התשנ"ה–1995 (להלן – החוק העיקרי), בסעיף 223 – (1) אחרי ההגדרה "ועדה מקומית מקצועית" יבוא: "יחידות שירות" – מתן שירותי סיעוד כאמור בטור א' ללוח ח'2, בהיקף כאמור בטור ב' ללוח ח'2;" בעצם היום שירותי הסיעוד הם לא מנויים כרגע בחוק.

<שמרית שקד-גיטלין: זאת אומרת, אין היום אזכור בחוק לכל השירותים שבפועל אפשר לקחת אותם, חלקם מוזכרים וחלקם לא.

<שמרית שקד-גיטלין: כל הפירוט הזה בעצם נמצא בנהלים של המוסד לביטוח לאומי - -

<קריאה: יש - - -

<שמרית שקד-גיטלין: יש את ההגדרה של שירותי סיעוד אבל אין את הפירוט - -

<שלומי מור: אין את הפירוט של ההמרה.

<שמרית שקד-גיטלין: לא, גם אין את הפירוט של מרכז יום, מוצרי ספיגה, מנוי חודשי.

אלי אלאלוף: למה לא להכניס את זה בנהלים?

<שמרית שקד-גיטלין: זה באמת עכשיו, בתיקון הזה, אנחנו מעגנים את הכל בתוכו.

<שמרית שקד-גיטלין: כל הנושא הזה לא היה מעוגן בחוק כרגע.

<שמרית שקד-גיטלין: עכשיו, היחס הוא בעצם כמו שמפורט בלוח שיש כאן, שאנחנו רואים אותו, זה בעצם התוספת של החוק.

<שמרית שקד-גיטלין: כל שירות, כתוב לנו מה היחס המרה שלו ליחידות שירות.

<שמרית שקד-גיטלין: כלומר, שעה אחת של טיפול אישי זה יחידה אחת.

<שמרית שקד-גיטלין: אם אדם זכאי ל-18 יחידות בשבוע אז הוא זכאי ל-18 שעות טיפול אישי.

<שמרית שקד-גיטלין: יש לנו הגדרה של ימי מנוחה: "ימי מנוחה" – ימי מנוחה ושבתון, לפי לוח שיפרסם המוסד באתר האינטרנט שלו;"

יגאל גואטה: ומה קורה בימי מנוחה?

<שמרית שקד-גיטלין: המשמעות היא לעניין ימי מנוחה זה שהמוסד לביטוח לאומי, אנחנו רואים את זה בלוח, כשהשירות ניתן לאדם בימי מנוחה אז לוקחים לו שתי יחידות על כל שעה של טיפול ולא יחידה אחת.

<שמרית שקד-גיטלין: כלומר, כשבן אדם מקבל טיפול אישי בשעות היום, ביום רגיל, יום חול, אז לוקחים לו יחידה אחת על כל שעה מתוך סך היחידות שיש לו.

<שמרית שקד-גיטלין: אבל כשבע

<שמרית שקד-גיטלין: צם השעות האלה ניתנות לו ביום מנוחה אז נלקחות ממנו שתי יחידות עבור כל שעה.

יגאל גואטה: 200% נו.

אלי אלאלוף: למרות ש - - - זה לא 200%.

<מרים שמלצר: בשבת זה 200%.

אלי אלאלוף: אתם משלמים 200% על עבודה בשבת?

אלי אלאלוף: החוק לא מחייב 200%.

<רבקה רוזנברג בושם: אנחנו נותנים הוראות לחברות הסיעוד ואלה ההוראות שהם מקבלים.

<שלומי מור: 200%.

אלי אלאלוף: 200% בתנאי שזה לא גם תוספת לחופש.

מירב בן ארי: זה כמו שעות נוספות.

אלי אלאלוף: כי יש כאלה שנותנים 150% ויום חופש.

אלי אלאלוף: פה אין אזכור לחופש במקום.

<שלומי מור: לא, לא.

<שמרית שקד-גיטלין: התעריף הנוסף שיש זה כשהשעות ניתנות לאדם בשעות הלילה, אז בעצם נלקחת לו יחידה וחצי על כל שעה.

אלי אלאלוף: בלילה.

<שמרית שקד-גיטלין: כן.

<שמרית שקד-גיטלין: זה הרלוונטיות של הגדרת ימי מנוחה.

יגאל גואטה: היושב ראש לא קיבל באמת תשובה.

אלי אלאלוף: קיבלתי.

אלי אלאלוף: על שבת זה 200%.

<רבקה רוזנברג בושם: 200%.

יגאל גואטה: זה התעריף פה או שזה מה שמקובל?

<שלומי מור: זו העלות למוסד.

<שלומי מור: אם מחר, במכרז החדש שיצטרך לצאת עוד חצי שנה, שנה, התעריפים ישתנו, מטבע הדברים שזה גם יבוא לידי ביטוי - -

יגאל גואטה: רגע, אבל גם כשאתם משלמים בכסף, אם המטפלת מגיעה בשבת שזה יום מנוחה?

<שלומי מור: לא, בכסף זה אומר שהקשיש מקבל לידיו את הסכום והוא מעסיק באופן ישיר את המטפלת.

יגאל גואטה: סליחה, כשאתם משלמים לחברות כוח אדם - -

אלי אלאלוף: חבר הכנסת מאיר כהן, בא תהנה.

אלי אלאלוף: היום נחמד, שקט.

יגאל גואטה: אתה יודע, כשיש דברים טובים לביטוח לאומי, אין נוכחות גבוהה.

יגאל גואטה: רק כשיש ביקורת.

אלי אלאלוף: חבר הכנסת מאיר כהן, אנחנו שמחים לראות אותך.

יגאל גואטה: אדוני היושב ראש, כנראה שכל פעם שעושים ישיבה עם ביטוח לאומי והם עושים דברים טובים צריך גם איזה סעיף אחד של ביקורת כדי שתהיה נוכחות יותר גדולה של חברי הכנסת.

מירב בן ארי: לא, למה?

אלי אלאלוף: זה לא בכמות, זה באיכות.

יגאל גואטה: כשמשלמים לחברות כוח האדם עבור מטפלת שמגיעה ביום מנוחה, החברה מקבלת 90 שקלים לשעה במקום 45 שקלים?

<שלומי מור: החברה מקבלת כמובן תעריף שהוא כפול או הרבה יותר גבוה ממה שמקבלים עבור שעת עבודה באמצע היום.

<שלומי מור: כפול ככלל, כי זה שער ההמרה פה.

<שלומי מור: זה אומר שככלל המוסד משלם כפול - -

יגאל גואטה: דרך אגב, 45 שקלים זה פלוס מע"מ או כולל מע"מ?

<שלומי מור: ה-45 זה 51.70 זה כולל מע"מ ו-45 שקלים זה ללא מע"מ.

<שמרית שקד-גיטלין: אוקי.

<שמרית שקד-גיטלין: אז אני ממשיכה: "(2) במקום ההגדרה קצבת יחיד מלאה יבוא: שווי בכסף של יחידת שירות".

<שמרית שקד-גיטלין: אז כיום בעצם יש הגדרה בחוק של קצבת יחיד מלאה, שממנה נגזר הסכום של גמלת הסיעוד.

<שמרית שקד-גיטלין: כרגע, כמו ששלומי היטיב להסביר את זה, אנחנו מבטלים את ההגדרה של קצבת יחיד מלאה.

<שמרית שקד-גיטלין: בעצם הזכאות לגמלת סיעוד בעין כבר לא תלויה יותר בסכום של אותה קצבת יחיד אלא היא בעצם תקבע כרגע, כמו אנחנו נקרא במפורט, יקבע במפורש מה מספר היחידות שמגיע לזכאי.

<שמרית שקד-גיטלין: אז אנחנו מבטלים את ההגדרה הזאת ואנחנו בעצם יוצרים הגדרה חדשה שנקראת "שווי בכסף של יחידת שירות".

<שמרית שקד-גיטלין: כמה שווה יחידת שירות בכסף.

<שמרית שקד-גיטלין: זה רלוונטי לשני אנשים: זה רלוונטי למי שמקבל את הגמלה בכסף כדי לדעת כמה בעצם שווה כל יחידת שירות שלו, כמה הוא יקבל בפועל בכסף.

<שמרית שקד-גיטלין: זה רלוונטי למי שמקבל יחידת שירות בעין לעניין מוצרי ספיגה ומשדר מצוקה שהוא מקבל כי המוצרים האלה, הוא מקבל אותם לפי העלות שלהם.

מאיר כהן: מה השינוי מבחינת תעריף?

<שמרית שקד-גיטלין: מה השינוי שאמור להיות מבחינת תעריף היום ומחר?

<שלומי מור: לפי המכרז החדש?

<שמרית שקד-גיטלין: לא, על פי מה שיש היום לעומת התעריף - -

<שרון אסיסקוביץ: אנחנו מקבעים את המצב היום במונחים של יחידות שירות.

<שמרית שקד-גיטלין: לא, תהיה העלאה בעקבות מה שהיושב ראש סיכם - -

מאיר כהן: אני שואל שאלה, זה כל הזמן עלה: ממה נפשנו אז?

מאיר כהן: אנחנו מתעסקים בטרמינולוגיה, נכון?

אלי אלאלוף: לא, יש פה גם...

מאיר כהן: לא אדוני.

מאיר כהן: אני שואל את השאלה: בהנחה שקצבת יחיד מלאה, יש לי הגדרה של כסף?

מאיר כהן: כמה הוא צריך לקבל שעתי?

מאיר כהן: גברתי היועצת, נכון?

<שמרית שקד-גיטלין: קצבת יחיד מלאה היא לא שעתית, היא סכום חודשי.

מאיר כהן: אני יודע, אבל מזה אנחנו גוזרים את השעה שהוא מקבל.

מאיר כהן: עכשיו, אנחנו משנים את הטרמינולוגיה, זה לא יהיה קצבת יחיד מלאה אלא זה יהיה שווי בכסף של יחידת שירות.

<שמרית שקד-גיטלין: נכון.

מאיר כהן: האם יהיה שינוי?

מאיר כהן: אם אני מגדיר את זה אחרת, האם התעריף עולה?

<שלומי מור: לגבי מי שמקבל בעין הוא לא עולה, הוא יישאר זהה, ולגבי מי שמקבל בכסף, הוא אפילו עולה קצת.

יגאל גואטה: הוא אמר את זה קודם.

מאיר כהן: להערכתי היה צריך להעלות את שניהם אבל.

מאיר כהן: ..

אלי אלאלוף: תראה, פה יש ניסיון ללכת למי שמקבל בכסף בעלות שהביטוח לאומי מעמיד לחברות שלא ירד, זה עובר בכסף.

אלי אלאלוף: את זה הצלחנו לקבל - -

מאיר כהן: אבל גם בחומרי ספיגה הם עדין מוציאים המון כסף.

מאיר כהן: אין משפחה שלא מוציאה יותר ממה שהיא מקבלת.

<שרון אסיסקוביץ: אני מהביטוח הלאומי.

<שרון אסיסקוביץ: אם אפשר לתת לנו - -

מאיר כהן: איך צצת פתאום?

מאיר כהן: לא הכרתי אותך אף פעם.

מאיר כהן: אני מתנצל...

<מרים שמלצר: הוא מספיק שנים, הוא עובד אתי.

<שרון אסיסקוביץ: למשל, מי שהיום מקבל את הגמלה הכספית בכסף שהיא 80% מהגמלה הגבוהה ביותר, אם היום ערך התשלום הוא 2,942 שקלים אז הוא יקבל 3,201 שקלים עם הצמדה לתעריף של החברות הפרטיות.

<שרון אסיסקוביץ: כלומר, יש פה הטבה מסוימת.

מאיר כהן: טוב, יהיה קשר לשכר השעתי לשווי - -

<שמרית שקד-גיטלין: לתעריף השעתי.

<מרים שמלצר: יש קשר ישיר והדוק.

אלי אלאלוף: זה בהצעה המקורית לא היה צמוד לתעריפים של החברות הפרטיות.

אלי אלאלוף: פה זה נשאר צמוד, וזה הסכום הגבוה ביותר מהאפשרויות - -

<שמרית שקד-גיטלין: וזה אמור להגדיל גמלת הסיעוד בכסף.

מאיר כהן: ולזה צריך חוק?

מאיר כהן: לא יכולתם לעשות את זה לבד?

<שלומי מור: החוק דהיום קבע סכומים ברורים.

<שלומי מור: את לא יכולה לסטות מהם.

<מרים שמלצר: זה גם נוח לנו לגבי יחידות שירות - -

אלי אלאלוף: יחידת החישוב שונה והפרמטר המקורי הוא גדול יותר אבל.

אלי אלאלוף: ..

<שמרית שקד-גיטלין: "שווי בכסף של יחידת שירות", לעניין חודש קלנדרי מסוים – התעריף שמשלם המוסד בעד אותו חודש קלנדרי, לנותן שירותים שהוא אינו מוסד ללא כוונת רווח, בעד שעת טיפול אישי במבוטח בביתו, שלא בשעות לילה או בימי מנוחה, ושניתנת על ידי עובד שגילו עד 70 שנים ושאינו עובד זר".

<שמרית שקד-גיטלין: כלומר, התעריף שהמוסד משלם לנותן שירותים, לחברות שלה, על כל מה שהקראתי כרגע, שעת טיפול אישי וכולי שלא בשעות לילה וכולי, זה יהיה השווי בכסף של כל יחידת שירות.

יגאל גואטה: למה זה "במבוטח" ולא "למבוטח"?

<מרים שמלצר: טיפול אישי ב...

<מרים שמלצר: או טיפול אישי ל...?

יגאל גואטה: הטיפול ניתן למבוטח ולא במבוטח.

יגאל גואטה: הטיפול ניתן בבית למבוטח.

<שמרית שקד-גיטלין: אנחנו נבדוק את זה עם הנסחית, בסדר?

<שמרית שקד-גיטלין: ההמשך של ההגדרה הזאת קובע: "ואם משלם המוסד תעריפים שונים לנותני שירותים כאמור בגין שעת טיפול כאמור – ממוצע התעריפים עבור שעת טיפול כאמור לנותני שירותים כאמור בעד אותו חודש קלנדרי.

<שמרית שקד-גיטלין: " כיום יש למוסד תעריף אחד לחברות שעונות על הקריטריונים האלה.

<שמרית שקד-גיטלין: כלומר, זה תעריף אחד, אין שוני בין התעריפים שמשולמים לחברות השונות.

<שמרית שקד-גיטלין: מכיוון שהמוסד רצה להיערך גם לאפשרות שיהיה מכרז או תעריפים שונים לחברות שונות, כלומר לא כל החברות יקבלו את אותו מחיר, הוחלט שיהיה ממוצע פשוט בין המחיר שמשלמים לחברות האלה, כלומר לא ממוצע משוכלל.

<שמרית שקד-גיטלין: ייקחו את הממוצע הפשוט בין כל התעריפים וזה יהיה בעצם הבסיס של השווי בכסף של יחידת שירות.

<שמרית שקד-גיטלין: בסדר?

<שמרית שקד-גיטלין: היתה בקשה של המוסד לביטוח לאומי לבדוק אם צריך להבהיר את זה בנוסח שזה ממוצע פשוט או לא.

<שמרית שקד-גיטלין: אנחנו נבדוק אבל ברור שזו הכוונה.

<שמרית שקד-גיטלין: "(3) בהגדרה "שירותי סיעוד", אחרי "שירותים" יבוא "או מוצרים", ובמקום "לרבות בדרך של מתן ארוחות חמות" יבוא "כמפורט בטור א' ללוח ח'2;" אז מבהירים כאן שבהגדרה "שירותי סיעוד" זה לא רק שירותים אלא זה גם מוצרים.

<שמרית שקד-גיטלין: אדם יכול לקבל מוצרים, כמו שאמרנו מוצרי ספיגה וכולי.

<שמרית שקד-גיטלין: גם אנחנו מוחקים את השירות שנקבע בחוק, שיש אפשרות למתן ארוחות חמות.

<שמרית שקד-גיטלין: אני מבינה שזה לא הופעל?

<שרון אסיסקוביץ: זה לא קיים.

<קריאה: אם יהיה דבר כזה אז אפשר - - -

<שמרית שקד-גיטלין: אוקי, אז זה תיקון שנכנס.

<שמרית שקד-גיטלין: בזמנו חברי הכנסת רצו שתהיה גם האפשרות של מתן ארוחות חמות.

<מרים שמלצר: אנחנו לא יודעים לתמחר אותו.

<מרים שמלצר: אנחנו לא נותנים אותו אז אנחנו לא יודעים להכניס אותו ללוח.

מאיר כהן: - - -

<מרים שמלצר: יש אפשרות בצו לתקן - -

אלי אלאלוף: לא, אבל יש אלטרנטיבה למי שזקוק לארוחה והוא קונה, יש שירותים מאד מסובסדים כמו בית אבות או ליד או בכל מיני התארגנויות מקומיות.

יגאל גואטה: אבל אם הוא בבית, איך יביאו לו מנה אחת?

מאיר כהן: מביאים, מביאים.

אלי אלאלוף: מביאים, אפילו שתי מנות כי זה גם לעוזרת.

מאיר כהן: בדימונה מביאים שם כל יום 120 מנות על ידי מתנדבים שמגיעים הביתה ומביאים.

אלי אלאלוף: יש פה צדיקים מדהימים בנושא של האוכל.

אלי אלאלוף: אם מותר לי להזכיר לכם, אתמול בערב הייתי בקרית מנחם, בסיור בשכונה.

אלי אלאלוף: אחת התופעות המדהימות של בחור בשם אברהם חיות ובחור אחר בשם ויס, סליחה ששכחתי את השם פרטי.

אלי אלאלוף: הם אספו את הילדים ה"כסחיסטים" של השכונה, וכבר שבע שנים הם מגיעים כל יום שלישי בערב, מכינים אוכל לקשישים במנות יבשות, אוכל יבש, ומחלקים בערך לפי שתיים או פי שלוש ממספר הילדים.

אלי אלאלוף: הם הולכים לבתים, דופקים על הדלת ובורחים כי קבעו לעצמם שאסור שיראו אותם, שאם יפגשו אותם ברחוב שלא ירגישו רע האחד עם השני - -

יגאל גואטה: וגם נותנים להם להמשיך לעשות מעשי קונדס, כאילו.

אלי אלאלוף: זה המעשה הכי צדיקי שיכול להיות, הכי יהודי, מתן בסתר.

אלי אלאלוף: אז הם הולכים - -

מאיר כהן: כמה שאמרו על הפנתרים שהם לא נחמדים אבל במשך שלושה חודשים הם עשו את זה.

אלי אלאלוף: פה ראיתי ילדים שבע שנים, ילדים שהיו מופרעים לגמרי, סליחה על הביטוי, תוסיפי את זה מירב, שצריך לתקן את המילים המטומטמות האלה שלי.

אלי אלאלוף: באמת לראות את זה, באיזה קדושה כזאת, זה לא היה סתם.

אלי אלאלוף: יש להם מחסן קטן שהם אוספים והם הולכים ויודעים מה לבקש, זה מהלך אדיר.

אלי אלאלוף: אז יש הרבה צדיקים בנושא של אוכל לקשישים.

מאיר כהן: לא לפרוטוקול – פעם איזו גברת אחת, איזו אישה, באמת, בדימונה, באה אלי ואמר לי על הבן שלה, שהוא היה נער בסיכון וטיפלתי בו.

מאיר כהן: אז היא אמרה: חיים, כפרה עליו, הוא ילד, הלוואי יהיה לך ילד כזה.

מאיר כהן: אמרתי לה: בעזרת השם, הכל בסדר.

מאיר כהן: היא אומרת לי, רק מה?

מאיר כהן: דבר אחד: אין לו מזל.

מאיר כהן: אמרתי: למה?

מאיר כהן: כל פעם שהוא גונב, תופסים אותו.

יגאל גואטה: אני מקווה שלא אמרת "אמן" על הברכה - -

אלי אלאלוף: זה לסטטיסטיקה.

אלי אלאלוף: הבדיחות מחוץ לפרוטוקול.

<שמרית שקד-גיטלין: "(4) אחרי ההגדרה "שירותי סיעוד" יבוא: "שעות לילה" – השעות שבין 22:00 עד 06:00 למחרת, למעט בימי מנוחה;" שוב, ההגדרה הזאת, כפי שהסברתי קודם היא רלוונטית לחישוב של היחידות כי בלילה לוקחים יחידה וחצי על כל שעה.

<שמרית שקד-גיטלין: "תיקון סעיף 224 2.

<שמרית שקד-גיטלין: בסעיף 224 לחוק העיקרי – (1) במקום סעיפים קטנים (א) ו-(ב) יבוא: "(א) בכפוף להוראות סעיף קטן (ג) וסעיף 225, מבוטח שכתוצאה מליקוי מתקיים בו האמור באחת מפסקאות (1), (1א), או (2), שלהלן זכאי לגמלת סיעוד חודשית, בהיקף כמפורט באותן פסקאות:" זה בעצם הסעיף העיקרי עכשיו בחוק, שאנחנו קובעים כמה יחידות זכאי כל אדם לקבל כגמלת הסיעוד שלו.

<שמרית שקד-גיטלין: אדם שתלוי במידה רבה לעזרת הזולת, שזו הרמה הנמוכה ביותר או זקוק להגחה זכאי לקבל 9.75 יחידות שירות לשבוע.

<שמרית שקד-גיטלין: "(1א) הוא תלוי במידה רבה מאוד בעזרת הזולת לביצוע רוב פעולות היום-יום, ברוב שעות היממה – 16 יחידות שירות לשבוע, ואם אין בידו היתר או שההיתר הותלה והוא אינו מעסיק עובד זר בענף הסיעוד – 19 יחידות שירות לשבוע;"; (2) הוא תלוי לחלוטין בעזרת הזולת לביצוע כל פעולות היום- יום בכל שעות היממה, או זקוק להשגחה מתמדת – 18 יחידות שירות לשבוע, ואם אין בידו היתר או שההיתר הותלה והוא אינו מעסיק עובד זר בענף הסיעוד – 22 יחידות שירות לשבוע.

<שמרית שקד-גיטלין: " מדובר בעיגון של המצב הקיים לגבי שעות טיפול.

מאיר כהן: שימי דגש בבקשה על "ובמידה ואין בידו היתר או שההיתר הותלה".

<שמרית שקד-גיטלין: זאת תוספת שבזמנו ניתנה באחד מחוקי ההסדרים, אני חושבת שעשינו את זה.

<שמרית שקד-גיטלין: מי שלא מעסיק עובד זר, מגיע לו יותר שעות בשבוע.

<שלומי מור: מי שמעסיק עובד ישראלי.

<שמרית שקד-גיטלין: תמריץ להעסקת עובדים ישראלים.

אלי אלאלוף: יש לנו הערכה כמה עובדים ישראלים יש?

מאיר כהן: משפחה, בני משפחה.

<שרון אסיסקוביץ: יש לנו היום כ-80,000 מטפלות ומטפלים ישראלים.

<שרון אסיסקוביץ: לצדם, יש לנו קרוב ל-40,000 זכאים שיש להם היתר להעסקת מטפל זר.

<שרון אסיסקוביץ: המספר של ההיתרים שממומשים הוא מעל 90% מהמספר הזה.

מאיר כהן: וכמה מתוך ה-80,000 בני משפחה?

<שרון אסיסקוביץ: לפי החוק אין העסקה של בני משפחה.

מאיר כהן: יש, יש.

<שלומי מור: היום זה רק במקרים שבהם באותו מקום לא ניתנים שירותים זמינים לסיעוד.

מאיר כהן: בטבריה, אז אנחנו דיברנו על - -

<שרון אסיסקוביץ: מדובר במקרים ממש בודדים.

<רבקה רוזנברג בושם: מאה ומשהו.

אלי אלאלוף: מה, זה אומר שכל זקן פה מדווח על מי הוא מעסיק?

מאיר כהן: לא, היתה בעיה, במיוחד ב"צוק איתן", אנחנו דנו בזה כי עובדים סיעודיים ברחו.

אלי אלאלוף: למה יש התנגדות שבני משפחה יעבדו?

יגאל גואטה: בגלל הקומבינות.

מאיר כהן: אני אנסה לענות לך, ואחרי זה הם ישלימו.

מאיר כהן: אני גם הייתי אחד מגדולי התומכים אבל הסתבר שבחלק מהמקרים שאני בדקתי לפחות, בנושא של הקשישים, קשה היה לבקש מבן משפחה לעשות בדיוק את מה שהעובד הזר עושה, ובני משפחה קצת "חיפפו", וקצת יצאו וקצת עזבו אותו, והיתה איזו דינמיקה בתוך המשפחה - -

יגאל גואטה: גם אי אפשר לפטר אותו.

מאיר כהן: - - וכשבאים לקשיש הוא לא בדיוק אומר.

מאיר כהן: וזה מתחבר לי למה שהיה אתמול, הפרסום של משרד הרווחה של על התעללות בקשישים: 80% מההתעללות היתה על ידי בני משפחה.

מאיר כהן: זה מדהים.

מאיר כהן: עכשיו, אצלנו התעללות זה נראה כאילו הם מצליפים אבל לא, אם צריכים לתת לקשיש תרופה בשעה 12 ובן המשפחה שלו יוצא ומרשה לעצמו להתעכב ולהגיע ב-2 ולתת לו את התרופה, זה סוג של התעלות.

מאיר כהן: אבל יש מקרים, ראינו גם את המקרים ההפוכים, הם היו מעטים, שדווקא בגלל שבני משפחה טיפלו, הטיפול היה יוצא מהכלל.

מאיר כהן: הטיפול היה מחבק ואוהב, בוודאי.

<מרים שמלצר: רק להסב את תשומת הלב: אנחנו לא נותנים ממש במקום בני המשפחה.

<מרים שמלצר: אנחנו נותנים שעתיים, שלוש ביום וזו בדיחה.

<מרים שמלצר: זה בא קצת להקל, בא להקל אם יש דברים שלא נעים להם לעשות, אולי לרחוץ, אולי - - - אנחנו רק עוזרים לבני המשפחה, גמלת הסיעוד עוזרת לבני המשפחה.

<מרים שמלצר: היא לא פוטרת אותה באמת - -

מאיר כהן: מי שמקבל 22 שעות, זה הרבה.

<מרים שמלצר: - - אם זה 24 שעות או כל היום, זה לא באמת פוטר את בני המשפחה, את זה צריך לזכור.

<מרים שמלצר: המשפחות בישראל תומכות מאד, זה לא בעיה.

יגאל גואטה: אין ספק שמה שאומר מאיר, באמת יש מצבים שזה ממש לטובה ויש מצבים שזה ממש לרעה.

אלי אלאלוף: מדברים על הקשישים.

אלי אלאלוף: אתה יודע, יש עזרה בשכר דירה לקשישים.

אלי אלאלוף: החוק היום אומר, וזה נקודה בדוח של העוני, עלינו על זה, שאם קשיש עולה מרוסיה וגר אצל בני משפחתו, הוא מקבל סבסוד בשכר דירה.

אלי אלאלוף: אם ותיק – הוא לא מקבל כלום.

אלי אלאלוף: את זה אנחנו מבקשים עכשיו לתקן.

אלי אלאלוף: זה אבסורד.

אלי אלאלוף: יש כאלה שהוא גם חוסך דיור במקרים מסוימים וגם חוסך במערכת האשפוז מקום.

מאיר כהן: הוא מקבל כל זמן שהוא בחזקת עולה חדש.

אלי אלאלוף: לא, לא.

אלי אלאלוף: כל הזמן, בטוח.

אלי אלאלוף: זה עולה 11,000,000 שקל בשנה.

אלי אלאלוף: בגלל זה ביקשנו שישימו את זה בהצעות שלנו השנה.

אלי אלאלוף: זו אחת הנקודות ששוב בדקנו את זה, זה אבסורד.

מירב בן ארי: עדיף לך להיות עולה חדש סיעודי, אם כבר.

מירב בן ארי: עדיף.

יגאל גואטה: דרך אגב, בקשר למה שאמר מאיר קודם לגבי התרופות – אני הייתי ילד בקרית שמונה, אני הייתי נוסע לישיבה אז האוטובוס היה נוסע דרך עפולה.

יגאל גואטה: היתה איזו זקנה שאיך שעלינו לאוטובוס בקרית שמונה אמרה לנהג: תעשה לי טובה, כשנגיע לעפולה תגיד לי.

יגאל גואטה: בסדר, אחרי חצי שעה היא אומרת לו עוד פעם: כשנגיע לעפולה תגיד לה.

יגאל גואטה: אמר לה: בסדר גברת, אין בעיה.

יגאל גואטה: אחרי חצי שעה עוד פעם.

יגאל גואטה: הוא אמר לה: אני מבטיח לך, אני אגיד לך.

יגאל גואטה: הגענו לעפולה, הוא לא אמר לה.

יגאל גואטה: עברנו באיזה 20 דקות את עפולה, פתאום הנהג נזכר, עצר את האוטובוס ואמר לה: גברת, אני מבקש סליחה, אני מתנצל, אמרתי לי כשנגיע לעפולה, שאגיד לך.

יגאל גואטה: פשוט עברנו את עפולה.

יגאל גואטה: את צריכה לרדת?

יגאל גואטה: היא אומרת: לא, הבת שלי אמרה שכשתגיעי לעפולה תשתי כדור.

<שמרית שקד-גיטלין: אני ממשיכה לקרוא: "(ב) גמלת סיעוד המשולמת כאמור בסעיף 225(ג) ו-225א תהיה בשיעור של 80% משווין בכסף של יחידות השירות כאמור בסעיף קטן (א)(1), (1א) או (2), לפי העניין, במכפלה של 4.3."; הסעיף הזה עוסק בתשלום גמלת סיעוד בכסף.

<שמרית שקד-גיטלין: אותו אדם שמקבל את גמלת הסיעוד בעין, שאמרנו רוב האנשים, הוא מקבל את יחידות השירות בעין, מקבל שירותים לפי הערך שלהם בלוח, שאותו נקרא בהמשך.

<שמרית שקד-גיטלין: אבל כשאנחנו באים לחשב כמה אדם מקבל את גמלת הסיעוד בכסף – כבר אמרנו שאנחנו מחשבים כמה שווה יחידת סיעוד, כמה מגיע לו אותם לשבוע, מכפילים את זה ב-4.3 כדי שזה יהיה חודשי, ובעצם הזכאות היא רק ל-80% מהסכום הזה.

מאיר כהן: בכסף.

<שמרית שקד-גיטלין: בכסף.

<שמרית שקד-גיטלין: (2) אחרי סעיף קטן 2 יבוא - -

מאיר כהן: תשאלי גברתי, שאלתך חשובה.

<מרים שמלצר: לא, זה משהו פנימי.

<שמרית שקד-גיטלין: "(2) אחרי סעיף קטן (ד) יבוא: "(ה) המוסד יפרסם באתר האינטרנט שלו את השווי בכסף של יחידת שירות וכן את העלות של השירותים והמוצרים המנויים בלוח ח'2.

<שמרית שקד-גיטלין: (ו) השר, בהסכמת שר האוצר ובאישור ועדת העבודה והרווחה, רשאי, בצו, לשנות את לוח ח'2.

<שמרית שקד-גיטלין: " המשמעות היא בעצם שהם יוכלו לשנות את הלוח באישור הוועדה כולל לשנות את היחס של ההמרה.

<שמרית שקד-גיטלין: כלומר, אם היום שעה שווה יחידה אחת, תיאורטית יהיה אפשר לבוא ולהגיד לוועדה שעל כל שעה ייקחו לזכאי שתי יחידות אבל מקווים שזה יהיה רק לטובה.

<שמרית שקד-גיטלין: "תיקון סעיף 225א 3.

<שמרית שקד-גיטלין: בסעיף 225א לחוק העיקרי, במקום סעיף קטן (ב) יבוא: "(ב) גמלת סיעוד המשולמת לזכאי לפי הוראות סעיף זה תהיה בשיעור כאמור בסעיף 224(ב).

<שמרית שקד-גיטלין: " הבהרה – אני לא יודעת אם נכתוב את זה פעמיים.

<שמרית שקד-גיטלין: בכל אופן, אנחנו מבקשים לאשר את זה, יכול להיות שבנוסח זה ירד.

<שמרית שקד-גיטלין: שוב, זה חוזר על זה שגמלת סיעוד בכסף משולמת כאמור ב-224(ב), בערך של 80%.

<שמרית שקד-גיטלין: "תיקון סעיף 225ב 4.

<שמרית שקד-גיטלין: בסעיף 225ב(ב) לחוק העיקרי ¬ (1) במקום "שלגמלה המלאה יתווספו התוספות, ככל שהוא זכאי להן ומהסכום המתקבל ינוכה שווי שירותי הסיעוד שקיבל" יבוא "שמגמלתו המלאה ינוכה השווי בכסף של יחידות השירות שקיבל";" פה מדובר על אדם שמקבל גם גמלת סיעוד בכסף וגם הוא מקבל חלק מהשירותים בעין.

<שמרית שקד-גיטלין: זאת אומרת, יש פה איזה מין ערבוב כזה.

<שמרית שקד-גיטלין: אנחנו מחשבים איך נשלם לו את הגמלה בכסף, איך אנחנו מחשבים לו את זה.

<שמרית שקד-גיטלין: בדיוק.

<שמרית שקד-גיטלין: אז מרים, אתה רוצה להסביר קצת יותר מפורט ממני איך זה יעשה, החישוב?

<מרים שמלצר: תסביר את זה אורלי עובדיה.

<אורלי עובדיה: אני מאגף סיעוד, אחראית מחשוב.

<אורלי עובדיה: מה שאנחנו עושים היום זה לוקחים את ערך הגמלה הכספית, ממנה מורידים את שווי המוצרים בכסף שהוא לקח, מוצרי ספיגה, משדר מצוקה, כל מה שהוא בחר, ואת היתרה משלמים לו לחשבון בכסף, כמובן אחרי הפחתה של 20% כדי שהוא יקבל בסוף 80%.

אלי אלאלוף: כן אבל זה בהפחתה של המוצרים שאתם מספקים כי זה המע"מ שהוא לא קיבל.

אלי אלאלוף: שמתם לב?

אלי אלאלוף: אתם לא יכולים לקחת את הסכום המלא שזה עולה לכם מפני שהוא לא קיבל את ה-20% של המע"מ.

<שמרית שקד-גיטלין: זה בדיוק מה שרציתי שיסבירו.

<שמרית שקד-גיטלין: אנחנו מורידים לו את העלות הזאת מהסכום המלא.

<שמרית שקד-גיטלין: כלומר, כאילו הוא מקבל גמלה מלאה, הגמלה לא 80% אלא 100%, ואז אני מורידה לו את העלות של השירותים ורק אחר כך אני בודקת כמה מגיע לו בכסף.

מאיר כהן: מהיתרה מורידים לו.

<שמרית שקד-גיטלין: בדיוק.

אלי אלאלוף: זה לא רווחי, זה פחות הוצאה.

אלי אלאלוף: על זה אפשר לקבל חמש יחידות בבגרות של בנט.

<שלומי מור: נכון.

מאיר כהן: כמה כסף ה-20% האלה, את יכולה להגיד לנו?

<מרים שמלצר: תלוי בערך הגמלה.

מאיר כהן: מה זה עולה לכם בטוטאל, לביטוח הלאומי.

<קריאה: מה אנחנו מרוויחים מהסיפור?

אלי אלאלוף: זה כבר פרשנות.

אלי אלאלוף: זה כבר לא רווח, זה פחות הוצאה.

<מרים שמלצר: יש לנו 2,500 מקרים, נכון?

מאיר כהן: 2,500 שמקבלים גמלה בכסף, שאתם מנכים להם 20%.

<קריאות: - - -

מאיר כהן: ונניח, מה המקסימום שהוא יכול למשוך למוצרי ספיגה וכולי?

<אורלי עובדיה: כמה שהוא רוצה.

מאיר כהן: הבנתי.

<שרון אסיסקוביץ: בשנה מדובר ב-17,500,000 שקל.

מאיר כהן: זה ה-20%.

מאיר כהן: הבנתי.

<שלומי מור: לעומת 5.5 מיליארד שקל הוצאה זה בטל בשישים.

אלי אלאלוף: לכן פה האוצר לא עמד על הרגלים האחוריות.

<שמרית שקד-גיטלין: "(2) ההגדרה "התוספות" – תימחק.

<שמרית שקד-גיטלין: הוספת לוח ח'2 5.

<שמרית שקד-גיטלין: אחרי לוח ח'1 לחוק העיקרי יבוא: "לוח ח'2 (סעיף 223) - -

מאיר כהן: לא, גמרנו את ה - - -

<שמרית שקד-גיטלין: "טור א' – טור ב' – שירותי הסיעוד.

<שמרית שקד-גיטלין: שעה אחת של טיפול אישי במבוטח בביתו, עזרה בניהול משק ביתו או השגחה עליו" – פה היתה הערה של חבר הכנסת גואטה, שאנחנו נבדוק אותה לגבי עזרה שלא בבית.

<שמרית שקד-גיטלין: אז א' – בשעות שאינן שעות לילה זה יחידה אחת, בשעות הלילה יחידה וחצי, בימי מנוחה שתי יחידות.

<שמרית שקד-גיטלין: "(2) 6 שעות טיפול אישי במבוטח במרכז יום; - -

מאיר כהן: מה קורה בלילה של ימי מנוחה?

<שמרית שקד-גיטלין: זה נשאר כמו ימי מנוחה.

<שמרית שקד-גיטלין: אנחנו הגדרנו שעות לילה למעט ימי מנוחה.

<שמרית שקד-גיטלין: "6 שעות טיפול אישי במבוטח במרכז יום" – הזכאי לגמלה שבעצם מצבו הסיעודי הוא הפחות גרוע מכולם נקרא לו, שהוא זכאי לפי פסקה 1, נלקחות לו על זה שתי יחידות על כל שש שעות טיפול.

<שמרית שקד-גיטלין: "לעניין מבוטח הזכאי לגמלה לפי סעיף 224(א) (1א) ו-(2)" - כלומר, אלה שהזכות שלהם היא גבוהה יותר, אז הוא משלב לכאורה או יחס ההמרה שלו יותר גבוה וזה עולה 2.75 יחידות, בגלל שהעלות למוסד היא גדולה יותר.

<שרון אסיסקוביץ: - - -

<מרים שמלצר: משלמים יותר למי שהרמה נמוכה לעומת מי - - -

<שמרית שקד-גיטלין: נכון.

<שמרית שקד-גיטלין: "(3) מוצרי ספיגה;" - אז במוצרי ספיגה זה כבר - -

מאיר כהן: אתם מסונכרנים עם מרכזי היום, ממשיכים לבדוק מה הם נותנים, מה הם עושים?

<מרים שמלצר: לא שינינו להם את מה שנשלם להם.

אלי אלאלוף: זה התפקיד שלכם לבדוק מה קורה במרכזי יום או משרד הרווחה?

<מרים שמלצר: משרד הרווחה אבל אנחנו, בחירתנו היא שלא שינינו - -

<שלומי מור: לא, מדובר על השירות שמתקבל שם, במשרד הרווחה בעיקר.

מאיר כהן: לא, גם משרד הרווחה אומר שזה עניין של הלקוח.

מאיר כהן: הם מפעילים עליהם מסע לחצים.

<מרים שמלצר: נכון אבל משרד הרווחה שולח גם לקוחות.

אלי אלאלוף: יש איזו גביה, בגלל השתתפות או הליכה של קשישים למרכז יום, אתם לוקחים 15 שקל לזה?

<רבקה רוזנברג בושם: לא, מרכזי היום, השתתפות עצמית 15 שקלים.

אלי אלאלוף: במרכז יום הם משלמים את ה-15 שקלים?

<רבקה רוזנברג בושם: הם אמורים לשלם למרכז היום, זה השתתפות עצמית.

אלי אלאלוף: אז זה לא דרככם.

מאיר כהן: לא, זה הלקוח משלם.

<שמרית שקד-גיטלין: אבל למה זה לא נכלל בזכאות שלהם?

<שמרית שקד-גיטלין: למה הם צריכים להוסיף על זה כסף?

<רבקה רוזנברג בושם: אני לא זוכרת, מכל מיני מניעים היסטוריים אבל יש זה מה שנקבע.

<רבקה רוזנברג בושם: כרגע אני לא זוכרת.

<שלומי מור: זה 15 שקלים לחודש דרך אגב.

<שלומי מור: זה לא ליום.

<שמרית שקד-גיטלין: נדמה לי שזה ליום.

אלי אלאלוף: אם זה כולל אורחה, זה ליום.

<שמרית שקד-גיטלין: זה לא אמור לכלול את הטיפול האישי במבוטח והשש שעות זה את הארוחה שנותנים להם?

מאיר כהן: חבריה, לא - -

<רבקה רוזנברג בושם: ההשתתפות היא לא רק לארוחות.

מאיר כהן: אתם טועים.

מאיר כהן: הזיכוי הזה הוא לפעילות.

מאיר כהן: לפעילות משקמת, ולפעילות כזאת ולפעילות אחרת.

מאיר כהן: אני יודע כי אני בזמנו קראתי לכל הנוגעים בדבר, והיה ויכוח שלם האם להכניס לתוך זה גם את הארוחות.

מאיר כהן: נדמה לי - -

אלי אלאלוף: אבל ברגע שהם עצמאיים מבחינה כלכלית - -

מאיר כהן: הם משלמים על - -

אלי אלאלוף: - - זה מול המרכז יום, הולכים או לא הולכים.

<שמרית שקד-גיטלין: זה בעצם שירות שהמוסד לביטוח לאומי מממן להם אבל בכל זאת נדרשת עבורם איזו שהיא השלמת שירות שלא מופיעה בחוק.

מאיר כהן: כן, ה-15 שקלים האלה או ה-20 שקלים, אני לא יודע כמה.

<שמרית שקד-גיטלין: כאילו, לכאורה, המוסד לפי החוק עכשיו אמור לממן להם את כל שעות הטיפול שלהם.

<שמרית שקד-גיטלין: לא אמורים לגבות מהם איזה שהוא סכום.

<רבקה רוזנברג בושם: נכון.

<רבקה רוזנברג בושם: אני כרגע לא זוכרת - - -

אלי אלאלוף: אתם יכולים לבדוק את זה?

<שלומי מור: אנחנו נבדוק את זה.

<שלומי מור: אין כוונה לשנות מהמצב הקיים, ואם יש משהו לא ראוי בעניין זה ייבדק אבל ככלל - -

<מרים שמלצר: - - - בטח הוא עבר מחשבות.

<מרים שמלצר: אנחנו לא היינו - - -

אלי אלאלוף: תבדקו את זה ותדווחו לנו בכתב ואנחנו נפעל בהתאם לתשובה שלכם.

אלי אלאלוף: בסדר?

<שמרית שקד-גיטלין: "(3) מוצרי ספיגה;" – החישוב של מוצרי ספיגה הוא לא אחת לאחת חישוב של מוצרי ספיגה ביחידות שירות כיוון שהעלות של מוצרי הספיגה משתנה בהתאם למכרזים השונים שיש להם ולכן, הם לא רצו לעגן נגיד חבילת חיתולים באחת יחידה אלא זה ישתנה.

<שמרית שקד-גיטלין: מספר היחידות שייקחו להם עבור מוצרי הספיגה ישתנה בהתאם למחיר ובהתאם לכמות.

אלי אלאלוף: למה כדאי להם לעבור דרככם?

<רבקה רוזנברג בושם: זה הרכה יותר זול וזה גם יותר דיסקרטי שבאה משאית ומביאה הביתה מאשר ללכת ולקנות ב"סופר פארם", אבל זה גם יותר זול.

יגאל גואטה: אני לא בטוח שמשאית זה הרבה יותר דיסקרטי, במיוחד שהם באים עם הפרסומת שלהם על המשאית.

<רבקה רוזנברג בושם: - - -

<שרון אסיסקוביץ: העניין הוא שהביטוח הלאומי מהווה לקוח גדול, ואז הוא משיג מחיר הרבה יותר טוב, כמובן, עבור המוצרים האלה.

<רבקה רוזנברג בושם: אנשים אומרים שזה - -

אלי אלאלוף: אבל זה לא העניין.

אלי אלאלוף: כשהיינו קטנים היינו הולכים לקנות לחם.

אלי אלאלוף: אמא שלי היתה אומרת: כל אחד מתחמק בתורו מי ילך.

אלי אלאלוף: לא נעים לבוא עם כל כך הרבה.

אלי אלאלוף: ..

<שמרית שקד-גיטלין: אז החישוב יהיה כך: "מספר יחידות לשבוע המתקבל מחלוקת הסכום שבפסקה (א) בסכום שבפסקה (ב) שלהלן ובעיגול לרבע היחידה הקרוב: (א) עלותם של כל מוצרי הספיגה שמקבל המבוטח בחודש חלקי שווי בכסף של יחידת שירות, במכפלה של 4.3;"

<קריאה: זה מורכב.

<שמרית שקד-גיטלין: "(4) מנוי חודשי לשירות השגחה באמצעות משדר מצוקה;" כאן זה מתחלק: אם יש מבוטח שלא מקבל מוצרי ספיגה באותו חודש, נלקחת לו רבע יחידה בשבוע.

<שמרית שקד-גיטלין: " "(ב) לעניין מבוטח שמקבל מוצרי ספיגה באותו חודש – בחישוב השווי של יחידות השירות שקיבל המבוטח עבור מוצרי ספיגה, תתווסף עלות המנוי לעלות מוצרי הספיגה שקיבל כאמור בפרט (3)(א);" זה מורכב וזה אחרי הרבה פישוטים שניסינו לעשות.

<שמרית שקד-גיטלין: זה נכון, זה מורכב.

אלי אלאלוף: כשאין נוסחה מתמטית צריך להסביר את הפעולות השונות.

אלי אלאלוף: שרון, תמצא איזו נוסחה מתמטית מתאימה.

<שמרית שקד-גיטלין: "(5) מנוי חודשי לשירות השגחה מורחב; (א) לעניין מבוטח שלא מקבל מוצרי ספיגה באותו חודש – 0.5 יחידה לשבוע; (ב) לעניין מבוטח שמקבל מוצרי ספיגה באותו חודש – בחישוב השווי של יחידות השירות שקיבל המבוטח עבור מוצרי ספיגה תתווסף עלות המנוי לעלות מוצרי הספיגה שקיבל כאמור בפרט (3)(א); (5) מנוי חודשי לשירות השגחה מורחב; (א) לעניין מבוטח שלא מקבל מוצרי ספיגה באותו חודש – 0.5 יחידה לשבוע; (ב) לעניין מבוטח שמקבל מוצרי ספיגה באותו חודש – בחישוב השווי של יחידות השירות שקיבל המבוטח עבור מוצרי ספיגה תתווסף עלות המנוי לעלות מוצרי הספיגה שקיבל כאמור בפרט (3)(א); (6) שירות כביסה של עד 5 ק"ג יעלה יחידה אחת.

<שמרית שקד-גיטלין: תחילה ותחולה 6.

<שמרית שקד-גיטלין: תחילתו של חוק זה ב-1 בחודש שלאחר יום פרסומו (להלן – יום התחילה), והוא יחול על גמלת סיעוד המשתלמת בעד יום התחילה ואילך".

<שמרית שקד-גיטלין: פה בעצם יש נושא שעדין לא סגור, זה מתבטא פה בשני הנוסחים שלפנינו: נוסח אחד אומר: "ואולם תשלומים לפיו בעד התקופה שמיום התחילה ועד שישה חודשים מיום התחילה ישולמו עד תום התקופה האמורה.

<שמרית שקד-גיטלין: נוסח שני אומר ככה: "על אף הוראות סעיף קטן (א), המוסד רשאי לגבי מבוטח שקיבל גמלת סיעוד בעין לפני יום תחילה וניתנו לו במסגרתה מוצרי ספיגה או מנוי חודשי לשירות השגחה, שלא לחשב את יחידות הסיעוד המגיעות לו בהתאם להוראות חוק זה אלא בהתאם להוראות החוק העיקרי ערב יום התחילה, כל עוד לא חל שינוי בתכנית הטיפול שנקבעה למבוטח על ידי הוועדה המקומית המקצועית לאחר יום התחילה.

<שמרית שקד-גיטלין: " השאלה היא כזאת: כשהחוק נכנס לתוקף, יש כמו שאמרנו גמלת שירות, שווי של יחידת שירות בכסף, שהוא בעצם גבוה יותר קצת ממה שיש היום.

<שמרית שקד-גיטלין: לעניין מי שזכאי לגמלה בכסף - הוא יקבל אוטומטית את השיעור הגבוה יותר החל מיום תחילת החוק.

<שמרית שקד-גיטלין: לעניין מי שמקבל את הזכאות לגמלה בעין - השאלה הנשאלת היא כזאת:

<שמרית שקד-גיטלין: אופציה אחת זה שהמוסד לביטוח לאומי צריך לחשב את יחידות השירות ואת השעות שמגיעות לו בהתאם לשווי של המוצרים בהתאם לשווי של יחידת השירות החדשה כי יחידת שירות תהיה שווה יותר כסף.

<שמרית שקד-גיטלין: אז לכאורה, הוא צריך לשלם נגיד בפחות יחידות שירות.

<שמרית שקד-גיטלין: אם הוא מזמין היום יותר חיתולים, הוא צריך לשלם עליהם פחות יחידות שירות כי יחידות שירות שוות עכשיו יותר כסף.

<שמרית שקד-גיטלין: אז המוסד לביטוח לאומי אומר: אנחנו - -

אלי אלאלוף: יש לכם מערכת שמנהלת את כל זה?

אלי אלאלוף: כמה כוח אדם צריך?

אלי אלאלוף: זה הרבה כוח אדם?

<רבקה רוזנברג בושם: לצערנו לא.

<רבקה רוזנברג בושם: בגלל זה אנחנו לא יכולים לעשות את כל מה שאנחנו רוצים במהירות.

<מרים שמלצר: זה שניים שלושה אנשים במחשב ועוד איש אחד.

אלי אלאלוף: אז מה יכולת התגובה שלכם?

<שלומי מור: אדוני, אני רוצה להסביר פה משהו.

<שמרית שקד-גיטלין: שלומי, לפני שאתה מסביר אני רק אסיים.

<שמרית שקד-גיטלין: אולי אתה רוצה לענות על השאלה של היושב ראש קודם כל?

<שלומי מור: לא, לגבי מערכת המחשב יסבירו החברות, אני לא יודע להסביר.

<שמרית שקד-גיטלין: אני רוצה לומר מה השאלה פה:

<שמרית שקד-גיטלין: האם מי שמקבל גמלת סיעוד בעין התיקון הזה יחול אוטומטית כמו של מי שמקבל גמלת סיעוד בכסף?

<שמרית שקד-גיטלין: ששוב, הנפקות היא רק לעניין המוצרים והשירותים שהם מקבלים כי לעניין השעות זה נשאר אותו דבר כמו היום.

<שמרית שקד-גיטלין: או שמי שמקבל גמלת סיעוד בעין החוק החדש לא יחול עליו אלא אם כן הוא יפנה למוסד לביטוח לאומי וישנה את תכנית הטיפול.

<שמרית שקד-גיטלין: כל עוד הוא לא יפנה וישנה את התכנית לטיפול, יישאר לחול עליו החוק הקודם עם הסכום הקודם, ולא יחול עליו החוק החדש.

<שמרית שקד-גיטלין: העמדה של המוסד נובעת מהרצון או תסבירו למה יותר טוב למה אתם מבקשים.

<שלומי מור: אני חושב שמה ששמרית ניסתה להסביר נשמע מסובך גם לי אז יכול להיות שגם לכם.

<שלומי מור: אבל אני אנסה לפשט את זה: החוק הזה בא ומעגן את המצב הקיים.

<שלומי מור: באופן עקרוני אנחנו לא פוגעים באף אחד.

<שלומי מור: לאור איזה שהוא משא ומתן עם האוצר בעזרת הוועדה, הצלחנו לשפר במעט את המצב של מי שמקבל את הגמלה בכסף.

<שלומי מור: מה שאנחנו מבקשים לבוא ולהגיד - -

<שמרית שקד-גיטלין: רגע, לא רק את הגמלה בכסף, זה משפיע גם על השווי של הגמלה בעין.

<שמרית שקד-גיטלין: השווי של - - - רלוונטית להכל.

<שלומי מור: רגע, אני רוצה להגיד מה ברור, ועכשיו נגיע למחלוקת: לא פוגעים באף אחד, משפרים קצת את המצב של מי שבגמלה בכסף.

<שלומי מור: עכשיו אומרת שמרית: למה לא תנסו גם לשפר את המצב של מי שמקבל גמלה - -

<שמרית שקד-גיטלין: לא, אני לא אומרת למה לא - - - בא נבהיר.

מאיר כהן: יש הצבעה?

מאיר כהן: אנחנו צריכים ללכת לוועדת החינוך.

אלי אלאלוף: גם פה אחד מקובל.

מאיר כהן: גם אתה מקובל על עצמך.

אלי אלאלוף: אין קואליציה ואין אופוזיציה.

אלי אלאלוף: בהצלחה.

אלי אלאלוף: תודה לכם.

<שמרית שקד-גיטלין: שלומי, זה חל כבר על מקבלי שירות בעין.

<שמרית שקד-גיטלין: זו לא השאלה אם זה חל עליהם או לא.

<שלומי מור: רק רגע, תני לי שנייה: התיקון הזה מעגן את המצב הקיים.

<שלומי מור: גם מי שהיום מקבל את השירות בשעות טיפול, מחר יעזור לו התיקון הזה כי אם יעלה שכר המינימום הוא לא יפגע.

<שלומי מור: אז אנחנו לא פוגעים באף אחד.

<שלומי מור: התיקון לא בא לשפר את המצב של אף אחד, הוא בא להגן עליהם וזה מה שהוא עושה.

<שלומי מור: כיוון שהאוצר הסכים לעניין מי שמקבל את הכסף לאיזו שהיא תוספת קטנה שפתרה לנו בעיה אחרת, נשאלת השאלה, יש את טבלת ההמרה.

<שלומי מור: טבלת ההמרה אומרת כמה אתה זכאי לפי כמה עולה השירות שלך וכמה שווה יחידת שירות.

<שלומי מור: יש פה הפרש שהסטטיסטיקאים שלנו אומרים שמסתכם בשש דקות טיפול בשבוע.

<שלומי מור: זאת אומרת, סך הכל כ-24 דקות, סך הכל משהו שהוא פחות מרבע יחידת שירות כאשר החוק אומר שאנחנו בלאו הכי עושים עיגול לרבע נקודה הקרובה.

<שלומי מור: מה אני רוצה להגיד?

<שלומי מור: יש פה שינוי - -

<שמרית שקד-גיטלין: זה לא רבע יחידת שירות, זה יותר - -

<שלומי מור: רבע יחידת שירות.

<מרים שמלצר: שעת שירות היא 1 שעה בשבוע.

<שלומי מור: שליש יחידת שירות בחודש.

<שלומי מור: זה דבר שמבחינתנו, פרוצדורלית, הוא מאד קשה כי מדובר על 30,000 אנשים שצריך לבדוק אותם באופן ידני.

<שלומי מור: כמו שאמרתי, אנחנו לא פוגעים באף אחד והכי חשוב, מי שיתקן את התכנית, מי שעכשיו, לאורך הזמן ייגש אלינו שוב או ייבדק או חלילה מצבו יוחמר או יוטב ונבדוק שוב את התכנית שלו, אנחנו נעשה את ה"פיין טיונינג" הזה.

<שלומי מור: נעשה אותו.

<שלומי מור: אבל לקבוע לנו סד זמנים של חודש, שלושה חודשים או שישה חודשים, פרוצדורלית זה בלתי אפשרי, וכמו שאני אומר, לא פגענו באף אחד.

<שלומי מור: נהפוך הוא, הטבנו עם 80% מהאוכלוסייה, עם כל מי שמקבל בכסף ועם כל מי שמקבל בעין, יש איזה שהוא מספר של אנשים שמקבלים את החיתולים ואת הלחצן – הם את ה"פיין טיונינג" הקטן הזה של השש דקות או של שישה או שמונה חיתולים בחודש - -

יגאל גואטה: וזה באמת רק 20% - -

<שלומי מור: מהקובץ?

<שלומי מור: כן.

<שלומי מור: זה 30,000 מתוך 160,000.

<שלומי מור: אז לגבי זה, אנחנו אומרים שלא פוגעים בהם.

<שלומי מור: אם במקרה יוטב מצבם, זה יהיה בחודשים, בשנה הקרובה, כשהם יבואו ויהיה איזה שהוא שינוי בתכנית שלהם.

<שלומי מור: זה הכל.

אלי אלאלוף: אוקי?

אלי אלאלוף: אז מה עושים?

אלי אלאלוף: אפשר להצביע?

<שמרית שקד-גיטלין: אני חושבת שאנחנו רוצים לבדוק את הדברים האלה.

<שמרית שקד-גיטלין: אני קיבלתי על זה - -

אלי אלאלוף: אני יודע מה העמדה של שמרית, מה דעתה.

<שלומי מור: אני חושב שאנחנו יכולים להצביע.

<שלומי מור: אם כולנו חושבים שזה בסדר אז תסמכו על הפקידות.

יגאל גואטה: זה אמנם רק 20% אבל זה 30,000.

<מרים שמלצר: נכון, זאת הבעיה.

יגאל גואטה: 30,000 זה המון.

<מרים שמלצר: בסדר, זה לא ייקח חצי שנה, זה לוקח זמן.

<אורלי עובדיה: שמרית, מה ששאל קודם היושב ראש: אנחנו עובדים על פי סדרי עדיפות.

<אורלי עובדיה: יש לנו המון דברים שאנחנו רוצים להיטיב עם הזקנים, אנחנו רק שלושה מתכנתים ואני באגף.

<אורלי עובדיה: אם אנחנו נפעיל משאבים על משהו שממילא אנחנו יודעים שהוא מינורי ולא יתרום ממשית כלום לזקן, אנחנו מפספסים דברים אחרים שאנחנו יכולים לעשות.

<אורלי עובדיה: קחי את זה גם בחשבון.

אלי אלאלוף: אני בעד להצביע, אני גם בעד שתקראי את הפרק האחרון של כניסת החוק.

<שמרית שקד-גיטלין: אז קראנו.

אלי אלאלוף: לא קראת את זה.

יגאל גואטה: היא קראה עד הסוף.

יגאל גואטה: כן כן.

אלי אלאלוף: אוקי.

אלי אלאלוף: אז אנחנו נאשר.

אלי אלאלוף: אני רק רוצה לבקש, לא תלוי בהצבעה: עד שתעשו מהלכי פרסום נאותים גם לטובת הביטוח הלאומי - -

יגאל גואטה: מה המקסימום זמן שזה יתעדכן, ה-20% האלה?

אלי אלאלוף: רגע, אני רוצה לגמור את המשפט שלי, ברשותך יגאל.

אלי אלאלוף: אני רוצה שיהיה פרסום כדי להביא כמה שיותר אנשים לקצבה בכסף ולא בעין, כי זה גם לא בושה שהמדינה תחסוך בהוצאות.

אלי אלאלוף: ופה יש חיסכון, ונבין שזה בין 20% ל-13%, וזה לא מינורי מבחינת הסכומים הנדרשים על 160,000.

אלי אלאלוף: נגיד יעברו בינתיים, כמה אנשים היום?

<רבקה רוזנברג בושם: 2,500.

יגאל גואטה: דרך אגב, אני חושב שזה יותר מזה כי ה-80%, לפי הבנתי, זה 80% מהמחיר לפני מע"מ.

אלי אלאלוף: לא, לא.

יגאל גואטה: כי הרי מע"מ לא קיים בכלל כשאתה נותן לו כסף בעין.

אלי אלאלוף: נכון, אז אתה הורדת מ-100% ל-80%.

<שלומי מור: לכן אתה מוריד את המע"מ.

<שלומי מור: התעריף כולל את המע"מ, ומזה אתה נותן 80%.

<שלומי מור: באופן הזה אתה מוריד את המע"מ.

יגאל גואטה: "קומסי קומסה", הוא בסוף מקבל את המחיר לפני מע"מ.

יגאל גואטה: אז הוא מקבל 100% בעצם, זה לא 80%.

<שלומי מור: זה הסתכלות אוצרית לגמרי.

אלי אלאלוף: - - - אבל הביטוח הלאומי היה מוציא את זה והמע"מ היה נהנה מזה.

יגאל גואטה: מתי יתעדכנו ה-20% האלה?

יגאל גואטה: מה המקסימום?

<שלומי מור: מה שאומרת הוראת התחילה היא שברגע שיחול עליהם איזה שהוא שינוי – תראה - -

יגאל גואטה: לא חל שינוי.

יגאל גואטה: מתי המקסימום שתעדכנו את זה?

<שמרית שקד-גיטלין: הם יכולים לא לעדכן את זה - -

יגאל גואטה: בא תיקח שנה לפחות.

<שלומי מור: אני אסביר: - -

<שמרית שקד-גיטלין: לא, זה לא שישה חודשים.

<שמרית שקד-גיטלין: אם אתם רוצים את ההצעה של המוסד לביטוח לאומי, זה לא אומר שישה חודשים.

<שלומי מור: זה אומר שכשבן אדם יבוא - -

יגאל גואטה: לא, הוא לא יבוא.

יגאל גואטה: הוא לא בא.

<שלומי מור: אז תראה, בן אדם היום מקבל 30 שעות ו-200 חיתולים.

<שלומי מור: זה מה שהוא מקבל.

<שלומי מור: השש דקות הנוספות האלה - -

<שמרית שקד-גיטלין: הוא צריך להחליט בין זה לבין זה.

<שלומי מור: - - אין להן משמעות.

<שלומי מור: זה שש דקות לשבוע.

<שלומי מור: אין להן משמעות.

אלי אלאלוף: לי יש בקשה: אני מבקש.

אלי אלאלוף: שאלתם למה לא קראת.

אלי אלאלוף: חייבים לעשות את זה תוך שישה חודשים ולבקש מהביטוח הלאומי להעמיד לרשות יישום החוק, תיקון החוק, את כוח האדם הנדרש כדי לעשות את זה.

אלי אלאלוף: בסדר?

אלי אלאלוף: אי אפשר אחרת.

אלי אלאלוף: אם יש לכם היום בעיה של כוח אדם זמני או לא זמני, זה עניין שלכם.

אלי אלאלוף: החוק מתקבל כדי שיהיה מיושם על ידי מערכת.

אלי אלאלוף: שהמערכת תיערך בהתאם.

<שלומי מור: אדוני, אני רוצה שוב להסביר: חוץ מהבעיה של הכוח אדם, החוק הזה לא נועד להיטיב, הוא נועד לעגן מצב.

<שלומי מור: במקרה האוצר - -

אלי אלאלוף: אבל למה עושים חוק?

אלי אלאלוף: כדי שיופעל בהתאם להגדרות החדשות.

אלי אלאלוף: אני הבאתי שאנחנו מעגנים מצב קיים, אז בא, שיופעל בהתאם.

אלי אלאלוף: אם זה דורש מכם - -

<שלומי מור: החוק נכנס לתוקפו תוך פחות מחודש, אדוני.

<שלומי מור: ב-1 לחודש שלאחר פרסומו.

אלי אלאלוף: אז אני אומר שאחוז - -

יגאל גואטה: אז חצי שנה זה לא מספיק זמן כדי להיערך?

יגאל גואטה: אני שואל באמת, אמתי.

אלי אלאלוף: מי בעד לתקן תוך חצי שנה?

אלי אלאלוף: לפי זה אנחנו מצביעים.

אלי אלאלוף: בעד – הרוב

אלי אלאלוף: נמנעים – נמנעים

אלי אלאלוף: החוק אושר עם התיקון של יישום תוך שישה חודשים, תיקון המערכת כולה.

<שמרית שקד-גיטלין: עוד החלטה אחת שאנחנו צריכים לקבל: אני מבינה שבסעיף 6, החלטנו לקבל אותו.

<שמרית שקד-גיטלין: אני רק אגיד: בסעיף 6 החלטנו לקבל אותו כמו הנוסח, ואני אקריא כדי שיהיה ברור על מה הצבענו עכשיו: "תחילתו של חוק זה ב-1 בחודש שלאחר יום פרסומו, להלן יום התחילה, והוא יחול על גמלת סיעוד המשתלמת בעד יום התחילה ואילך, ואולם תשלומים לפיו בעד התקופה שמיום התחילה ועד שישה חודשים מיום התחילה ישולמו עד תום התקופה האמורה.

<שמרית שקד-גיטלין: " כלומר, יש חצי שנה לשלם את התשלומים שהם מיום התחילה קדימה.

אלי אלאלוף: מצוין.

אלי אלאלוף: אני ממליץ לביטוח הלאומי להיערך בהתאם, אם זה בכוח אדם - -

יגאל גואטה: רגע, זה שישה חודשים להתחיל לשלם או שישה חודשים לשלם רטרואקטיבית?

<שמרית שקד-גיטלין: הם יכולים לשלם את זה במהלך השישה חודשים.

<שמרית שקד-גיטלין: מה שהם יכולים לשלם מידית הם ישלמו מידית, מה שהם לא יכולים לשלם מידית הם לא ישלמו מידית.

אלי אלאלוף: אבל זה יהיה תוך שישה חודשים.

<שמרית שקד-גיטלין: מקסימום שישה חודשים הם ישלמו רטרואקטיבית או יתנו את זה רטרואקטיבית.

<שמרית שקד-גיטלין: עוד דבר אחד שנשאר להחליט אחר כך זה הנושא של אם הוא יוכל לתת את זה גם בבית או לא בבית.

<שמרית שקד-גיטלין: זה בעקבות ההערה של גואטה, אז אם אנחנו מצביעים עכשיו, אנחנו צריכים לסכם את הנקודה הזאת.

<שלומי מור: אמרנו שזה ללשונאית.

<שמרית שקד-גיטלין: לא, זה לא העניין של הלשונאית, אמרנו הממוצע פשוט.

<שלומי מור: באופן מהותי זה לא משנה דבר בחוק כי מבחינתו ברור שככלל השירות הזה ניתן בבית אבל כיוון שיש סעיף חוק אחר שאומר שאפשר לתת את זה בבית חולים, אז פשיטא שזה גם ניתן בבית חולים - -

<שמרית שקד-גיטלין: לא, לא כתוב שזה ניתן בבית חולים.

<שמרית שקד-גיטלין: כתוב שאפשר לתת את זה כשהמבוטח נמצא בבית חולים.

<שלומי מור: אז אם היא לא מקבלת את זה בשירות, היא מקבלת את זה בכסף.

<שלומי מור: הזכאות לא נגרעת.

<שלומי מור: אני מבין פה מרבקה שגם הטיפול ניתן בבתי חולים גם היום, אז ככה שאנחנו לא משנים דבר.

<שלומי מור: אני לא רוצה שיובן חלילה שאנחנו משמיטים פה איזו שהיא מילה שיש לזה איזו משמעות מעבר.

<שלומי מור: זאת אומרת, משמעות שאני לא יכול לחשוב עליה.

<שלומי מור: פשוטם של דברים שב-99% זה ניתן בבית, ובמקרים חריגים, כפי שנעשה היום, זה נעשה גם בבתי חולים כשיש צורך.

<שלומי מור: אז אני לא רואה עם זה בעיה, להיפך.

<שלומי מור: אני מפחד שזה יפורש לכיוונים לא נכונים.

<שמרית שקד-גיטלין: לא, היום לא כתוב שזה שירות לסיעוד בביתו.

<שלומי מור: לא יודע, נוסעים לשבוע - לא יודע.

יגאל גואטה: מה, נוסעים לשוויץ?

אלי אלאלוף: למה לא? יש כאלה.

אלי אלאלוף: ברשותכם, אני יכול לסגור את הישיבה?

<שמרית שקד-גיטלין: רק דקה, אנחנו צריכים להבהיר את הנקודה הזאת, אז עוד שנייה כי אנחנו צריכים להחליט – השאלה אם נשאיר את המילים "בביתו", ואתם תוכלו לחיות עם זה שאתם עדין, לפי הנהלים, תוכלו להמשיך את זה - -

<שלומי מור: בוודאי, בזה אין ספק.

<קריאה: זה כתוב בחוק.

<שלומי מור: זה גם היום ניתן לא רק בבית, אז מבחינתנו זה ברור.

<שמרית שקד-גיטלין: בסדר גמור.

<שמרית שקד-גיטלין: אז אתם רוצים להשאיר את זה בבית אבל אתם מבהירים לפרוטוקול שאין כוונה לגרוע - -

<שלומי מור: אין כוונה לגרוע ממתן הטבות במקום אחר שאינו הבית, כפי שנעשה היום.

<שמרית שקד-גיטלין: אוקי, בסדר.

<שמרית שקד-גיטלין: אז אנחנו מצביעים?

אלי אלאלוף: הצבענו.

<שמרית שקד-גיטלין: הצבענו רק על התיקון.

<שמרית שקד-גיטלין: אתה רוצה להצביע על כל החוק?

אלי אלאלוף: בבקשה.

אלי אלאלוף: לגבי כל החוק, מי בעד?

אלי אלאלוף: מי נגד?

אלי אלאלוף: בעד – 2

אלי אלאלוף: נמנעים – אין

אלי אלאלוף: החוק אושר.

אלי אלאלוף: אני שוב מודה לכם, לכל הנוכחים וגם מי שלא בא, כבודו אתנו, אנשי האוצר, שאפשרו לצוות שלנו.

אלי אלאלוף: לייעוץ המשפטי, להנהלת הוועדה ולביטוח לאומי.

אלי אלאלוף: תודה לכם.

אלי אלאלוף: הישיבה נעולה.