ועדת הכנסת, כנסת 20, פרוטוקול מספר 140, 2016-07-04 10:00

יואב קיש: בוקר טוב לכולם.

יואב קיש: אני פותח את הישיבה.

יואב קיש: יש לנו נושא אחד על סדר-היום.

יואב קיש: אנחנו מדברים על הצעת חוק יסוד: הכנסת, הכנה לקריאה ראשונה מטעם ועדת הכנסת ומתן פטור מחובת הנחה.

יואב קיש: זה יהיה אחר כך.

יואב קיש: יש לנו הצעת החוק והמכתב של היועצת המשפטית ארבל.

יואב קיש: בבקשה, ארבל.

<ארבל אסטרחן: כידוע, חלק ניכר מהחקיקה שלנו מוסדרת בתקנות ובחקיקת משנה.

<ארבל אסטרחן: חלק מהתקנות לא דורשות בכלל אישור פרלמנטרי, חלק מהתקנות אישור ועדה של הכנסת כאשר הדבר כתוב במפורש.

<ארבל אסטרחן: אתם יודעים שכתוב בחוקים: השר רשאי להתקין תקנות באישור ועדת הכספים וכו', ואז בלי אישור ועדה אי-אפשר לפרסם את התקנות.

<ארבל אסטרחן: יש עוד שני סוגים של תקנות, שבשל המהות שלהם, הנושא שלהם, מחייבים אישור של ועדה.

<ארבל אסטרחן: נושא אחד זה קביעת אגרות ומסים לאוצר המדינה.

<ארבל אסטרחן: גם אם לא כתוב בחוק עצמו שהתקנות מחייבות אישור, זה מחייב אישור של ועדת הכספים.

<ארבל אסטרחן: נושא נוסף, שזה עיקר הדיון שלנו כאן, זה תקנות שקובעות עבירות או מרחיבות יסודות של עבירה.

<ארבל אסטרחן: במקרה כזה רוצים שאם מפלילים התנהגות של אדם ומטילים מאסר או קנס על אדם, יש בזה פגיעה בזכויות ולכן רצו מעורבות הכנסת ואישור פרלמנטרי לתקנות כאלה, גם אם החוק לא אומר את זה במפורש.

<ארבל אסטרחן: איפה מוסדר העניין הזה?

<ארבל אסטרחן: קודם כל, יש לנו סעיף 21 לחוק יסוד: הכנסת, שכבר אני אומרת שאותו מוצע לבטל בהצעת החוק הזאת.

<ארבל אסטרחן: הסעיף, שהנוסח שלו גם מונח בפניכם במכתב שהפצתי, אומר: תקנות שהתקין שר הקובעות ענישה פלילית בשל הפרתן, לא ייכנסו לתוקף אלא אם כן אושרו לפני פרסומן על ידי ועדה מוועדות הכנסת שהנושא נמצא בתחום אחריותה.

<ארבל אסטרחן: יש כאן סיפא, שהיא משמעותית, ומיד אדגיש אותה: לא החליטה הוועדה בדבר אישור התקנות או דחייתן בתוך 45 ימים מן היום שהתקנות נמסרו לה, יראו את התקנות כאילו אושרו.

<ארבל אסטרחן: הסעיף הזה, בנוסח הזה שאתם רואים בסעיף 21א לחוק יסוד: הכנסת, נחקק בחוק יסוד: הממשלה משנת 2001.

<ארבל אסטרחן: כי בעצם הוראה כזאת בשינוי מסוים הייתה כבר בחוק יסוד: הממשלה של הבחירה הישירה, שנחקק ב-1992 ונכנסת לתוקף ב-1996.

<ארבל אסטרחן: מאז יש לנו ההוראה הזאת.

<ארבל אסטרחן: למרבה ההפתעה, בתקופה הזאת שבין 1992 ל-1996, כאשר החוק נחקק אבל עוד לא היה בתוקף, בשנת 1994 עשו תיקון גדול לחוק העונשין והכניסו הוראה דומה לחוק העונשין, בחלק הכללי שלו, שאומרת:

<ארבל אסטרחן: תקנות שבהן נקבעו עבירות ועונשים טעונות אישור ועדה של הכנסת.

<ארבל אסטרחן: זאת אומרת, יש לנו היום שתי הוראות שעוסקות בנושא הזה של צורך באישור ועדה לתקנות עונשיות שנחקקו בהפרש של שנתיים.

יואב קיש: בלי 45 יום.

<ארבל אסטרחן: בלי 45 יום.

<ארבל אסטרחן: הן לא נוקטות בלשון זהה.

<ארבל אסטרחן: חוק היסוד אומר תקנות שהתקין שר.

<ארבל אסטרחן: חוק העונשין אומר כל תקנה, ללא קשר לזהות המציע.

יואב קיש: מה לגבי כל הנושאים הכלכליים בוועדת הכספים?

<ארבל אסטרחן: זה בחוק יסוד: משק המדינה.

יואב קיש: ושם אין הבעיה הזאת של 45 יום?

<ארבל אסטרחן: לא.

יואב קיש: רק בעונשין.

<ארבל אסטרחן: נכון.

<ארבל אסטרחן: חוק היסוד אומר ענישה פלילית, חוק העונשין אומר עבירות או עונשים.

<ארבל אסטרחן: אבל הפער העיקרי, כמו שאמר יושב-ראש הוועדה, זה הנושא של האישור במחדל.

<ארבל אסטרחן: הסיפא הזאת של סעיף 21א בחוק היסוד אומרת שאם ועדה לא החליטה לאשר או לדחות תקנות, רואים אותן כמאושרות.

<ארבל אסטרחן: הוראה שלא קיימת בחוק העונשין.

יואב קיש: למה למחוק את כל הסעיף?

<ארבל אסטרחן: לכאורה הבעיה בעינינו והפגיעה בכנסת היא בסיפא.

<ארבל אסטרחן: אבל עדיין יישארו לנו שתי הוראות שאינן נוקטות בדיוק באותה לשון.

יואב קיש: זאת אומרת, אני לא צריך את זה פה כי יש את זה שם.

<ארבל אסטרחן: נכון.

יואב קיש: הסיפא סותרת, שאותה ממילא צריך, ואת הסעיף עצמו כסעיף לא צריך כי הוא קיים.

<ארבל אסטרחן: נכון.

<ארבל אסטרחן: צריך לומר שבמשך השנים היו למשרד המשפטים הצעות לתיקון ההסדר עצמו, שאלה דברים שאפשר לדבר עליהם.

<ארבל אסטרחן: אגב, הם לא שייכים לוועדת הכנסת.

<ארבל אסטרחן: אם הם יידונו, הם יהיו בוועדת החוקה.

<ארבל אסטרחן: הדבר הזה, כמו שאתם רואים, כבר קיים הרבה שנים, ובעצם לא היה צורך מעשי לתקן אותו, למרות הסתירה המוזרה הזאת, כי בפועל לא נהגו לפי חוק היסוד, נהגו לפי חוק העונשין.

<ארבל אסטרחן: אף אחד, לא הכנסת ולא הממשלה, לא חשבו שתקנות שהוגשו לוועדה והוועדה, בין אם לא התחילה לדון ובין אם התחילה לדון ולא סיימה – לא חשבו שאחרי 45 ימים התקנות מאושרות.

<ארבל אסטרחן: לאחרונה, במהלך דיון בהקשר של תקנות לפי פקודת הדיג, התעוררה שאלה האם תקנות מסוימות שהוגשו לוועדת הכלכלה והדיון בהן טרם הסתיים, כי אלה תקנות מורכבות והיו צריכים לקיים עליהן הרבה ישיבות, האם התקנות אושרו במחדל.

<ארבל אסטרחן: אנחנו סברנו שצריך להבהיר את הדבר הזה ולמחוק את ההוראה הזאת, שבעצם פוגעת בפיקוח הפרלמנטרי.

<ארבל אסטרחן: אציין שבאותו הליך בבית המשפט, בהקשר של פקודת הדיג, היועץ המשפטי של הכנסת ביקש להתייצב באופן די חריג, התייצבות יזומה.

יואב קיש: יש לו מעמד להתייצבות יזומה?

<ארבל אסטרחן: יש הוראה בחוק הכנסת שמקנה לו סמכות להתייצב במקרה שהוא ראה עניין שנוגע לכנסת.

יואב קיש: כמו היועץ המשפטי לממשלה?

<ארבל אסטרחן: אבל רק בעניינים מסוימים, רק בעניינים שנוגעים לכנסת.

<ארבל אסטרחן: והוא זקוק לאישור בית המשפט.

יואב קיש: בית המשפט יכול להגיד לו שהוא לא רוצה לשמוע אותו?

<ארבל אסטרחן: אני מקווה שלא, אבל צריך את אישור בית המשפט.

<ארבל אסטרחן: כשיש עתירה חוקתית נגד חוק, הכנסת היא צד.

<ארבל אסטרחן: היא אחד המשיבים.

יואב קיש: פה אין עתירה כנגד החוק.

<ארבל אסטרחן: בדיוק.

<ארבל אסטרחן: ואז יש לנו סעיף בחוק הכנסת, בפרק "היועץ המשפטי לכנסת", שאומר: ראה היועץ המשפטי לכנסת כי הליך שלפני בית משפט – כל בית משפט – כרוך בשאלה משפטית הנוגעת לכנסת או משפיע עליה, רשאי הוא באישור בית המשפט להתייצב באותו הליך ולהשמיע את דברו.

<ארבל אסטרחן: במקרה הזה היועץ המשפטי לכנסת, בפעם הראשונה, ביקש ליישם את הסעיף הזה ולהתייצב.

<ארבל אסטרחן: בית המשפט נתן לו אישור, ואתמול הוגשה עמדה ששם נאמר שזה לא יהיה נכון לאפשר עקיפה של הביקורת הפרלמנטרית באמצעות ההוראה הזאת שבסיפא של סעיף 21א.

יואב קיש: ממילא אנחנו דנים בה היום.

<ארבל אסטרחן: נכון.

<ארבל אסטרחן: וזה נאמר גם בתגובה.

<ארבל אסטרחן: לכל מי שיושב כאן ברור שהדיונים בתקנות, בוודאי בתקנות עונשיות שנעשים בכנסת, הם מאוד חשובים, כי זה בעצם ההליך הפומבי היחיד.

<ארבל אסטרחן: מעבר לזה ההליכים נעשים בממשלה, לא באופן פומבי.

<ארבל אסטרחן: לא תמיד משתפים את כל הגורמים הרלוונטיים.

<ארבל אסטרחן: לשיג והשיח בין חברי הכנסת לבין הממשלה לבין הגורמים הרלוונטיים יש חשיבות ומשמעות, והדיונים האלה יכולים להימשך יותר מ-45 ימים.

<ארבל אסטרחן: סברנו גם שהסיפא הזאת יכולה להביא לכל מיני מצבים לא סבירים.

<ארבל אסטרחן: לפעמים יש תקנות שיכולות להיות לא משמעותיות במיוחד, אבל כתוב בחוק שצריך אישור ועדה, אז עד שוועדה לא תאשר אי-אפשר לפרסם אותן.

<ארבל אסטרחן: בעוד שתקנות שקובעות ענישה ויכולות להפליל אדם, שנחשבות משמעותיות יותר, ייכנסו במחדל לתוקף.

<ארבל אסטרחן: או שסתם היו מעכבים את הדיונים.

<ארבל אסטרחן: מכל הסיבות האלה, אנחנו סברנו שיש מקום לבטל את סעיף 21א ולהותיר על כנו את ההסדר בסעיף 2 לחוק העונשין.

יואב קיש: תודה.

יואב קיש: משרד המשפטים, בבקשה.

<אייל זנדברג: בוקר טוב.

<אייל זנדברג: ראשית, אני מבין שמדובר כאן ביוזמה של יושב-ראש הוועדה, שתהפוך ליוזמת ועדה.

<אייל זנדברג: אני רוצה לברך על כך שאכן נגעת בנקודה משמעותית, שכפי שהיועצת המשפטית תיארה, יש לה היסטוריה, יש בה הרבה עניין.

<אייל זנדברג: זו נקודת השקה מעניינת בין שתי הרשויות.

יואב קיש: אני אוהב לגעת בנושאים של הפרדת הרשויות.

<אייל זנדברג: אני בדיוק מתחבר לזה, כי אני חושב שזאת נקודה שבה שתי הרשויות דווקא פעלו בדרך של כיבוד הדדי ולא במחלוקת וכיפופי ידיים.

יואב קיש: עד שהשלישית מתערבת.

<אייל זנדברג: יחד עם זאת, אני חושב שאם כבר הנושא נמצא על השולחן של הוועדה, ואני מניח שהוא צריך להיות גם בשיח משותף עם הממשלה, יכול להיות שכדאי לתת את הדעת.

<אייל זנדברג: אולי יש כאן הזדמנות לפרק את הסוגיה ולראות אם אפשר לא רק לבטל את הסעיף, שזה פתרון אחד, אלא גם לבנות או לפחות לדון באפשרות לבנות משהו אחר שייתן מענה לכל הצרכים.

יואב קיש: נשמח לשמוע.

<אייל זנדברג: אם מדברים על הצרכים, אני רוצה לגעת בכמה נקודות.

<אייל זנדברג: ראשית, מטבע הדברים בשלב הזה אין עמדת ממשלה.

<אייל זנדברג: זה דיון ראשון ביוזמה, אז הממשלה לא נדרשה כמובן לעניין, ולכן אין עמדה רשמית בשום צורה.

<אייל זנדברג: אתן פה נקודות מבט מקצועיות שמתארות את ההיסטוריה ואת ההשלכות האפשריות, אבל ככל שהדיון יימשך וייכנס להליך הרגיל, אז תהיה גם עמדת ממשלה ונוכל לבוא גם עם הצעות יותר מסודרות.

<אייל זנדברג: זה פשוט לא השלב.

<אייל זנדברג: אבל אם מדברים על פיקוח פרלמנטרי, על חקיקת משנה, אז בוודאי זה עיקרון חשוב מאוד.

<אייל זנדברג: היוזמה פה לבטל באה מהכנסת ולא מהממשלה, שלכאורה היא זאת בשיח בין הרשויות שהייתה רוצה לצמצם את הפיקוח עליה, במירכאות.

<אייל זנדברג: זה לא המצב, אנחנו לא מבקשים לצמצם את הפיקוח הפרלמנטרי.

<אייל זנדברג: אני כשלעצמי חושב שגם נכון שבאופן כללי ברמה של חוק יסוד תהיה איזושהי אמירה, איזשהו עיקרון שמדבר על הפיקוח הזה.

<אייל זנדברג: הקושי, כפי שהיועצת המשפטית תיארה, הוא בפרטים, באיזה מנגנון לבנות שייתן מענה לכל האינטרס.

<אייל זנדברג: מה נמצא על השולחן?

<אייל זנדברג: מצד אחד רוצים שחקיקה שנוגעת בהיבטים פליליים, שיכולה בסופו של יום לאיים על חירותו של אדם, להטיל עליו סוג של קלון או מהסוג הפלילי, תעבור גם תחת עיניהם של המחוקקים הראשיים, המחוקק בכנסת, ולא מחוקקי המשנה.

<אייל זנדברג: אבל דבר שני, וגם זה מטריד את הכנסת, אנחנו רוצים שאותו פיקוח פרלמנטרי יהיה אפקטיבי במובן שהוא נעשה במקום שהוא צריך להיעשות.

<אייל זנדברג: למה אני מכוון?

<אייל זנדברג: אם מפרקים מהי עבירה פלילית, יש מנעד גדול מאוד של רכיבים בתוכה.

<אייל זנדברג: אני מניח שחברי הכנסת שיושבים כאן וחושבים על פיקוח פרלמנטרי על חקיקת משנה פלילית, אומרים: בוודאי, מה זאת אומרת, אם הולכים להטיל עונש על אזרח אנחנו רוצים לדעת מה זה, ולא ששר מסוים יקבע את זה.

<אייל זנדברג: זה נכון, אבל כשעושים ניתוח פרטני של משפט פלילי של עבירה, מגיעים גם לרכיבים קטנים, שלפעמים לא לכך כיוון המחוקק מהרשות המכוננת של הכנסת שחוקקה את חוק יסוד: הכנסת, וגם לא אולי אתם שיושבים כאן בדיון.

<אייל זנדברג: כלומר, הזמן של כל ועדה שמוקדש לפיקוח פרלמנטרי על חקיקה מהסוג הזה שיש בה רכיב פלילי יכול להיות מנוצל בצורה יעילה אם הוא יתמקד במקומות שבהם, לאחר שיג ושיח, צריך להקדיש את הזמן הזה, צריך את הישיבה של הוועדה שתבחן, וישים בצד דברים אחרים שאולי אין להם חשיבות, אבל נוסח של חוק היסוד כיום לא עושה את ההבחנה המספיק עדינה כדי להפריד בין אלה לבין אלה.

<אייל זנדברג: כמובן שאם הולכים לפי נוסח מסוים, נביא עוד ועוד חקיקות משנה לצורך בקרה פרלמנטרית שאולי היא לא בהכרח אפקטיבית או דרושה, או לא לשם כיוונו.

יואב קיש: אגיד לך מה הכיוון שנראה לי נכון ללכת בו.

<אייל זנדברג: לא סיימתי.

יואב קיש: אני רוצה שתתייחס למה שאני אומר.

יואב קיש: בעיקרון אני חושב שאנחנו בנקודת זמן שאנחנו חייבים להגיד אמירה בעניין הזה, וזה בגלל הסיטואציה של מה שאנחנו מכירים שקורה במקביל בהליך המשפטי.

יואב קיש: בנוסף , אני בהחלט מקבל את ההערה שהעלית.

יואב קיש: בסופו של דבר אנחנו כן רוצים לעשות את זה כך שזה יותאם ויהיה הכי מדויק גם למצבים שאתה מתאר, כי מישהו יכול לטעון ולהגיד: מצד שני אי-אפשר להמשיך גם לנצח לדון בזה בכנסת, כי אנחנו רוצים לעבוד.

יואב קיש: אז אני מבין את הבעיה שאתה מביע.

יואב קיש: ברור לי שעדיין אין עמדת ממשלה.

יואב קיש: אני רוצה לאמץ את ההמלצה ולהעביר קריאה ראשונה, ולחכות לפני שאני מעביר לקריאה שנייה ושלישית ולקבל מכם התייחסות מלאה.

יואב קיש: אז יכול להיות שנעשה תיקון, אבל חשוב לי להעביר את הנושא בקריאה ראשונה כדי שבית המשפט גם יבין מה הכיוון שאנחנו הולכים אליו ולא יהיו ספקות בעניין הזה.

יואב קיש: אז לא אמהר להביא לקריאה שנייה ושלישית עד שלא תבואו בצורה מסודרת עם תוכנית שתיראה לך, שמצד אחד תשמר את עמדתו של המחוקק בסיטואציה הזאת ומצד שני תאפשר גם לממשלה לפעול במקומות שהיא צריכה לפעול ביתר יעילות וכמובן בהסכמה עם חברי הוועדה.

<אייל זנדברג: לפחות לטובת הפרוטוקול אני רוצה להשלים את רשימת אותם אינטרסים.

<אייל זנדברג: אני חושב שקלעתי למה שכיוונת.

יואב קיש: בבקשה.

<אייל זנדברג: יש האפקטיביות מצד הכנסת ויש אכן גם האפקטיביות מצד הממשלה.

<אייל זנדברג: בסופו של דבר הכנסת הטילה על מחוקק המשנה להתקין תקנות, זה לא נעשה לפי רצונה של הממשלה, אלא הכנסת היא זאת שמחוקקת ואומרת: השר יתקין תקנות בעניין זה וזה.

<אייל זנדברג: השר רוצה להתקין תקנות כדי שהחוק של הכנסת יוכל לפעול, כדי שהאזרחים יוכלו ליהנות, כדי שהמדינה תוכל לפעול.

<אייל זנדברג: הרכיב של היעילות וקצב אישור התקנות הוא רכיב דרמטי.

<אייל זנדברג: זה לא בא לגרוע מהביקורת הפרלמנטרית, מהפיקוח הפרלמנטרי, זה בא לייעל אותו ולמקד אותו במקומות הנכונים.

יואב קיש: מסכים.

<אייל זנדברג: יש עוד שיקולים, לא אזכיר אותם כרגע.

<אייל זנדברג: אבל יש עוד רכיב שכן חשוב לי להזכיר, והוא חלק רחב יותר של הדיון שאולי מעבר להיבט הפלילי.

<אייל זנדברג: כיוון שאנחנו יושבים בוועדת הכנסת, יש מקום אולי לחשוב על הפיקוח הפרלמנטרי באופן כללי במובן של כמה זמן מקדישות ועדות הכנסת לפיקוח על תקנות, לאו דווקא בהיבט הפלילי.

<אייל זנדברג: אני יודע שזה לא הנושא של הצעת החוק, אבל כיוון שאנחנו ביוזמה כללית, אני מרשה לעצמי לומר שאני חושב שזה רכיב שראוי שחברי הוועדה יחשבו עליו.

יואב קיש: יש הגבלה בחוק לעניין הזה?

<אייל זנדברג: לא עשיתי בדיקה אמפירית, אבל אני חושב שאם כל אחד מאתנו יסתכל סביב, ואני לא יודע אם ארבל תגבה אותי במחשבה הזאת, אנחנו רואים מגמה של יותר ויותר חוקים שבהם ועדה שמסיימת, מכינה הצעת חוק לקריאה שנייה ושלישית, מוסיפה את עצמה כגורם מאשר של כל מיני תקנות שלא קשורות בכלל לצד הפלילי.

<אייל זנדברג: אני בטוח שהרבה פעמים זה ממש מוצדק ונכון, יכול להיות שלפעמים זה פחות מוצדק.

<אייל זנדברג: התוצאה היא שכאשר התקנות, בעקבות החוק, אכן צריכות להיות מותקנות, מגיעים לוועדה ואז נוצר פקק, בלשון העם, כי הוועדה לא עומדת בזה.

<אייל זנדברג: ואז התקנות לא מותקנות, החוק לא מגיע לידי מימש ואין איזשהו גורם מתכלל, אין איזושהי בקרה, כי אין הוראות חוקיות על זה.

<אייל זנדברג: אני חושב שזאת נקודה שראוי לשים אותה בדיון ולחשוב, כי הדברים תלויים זה בזה.

<אייל זנדברג: ככל שהוועדה פחות עמוסה, אז יש לה זמן לייחד את זה לדברים החשובים.

יואב קיש: בוא נפריד את מה שהעלית עכשיו מהנושא.

יואב קיש: קודם כל, ספציפית לגבי התיקון הזה, אמרתי לך מה חשוב לנו לעשות.

יואב קיש: אני מבין שאין עמדת משרד משפטים לצורך העניין, כך הצגת את זה.

<אייל זנדברג: בשלב הזה לא.

<אייל זנדברג: אני מניח שאם תהיה יוזמת ועדה וזה יפורסם לקראת הכחול, אז לקראת ההצבעה במליאה תהיה.

יואב קיש: ההצבעה במליאה יכולה להיות היום.

יואב קיש: ביקשתי פטור מחובת הנחה ואנחנו נצביע היום לקריאה ראשונה.

<אייל זנדברג: אם כך זה לא יאפשר לממשלה, וצר לי על כך.

<אייל זנדברג: בכלל, אני חושב שראוי שהממשלה תוכל לגבש עמדתה לפני שהכנסת מציעה.

יואב קיש: אנחנו נעשה את העצירה הזאת אחרי קריאה ראשונה.

יואב קיש: אני אומר לך שלא נקדם את זה עד שלא נשמע את עמדת הממשלה.

יואב קיש: הנושא הזה היום נידון בבית המשפט, ולכן יש כן חשיבות לעניין הזה.

<אייל זנדברג: נדמה לי שעוד שבוע ימים לא הם שישנו, מצד אחד יאפשרו.

<אייל זנדברג: אנחנו בדיוק פה בשיח של כיבוד בין רשויות.

יואב קיש: דיברת על יעילות.

יואב קיש: אני מכיר גם את היעילות של משרד המשפטים, ואני חושב שמשרד המשפטים יהיה הרבה יותר יעיל אחרי שהקריאה הראשונה תעבור.

יואב קיש: אני אומר את לצערי, באמת עם כל הכאב.

יואב קיש: אני לא רוצה למשוך את זה, אנחנו במושב קצר, ואנחנו נעביר את זה, אם יסכימו אתי חברי הוועדה.

<אייל זנדברג: תרשה לי רק למחות על היעילות של משרד המשפטים.

<אייל זנדברג: היא אינה לעניין פה ואינה קשורה.

<אייל זנדברג: מדובר פה על יחס בין הממשלה לבין הכנסת.

<אייל זנדברג: משרד המשפטים הוא לא הגורם המעכב בשום צורה ואופן.

<אייל זנדברג: אני לא מבין איך העניין הזה הגיע לדיון.

יואב קיש: אני מקבל את מה שאמרת לגבי היעילות והנושא של ועדות, של תקנות אני מבקש שתכינו הצעה, אנחנו נדון בה בוועדה הזאת וננסה לקדם אותה בעניין הזה.

<אייל זנדברג: אני לא יודע אם אני יכול להתחייב להכין הצעה.

<אייל זנדברג: אנחנו נראה מה הממשלה תעשה ומה הממשלה תחליט.

יואב קיש: לא על הנושא הזה.

יואב קיש: על הנושא השני.

<אייל זנדברג: הכנסת מוזמנת ליזום את הצעותיה.

<אייל זנדברג: הממשלה תיזום, ככל שאני אקבל הנחיה.

<אייל זנדברג: אנחנו נשתף פעולה.

יואב קיש: אז נשתף פעולה גם בעניין הזה.

יואב קיש: אנחנו רוצים לייעל את התהליך של התקנות.

יואב קיש: אני מניח שיש לא מעט מקרים שאפשר לעשות את זה.

יואב קיש: פה אני דווקא יכול לתת את הביקורת לכנסת בעניין הזה, ואני דווקא בעד ביקורת.

יואב קיש: אני חושב שמביקורת משתפרים.

יואב קיש: אז לא היית צריך להיעלב, במירכאות, ממה שאמרתי.

<אייל זנדברג: כשהיא רלוונטית.

<אייל זנדברג: אני לא רואה פה רלוונטיות.

יואב קיש: אני יכול לתת לך הרבה מקרים.

יואב קיש: לא אעשה את זה עכשיו.

יואב קיש: אומר לך אחר כך את ההערות, ואתה מוזמן להשתפר בתגובות, כי אני נתקלתי בהרבה מאוד מקרים שמשרד המשפטים מעכב חקיקה, לצערי.

יואב קיש: אני יכול להסביר לך בדיוק איפה.

יואב קיש: חברי הכנסת רוצים להתייחס?

שולי מועלם-רפאלי: אני רוצה להתייחס לחלק השני שאייל העלה, שזה באמת מחזיר הרבה מזה אלינו.

שולי מועלם-רפאלי: הרבה פעמים, בגלל שיש אי הסכמות בדיונים בוועדות – אני אגיד את זה כמובן רק על הוועדות שאני חברה בהן בכנסת הזאת והייתי חברה בהן בכנסת הקודמת – אנחנו מוצאים את עצמנו שוב ושוב מקבלים סוג של החלטה שאומרת:

שולי מועלם-רפאלי: אם יש אי נוחות, אז הוועדה תהיה עוד גורם מאשר לתקנות.

שולי מועלם-רפאלי: זו ממש הבטחה ברורה ששום דבר לא יקרה, כי הוועדות כל כך עמוסות, לפחות אלה שאני חברה בהן, והן הוועדות שפועלות פה בלי הפסקה.

שולי מועלם-רפאלי: בעניין הזה, לדעתי, עם התיקון החשוב שאמור לבוא חייב להיעשות איזשהו דיון.

דוד ביטן: צמצום הסמכות של הוועדות?

דוד ביטן: לא לזה התכוונת.

שולי מועלם-רפאלי: לא צמצום הסמכות של הוועדות, אלא הבנה שלא נכון שבכל אירוע הוועדה תהיה גורם מאשר בתקנות.

דוד ביטן: הוועדה שמה את זה בחקיקה.

דוד ביטן: אפשר להסתייג מזה ולהצביע נגד.

דוד ביטן: לכן הדבר הזה שבתיקון הזה אנחנו נמנע מהוועדות בסיטואציות מסוימות להכניס את התיקון הזה הוא לא רלוונטי.

<אייל זנדברג: לא הצעתי את זה.

דוד ביטן: זה מה שהיא מציעה.

שולי מועלם-רפאלי: אני לא מציעה.

שולי מועלם-רפאלי: אני אומרת שזה יחזיר אלינו לשיח.

דוד ביטן: בשביל זה המליאה.

דוד ביטן: אם חושבים שההחלטה של הוועדה היא לא טובה, שיביעו הסתייגות והמליאה צריכה להצביע.

דוד ביטן: דיברה אתי גם ארבל על זה.

דוד ביטן: אנחנו בעד התיקון הזה, אבל העלית נושא, שב עם ארבל, נסו להגיע לאיזושהי הסכמה.

דוד ביטן: אם תגיעו להסכמה, מה טוב.

יואב קיש: אני רוצה להזכיר עוד דבר לכל מי שיושב פה, שאם אני לא טועה יושב-ראש הכנסת, יולי אדלשטיין, הוציא מכתב לראש הממשלה לא מזמן על כך שלא מכינים תקנות כפי שנדרש ומחוקקים חוקים, ובעצם השרים לא עושים את עבודתם.

יואב קיש: אז נתחיל מזה שהתקנות יגיעו.

<ארבל אסטרחן: זה נוגע לתקנות שנקוב בהן תאריך.

יואב קיש: אנחנו מחכים לקוורום, אז נדחה ל-11:30, עוד כשעה מעכשיו.

דוד ביטן: על החוק אתה יכול להצביע, לא על הפטור.

יואב קיש: אז נצביע על ההצעה.

דוד ביטן: אני לא יודע אם אפשר להעלות את זה היום.

דוד ביטן: הסיפור דחוף כל כך?

<ארבל אסטרחן: זה יכול להיות גם בשבוע הבא.

יואב קיש: אז נדחה לשבוע הבא.

יואב קיש: לא צריך קוורום.

יואב קיש: אנחנו לא נעלה את זה היום.

יואב קיש: אנחנו לא נבקש פטור מחובת הנחה ותהיה עמדת ממשלה עד אז.

<אייל זנדברג: בדרך הרגילה.

<אייל זנדברג: אני מניח שזה יהיה על סדר-היום ויעלה בפני ועדת שרים.

דוד ביטן: אין ועדת שרים.

דוד ביטן: זה בלי ועדת שרים.

דוד ביטן: הממשלה יכולה להתייחס, כמובן, לפנות ליושב-ראש ולהגיד לו את העמדה שלה.

דוד ביטן: אבל אין ועדת שרים בחקיקה של הוועדה.

דוד ביטן: זה התקנון.

<אייל זנדברג: איזו הוראה בתקנון?

דוד ביטן: יש הוראה כזאת בתקנון.

דוד ביטן: אני חוקקתי 12 פעמים בלי ועדת שרים.

יואב קיש: ארבל, בבקשה.

<ארבל אסטרחן: הנוסח הוא מאוד פשוט, אחרי כל ההסברים: "בחוק יסוד: הכנסת, סעיף 21 א בטל".

יואב קיש: תודה.

יואב קיש: מי בעד?

יואב קיש: בעד – 3

יואב קיש: נמנעים – אין

יואב קיש: ההצעה התקבלה פה אחד.

יואב קיש: אני נועל את הישיבה.

יואב קיש: תודה רבה.