ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 20, פרוטוקול מספר 175, 2016-02-15 13:20

אלי אלאלוף: צהרים טובים.

אלי אלאלוף: אני מתנצל על האיחור.

אלי אלאלוף: אנחנו ממשיכים בחוק האומנה ונשתדל לעשות כמה שיותר טוב כדי להגיע לקו הסיום.

אלי אלאלוף: היום ה-15 בפברואר 2016, ו' באדר א' התשע"ו ואני פותח את ישיבת ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

אלי אלאלוף: רשות הדיבור ליועצת המשפטית שלנו.

<נעה בן שבת: נתחיל אולי עם סעיף 56, הסעיף שנוגע למנגנון התלונה.

<נעה בן שבת: הוועדה לא הצביעה על הסעיף וצריך לדון בו.

<נעה בן שבת: בדיונים קודמים הצביעו על חלק ממנו, על סעיפים (א) ו-(ו) אבל יש שינויים שרצינו להציע גם לגביהם.

<נעה בן שבת: ההערות שנשמעו כאן עד היום נגעו לכך שמנגנון התלונה יהיה מנגנון חיצוני למשרד ולא יהיה תלוי במשרד ולא יהיה מקרב עובדי המשרד.

<נעה בן שבת: כאן מוצע מנגנון בו ממנים אדם שבסופו של דבר הוא כן עובד מדינה אבל המינוי שלו, ההוראות שנוגעות למינוי שלו, דורשים אדם עם כישורים מסוימים ויש עוד הוראה שאומרת שאין על הממונה על התלונות מרות בענייני מילוי תפקידו לפי סימן זה זולת מרותו של הדין.

<נעה בן שבת: זאת אומרת, מאפשרים לו עצמאות גם אם הוא עובד מדינה.

אלי אלאלוף: עצמאות מוחלטת.

<נעה בן שבת: עצמאות מוחלטת, כן, בבדיקה שלו.

<נעה בן שבת: זה כדי לומר שגם אם הוא נמצא בתוך המשרד וגם אם הוא כפוף מינהלתית לגורם כמו השר ולמדיניות של השר, עדיין אין עליו מרות חוץ ממרותו של הדין.

אלי אלאלוף: אין לנו אפשרות לנתק אותו כך שלא יהיה לו קשר מינהלי לשר או למשרד ממנו הוא בא?

<נעה בן שבת: ההצעה כאן מתחשבת בעמדה של עובדי משרד הרווחה.

<נעה בן שבת: עמדת המשרד הייתה שיהיה מדובר באדם שהוא עובד המשרד.

<נעה בן שבת: אולי ברשותך נקרא את ההוראות.

<נעה בן שבת: השר יקים מנגנון לבירור תלונות של ילדים המושמים באומנה בכל הנוגע לחיי היום יום שלהם באומנה ולילדים במסגרות השמה חוץ ביתית אחרת בכל הנוגע לשהותם באותה מסגרת – כיוון שדובר על כך שמנגנון התלונה הזה יתייחס גם לילדים במסגרות השמה חוץ ביתית אחרות – (בחוק זה – מנגנון בירור תלונות).

<נעה בן שבת: הסיפה כאן תימחק כי היא תעבור לסעיף הנוסף החדש שאנחנו מציעים להוסיף.

<נעה בן שבת: (א1) (1) השר ימנה ממונה על התלונות שיהיה אחראי לקבלת התלונות ולבירורן לפי פרק זה (בחוק זה – הממונה על התלונות).

<נעה בן שבת: הממונה על התלונות יהיה עובד המדינה והודעה על מינויו תפורסם ברשומות.

<נעה בן שבת: (2) כשיר לכהן כממונה על התלונות שופט בדימוס שכיהן כשופט נוער כהגדרתו בחוק הנוער (שפיטה, ענישה ודרכי טיפול) התשל"א-1971, או שהוא בעל השכלה והכשרה בתחומים רלוונטיים לרבות רופא מומחה בפסיכיאטריה של הילד, עובד סוציאלי, פסיכולוג או בעל תואר אקדמי בחינוך, ובעל ניסיון משמעותי בעבודה עם ילדים.

<נעה בן שבת: נציבות שירות המדינה ביקשה להוסיף: "ועומד בתנאי כשירות נוספים ככל שנקבעו לעניין זה לפי חוק שירות המדינה (מינוים)".

<נעה בן שבת: עוד תנאי שהיו לגביו דיונים הוא שלמרות שהוא עובד המדינה, יהיה עוד תנאי שהוא לא הורשע בעבירת מין או אלימות או בעבירה פלילית או עבירת משמעת אחרת שמפאת מהותה, חומרתה ונסיבותיה אין הוא ראוי לדעת השר לשמש כממונה על התלונות.

<נעה בן שבת: זה עוד תנאי והוא מתייחס לאותו בעל השכלה והכשרה בתחומים האלה.

<יצחק קדמן: אנחנו עדיין עומדים על כך שזה יהיה עובד חיצוני ואם לא בכלל מחוץ לשירות המדינה, לפחות לא עובד של אותו משרד.

<יצחק קדמן: העובדה שגם אם כתוב שאין עליו אלא מרות הדין, זה יפה מאוד אבל יכולים להיות לחצים מלחצים שונים ולפעמים יהיה ניגוד אינטרסים.

<יצחק קדמן: אנחנו חושבים שאם, הפשרה צריכה להיות שזה עובד מדינה שאיננו עובד המשרד כדי שהוא לא יהיה כפוף ולא יהיה נתון, לא רוצה להגיד הפחדות אבל כל דבר אחר שיכול לפגוע בעצמאות שלו.

אלי אלאלוף: יש מקרים כאלה של מינוי של עובד שרוצים שיהיה עצמאי ולא שייך למשרד?

<קריאה: אין לנו.

<קריאה: זה משהו בתוך ההיררכיה של המשרד.

אלי אלאלוף: אולי נחדש את זה כאן?

אלי אלאלוף: נראה לי ששר שלא יזמינו אותו שלוש פעמים לישיבות, מספיק לשתק אותו ולא יקיים אתו דיון.

אלי אלאלוף: לא שאני מיישם את השיטות האלה אבל אני מכיר אותן.

אלי אלאלוף: אני לא הייתי שם אותו מתוך המשרד לפקח על המשרד.

אלי אלאלוף: אני לא מאמין במבקר פנים.

אלי אלאלוף: מבקר פנים הוא רוקד לפי הצלילים של בל הבית.

אלי אלאלוף: אני לא אוהב את זה.

אלי אלאלוף: אני אומר לכם שבמקרה זה אדם צריך להיות כמה שיותר עצמאי, כמה שיותר חופשי ולבקר את המערכת.

אלי אלאלוף: משרד המשפטים, אין תקדימים כאלה?

<ליאת יעקובוביץ: מבחינת סמכויות שהענקנו לאותו ממונה על מנגנון התלונות, יש לו סמכויות מעין שיפוטיות ודברים נוספים שחלקם בעייתיים לתת אותם למישהו שהוא לא עובד מדינה וגם הפסיקה נדרשה לזה.

קארין אלהרר: לא.

קארין אלהרר: עובד מדינה, אבל לא מתוך המשרד.

<ליאת יעקובוביץ: הורדנו את עובד משרדו.

<נעה בן שבת: אנחנו אומרים שהוא לא עובד משרדו, אבל אנחנו אומרים שמי שממנה אותו זה השר.

<נעה בן שבת: מתוך זה אנחנו מבינים שהוא עובד משרד הרווחה בסופו של דבר.

קארין אלהרר: הוא ממונה במכרז?

<ליאת יעקובוביץ: מבחינתנו צריך לשמוע את עמדת משרד הרווחה.

<ליאת יעקובוביץ: יש חשיבות שהוא יהיה עובד מדינה ושהוא ייבדק שאין לו הרשעות פליליות.

אלי אלאלוף: עובד מדינה שהוא עובד מדינה אבל לא בקשר מינהלי או משפטי או כל קשר שהוא עם השר שבתוך משרדו הוא אמור לעבוד.

<בישארה פראן: נציבות שירות המדינה.

<בישארה פראן: אנחנו קיבלנו את הפנייה של נעה אחרי שהתגבשה כאן העמדה שצריך כאן גורם מאוד עצמאי, הבנו את התכנים של העצמאות של הבן אדם.

<בישארה פראן: ככלל, עובדי מדינה מתמנים במנגנון המינהלי שהוגדר בחוק שירות המדינה (מינויים).

<בישארה פראן: הדבר הזה קיים מאז קום המדינה כדי לשמוע אל הא-פוליטיות והעובדים המקצועיים במשרדים.

קארין אלהרר: שום דבר לא פוליטי בזה.

<בישארה פראן: זאת תכלית החוק.

<בישארה פראן: עד היום אנחנו לא קובעים בשום חקיקה מה הכשירות, מה תקופת הכהונה, איך מפטרים וכן הלאה.

<בישארה פראן: כל זה מסודר.

<בישארה פראן: לעניין העובד הספציפי.

<בישארה פראן: זה הכלל, זאת המסגרת והמעטפת בה אנחנו עובדים בשירות המדינה.

<בישארה פראן: לבוא וליצור כאן חריג, זה בעייתי.

קארין אלהרר: למה חריג?

<בישארה פראן: אין לנו מקביל לכך מבחינת זה שאתם רוצים שהוא לא יהיה כפוף לשר.

<בישארה פראן: בדרך כלל יש מבנה היררכי.

קארין אלהרר: שהוא לא ימונה על ידי השר.

<בישארה פראן: אז איך הוא יתמנה?

קארין אלהרר: נציבות שירות המדינה.

קארין אלהרר: החוק מגדיר הגדרות תפקיד של אותו נציב.

קארין אלהרר: לגישתך לנציבות יש את כל הכלים, מהדברים שאתה אמרת ואני שמעתי.

<בישארה פראן: מבחינת המינויים.

קארין אלהרר: לנציבות יש את כל הכלים למנות.

קארין אלהרר: יש לכם הגדרות תפקיד, תמנו.

<בישארה פראן: המנגנון בחוק קובע שהשר ממנה.

קארין אלהרר: אם השר יהיה חותמת גומי, זאת אומרת, אין לי אפילו רבע מילה לגבי מינוי שאתם מציעים על פי הכללים שנקבעו בחוק, זה דבר אחד.

קארין אלהרר: אם השר הוא זה שקובע על פי שיקול דעת, זה דבר אחר.

קארין אלהרר: תתחייבו שהשר יהיה חותמת גומי ואני חושבת שזה פתיר.

<בישארה פראן: אני לא יכול להתחייב על דבר כזה.

אלי אלאלוף: אי אפשר להוריד סמכויות מהשר בדיון כזה.

אלי אלאלוף: אני חושב שהמינוי צריך להיות מינוי.

קארין אלהרר: של הנציבות.

אלי אלאלוף: כן.

<בישארה פראן: גם היום זה מכרז.

<בישארה פראן: יש את החריגים שעוברים את ועדת שירות.

אלי אלאלוף: מי מאשר את העסקת האיש?

אלי אלאלוף: השר?

אלי אלאלוף: זה מגיע לשר?

<בישארה פראן: הסמכויות נובעות מהחוק והשר הממונה על החוק הוא שר הרווחה.

<בישארה פראן: אם כן, פורמלית זה השר ששואב את הסמכויות שלו מהחוק הזה.

<בישארה פראן: הסמכויות יכולות להיות מהחוק אבל המינוי הוא פורמלי.

<בישארה פראן: דרך המינוי היא על פי חוק המינויים או בפטור ממכרז על פי הדרישות שאנחנו נגבש אותן מול המשרד בהתאם למה שאתם רוצים.

<נעה בן שבת: יש אפשרות שהממשלה תמנה?

קארין אלהרר: שהממשלה תמנה.

<בישארה פראן: אפשרות כזאת, אפשרית.

<לידיה רבינוביץ: האגף לסיוע משפטי.

<לידיה רבינוביץ: אנחנו סבורים שגם הליך המינויים, גם אם הוא נעשה לפי הליכים של נציבות שירות המדינה, אנחנו יודעים שלפעמים יש לחצים.

קארין אלהרר: מה פתאום?

קארין אלהרר: אין דבר כזה.

<לידיה רבינוביץ: אני יכולה להגיד את זה.

<לידיה רבינוביץ: אנחנו סבורים שזה לפחות צריך להיות בהיוועצות עם שר אחר באישור הוועדה, בוודאי בהחלטת ממשלה.

<נעה בן שבת: מינויים של אנשים באישור הוועדה?

<נעה בן שבת: אני לא מכירה תקדים כזה.

<לידיה רבינוביץ: אנחנו חושבים שזה בעייתי להשאיר את זה כמינוי של השר.

<נעה בן שבת: אני רוצה לציין שנציב קבילות חיילים לפי חוק השיפוט הצבאי, הוא באמת מינוי של שר הביטחון בהתייעצות עם שר המשפטים, באישור הוועדה.

<נעה בן שבת: סליחה, אני חוזרת בי.

<נעה בן שבת: באישור ועדת החוץ והביטחון של הכנסת.

אלי אלאלוף: אם זה באישור הוועדה, זה טוב?

קארין אלהרר: זה נהדר.

<קריאה: זה למעשה סוג של שימוע.

<נעה בן שבת: אבל הוא עובד משרד הביטחון.

<יצחק קדמן: למי הוא כפוף?

קארין אלהרר: הוא עובד משרד הרווחה.

<יצחק קדמן: אבל הוא לא כפוף למנכ"ל ולסמנכ"ל.

קארין אלהרר: לא.

קארין אלהרר: הוא עובד משרד הרווחה אבל בעניינים של מינויים ופיטורים, הוא צריך לעבור את אישור הוועדה.

<יצחק קדמן: הכפיפות שלו היא ישירות לשר ולא לאנשים אחרים.

קארין אלהרר: איזו כפיפות יש לו במהלך החיים המקצועיים שלו שם?

<יצחק קדמן: יש מנכ"ל, יש סמנכ"ל.

קארין אלהרר: אם הממנה והמפטר הוא השר באישור הוועדה, זאת אומרת שאין לו שוט על הנציב.

קארין אלהרר: הוא יכול להביא בקשה לוועדה.

<קריאה: הוא צריך לנהל אותו.

קארין אלהרר: הניהול עצמו פחות מפריע.

קארין אלהרר: מה שמפריע זה שלא יהיה לשר הממנה.

קארין אלהרר: רוצים שזה יהיה מנותק לחלוטין מהשר ומהמשרד בהתנהלות.

קארין אלהרר: הרי איך המשרד יכול להפעיל לחצים?

קארין אלהרר: להגיד שאם אתה לא תעשה דבר שאני מבקש, תמצא את עצמך בדרכך החוצה או באופן יזום על ידי או באופן יזום על-ידך כי אני לא אתן לך לעבוד.

קארין אלהרר: דבר כזה בפיקוח הוועדה, פותר את כל הבעיות.

<נעה בן שבת: אני רוצה להעיר שנציב קבילות ציבור של משרד הבריאות ממונה על ידי שר הבריאות באישור הממשלה.

קארין אלהרר: עדיף לנו אישור ועדה.

קארין אלהרר: אנחנו מאוד אוהבים את הכנסת.

<נעה בן שבת: אבל הועדה תשב ותדון בעניין פרסונלי?

<קריאה: גם כך הוועדה אמורה לקבל עדכונים שנתיים.

<נעה בן שבת: נכון, היא אמורה לקבל את הדיווחים אבל כאן זה ממש מינוי.

<נעה בן שבת: אני חושבת שחוק השיפוט הצבאי הוא קצת ישן במובן הזה ויכול להיות שאישור הממשלה יותר טוב מהבחינה הזאת.

קארין אלהרר: לא.

קארין אלהרר: אדוני, למרות שחוק השיפוט הצבאי הוא חוק ישן, למרות שלכאורה הוועדה צריכה לקיים ממש מעין שימוע למועמד, מדובר בתפקיד חשוב מאין כמוהו.

קארין אלהרר: בסוף אותו נציב מקבל את התלונות הכי רגישות.

קארין אלהרר: צריך שכולנו נהיה אחראים למינוי הזה.

אלי אלאלוף: יש התנגדות לכך שזה יהיה באישור הוועדה?

אלי אלאלוף: לא.

אלי אלאלוף: נעביר את זה כך.

אלי אלאלוף: אני מבקש, כדאי שמשרד המשפטים יחשוב על זה.

אלי אלאלוף: זה נראה לי אופטימלי שזה באישור הוועדה.

<בישארה פראן: הדרך של המינוי וסיום העסקה של עובדים, כל רובד שנוסיף לזה גם יכול לחשק.

<בישארה פראן: ככל שמדוב בעובדי מדינה, צריך גם לשמור על הגמישות הניהולית וגם איך לתרגם את ההעסקה בשטח.

<בישארה פראן: מבחינת העצמאות, אתם נותנים לו את העצמאות בחוק והוא סוברני ולא כפוף מקצועית לאף אחד חוץ מאשר לחוק.

קארין אלהרר: אם יש חשש לפיטוריו, הוא לא באמת סוברני.

<בישארה פראן: ככל שמדובר בעובד בכיר בשירות המדינה, פיטורי עובדים בכירים היום נמצאים בשירות המדינה, זאת סמכות הנציב לפי חוק המינויים.

<בישארה פראן: זאת לא סמכות של השר.

<בישארה פראן: עשינו תיקון לפני כמה שנים, סעיף 46(א) לחוק שירות המדינה (מינויים).

<בישארה פראן: כל התפקידים הבכירים בשירות המדינה כפופים לפיטורים על ידי נציב שירות המדינה בכפוף להליך מאוד מסודר ומאוד מפורט שאנחנו עובדים היום לפיו.

<בישארה פראן: זה לא משהו שהשר קובע ואז זה מיושם בשטח.

<בישארה פראן: יש מנגנון ויש באפר היום שיכול גם לתת מענה.

<בישארה פראן: גם על זה צריך לתת את הדעת.

<בישארה פראן: אם עוברים למינוי ממשלה, התפקידים הם תפקידים מעט שונים.

אלי אלאלוף: זה לא מינוי ממשלה.

<בישארה פראן: את זה מציעה היועצת המשפטית.

<בישארה פראן: זה משהו אחר לגמרי.

אלי אלאלוף: תעשו את כל התהליך בנציבות שירות המדינה, תמליצו על האיש שאתם חושבים ואז זה יבוא לאישור הוועדה.

<נעה בן שבת: ועדה של הכנסת יושבת ומאשרת פרסונה מסוימת אחרי שנבחרה או לא מאשרת אותה?

<נעה בן שבת: מישהו שנבחר במכרז והוועדה לא מאשרת את מינויו?

<נעה בן שבת: זה לא יכול להיות יותר מסוכן?

אלי אלאלוף: זה יכול להיות.

קארין אלהרר: נעה, מה החשש?

<נעה בן שבת: החשש הוא של מראית פני הדברים.

<נעה בן שבת: יש כאן אדם שנבחר ברשות המבצעת לביצוע והרשות המחוקקת, או מאשרת אותו או פוסלת אותו.

<נעה בן שבת: יש כאן איזה טשטוש של חלוקת הרשויות.

<נעה בן שבת: אני חושבת שיהיה יותר נקי אם נגיד שהשר עושה את הפעולה הזאת באישור הוועדה.

<נעה בן שבת: זה נותן לזה את העילה.

<נעה בן שבת: או שזה אישור של השר או שהוא ממונה בידי הממשלה.

קארין אלהרר: בידי הממשלה, בטוח לא.

<נעה בן שבת: זה נותן איזשהו כוח לדברים וזה אומר שהמינוי הוא יותר גדול מסתם מינוי של השר אבל אני חושבת שיש כאן ערבוב רשויות.

קארין אלהרר: אבל אם צריך את אישור הוועדה ולא מתנהל איזשהו תהליך של שימוע, מה משמעות האישור הזה?

<נעה בן שבת: זאת אומרת שהוועדה יכולה להכשיל פעולה של הרשות המבצעת.

אלי אלאלוף: מה רע בזה?

<נעה בן שבת: זאת פעולה שהיא במהותה פעולה של הרשות המבצעת.

אלי אלאלוף: דעתי דווקא הולכת ומתחזקת שזה טוב שזה באישור הוועדה.

<נעה בן שבת: אם אפשר לחכות.

<נעה בן שבת: ביקשתי מהמתמחה לבדוק אם יש עוד תקדימים לדבר הזה.

אלי אלאלוף: בסדר.

אלי אלאלוף: תבדקו את זה ותחזרו אלינו עוד היום.

<מוטי רנד: הפורום למען ילדי הרווחה.

<מוטי רנד: הערה טכנית אבל יש לה משמעות.

<מוטי רנד: אולי להגביל את זה בזמן, תוך כמה זמן השר ממנה.

<מוטי רנד: להגדיר את זה בחצי שנה, בשלושה חודשים, בשנה.

<מוטי רנד: הוא יכול גם לא למנות אותו.

<נעה בן שבת: אם הוא לא ימנה, תגיש בג"ץ כי הוא לא מינה.

קארין אלהרר: תחילת ביצוע החוק.

<ליאת יעקובוביץ: כתוב תוך תשעה חודשים החוק צריך להתחיל להיות מופעל וזה התאריך.

אלי אלאלוף: זאת הייתה תשובה מספקת.

<משכית בנדל: כבודו לא היה בדיון הקודם.

<משכית בנדל: אני מבקשת לשוב ולבחון את האפשרות שמנגנון התלונות יהיה כתובת גם לתלונות של הורים ושל משפחות אומנה.

<משכית בנדל: אני חושבת שאם כבר מקימים מנגנון כזה מפואר – ובאמת, אני אומרת את זה ללא ציניות – צריך לעשות את זה עד הסוף.

<משכית בנדל: ועדת שמידט שכבודו ישב בה המליצה שמנגנון התלונות יהיה לילדים ולבני משפחותיהם וגם ועדת רוט-לוי, גם למשפחות אומנה.

אלי אלאלוף: זה הגיוני מאוד.

<משכית בנדל: זה מאוד הגיוני וחבל שלא לקחת פלטפורמה כזאת מקצועית ולעשות את זה כמו שצריך עד הסוף.

אלי אלאלוף: יש מישהו שיש לו דעה נגד?

<נעה בן שבת: אני יכולה להגיד מה הדברים שנאמרו בדיון הקודם.

<נעה בן שבת: בדיון הקודם דובר על כך שמנגנון התלונה, מטרתו להיות מוקדש לתלונות הילדים.

<נעה בן שבת: החשש הוא שאם יועמסו עליו תלונות של גורמים נוספים, בעצם המשאבים יושקעו בתלונות ההורים, בתלונות האומנים, בתלונות כל המערכת ולא יהיה מספיק דגש על תלונות הילדים.

<נעה בן שבת: לכן כל המבנה של המנגנון כזה שצריך להיות מונגש לילדים בכל המובנים.

<נעה בן שבת: הצענו להוסיף לגבי תלונות ההורים את ההתייחסות אליהם בנושא הפיקוח, שהמפקח צריך לטפל בליקויים שמתבררים גם מתוך תלונות שמגיעות ממנגנון התלונה אבל גם מתוך תלונות ההורים או תלונות משפחות האומנה.

<נעה בן שבת: זאת אומרת, המפקח הוא הגורם שמקבל את תלונות המשפחות ומשפחות האומנה.

<נועם פליק: אנחנו גם סבורים שהמנגנון שמוצע בסעיף 56 מיועד לילדים והתיקון שעשינו בעקבות ההערה של האגודה היה בתיקון 51 באשר למפקחים שיש להם את הסמכות לבדוק את התלונות של משפחות האומנה וההורים הביולוגיים.

<שלוה ליבוביץ: אני רוצה להזכיר שזה אמור להיות מנגנון לכל השמה חוץ ביתית.

<שלוה ליבוביץ: זאת אומרת, גם לילדי הפנימיות.

<שלוה ליבוביץ: אנחנו מדברים על קרוב ל-10,000 - - -

אלי אלאלוף: לפי המנכ"ל הקודם שלכם, לא יהיו יותר פנימיות.

<שלוה ליבוביץ: באוסטרליה ובניו-זילנד אין פנימיות.

<שלוה ליבוביץ: במדינת ישראל תמיד יהיו פנימיות.

<שלוה ליבוביץ: אנחנו מדברים על כל ההשמה החוץ ביתית והחשש הוא שבסוף זה יהפוך להיות מנגנון של הורים ביולוגיים שיש להם את הקושי של ההשמה ובסוף לילדים, לאותם 8,000-9,000 ילדים שנמצאים בהשמה חוץ ביתית, שזאת המטרה העיקרית, לא תהיה אפשרות.

אלי אלאלוף: אם כך, אם יכולים רק ההורים הביולוגיים ומשפחות האומנה רוצות להתלונן, הן מתלוננות אצל מי שעושה את העוול, אצל המפקח.

<שלוה ליבוביץ: המפקח המחוזי לא בתוך הסיפור.

<קריאה: הוא לא עובד המשרד?

<שלוה ליבוביץ: הוא עובד המשרד.

אלי אלאלוף: אם תגידו שיש מערכת אחרת נוספת אבל אין.

אלי אלאלוף: לעומת זאת, זאת עבודה אינטגרטיבית.

אלי אלאלוף: לשמוע את הילד, לקבל את התלונות של הילד, זה נפלא ואני מברך על הגישה, אבל מצד שני כדאי שיראו גם את התלונות האחרות שיכול להיות נוגעות באותו ילד ועל גבו.

אלי אלאלוף: אני לא חושב שצריך להיזהר מתלונות של ההורים או של האומנים.

אלי אלאלוף: שיהיה דין אחד לכולם.

אלי אלאלוף: זאת מערכת אחת.

אלי אלאלוף: נשמע עוד דעות.

<עדי חן: אני נציגת הפורום הארצי של דיני משפחה בראשות עורך דין רונן בניהו, לשכת עורכי הדין.

<עדי חן: יש שתי ועדות ולכן חשוב להבחין בין השתיים.

אלי אלאלוף: אני לא מאמין שבלשכת עורכי הדין יש שתי ועדות שמטפלות באותו נושא.

<יצחק קדמן: ועדה אחת מייצגת את האימא והשנייה את האבא.

<עדי חן: יש שני פורומים.

<עדי חן: אנחנו סבורים שצריך לרכז את התלונות וכי יש יתרון בריכוזיות במקום.

<עדי חן: אנחנו מצטרפים לעמדה של האגודה לזכויות האזרח.

<מוטי רנד: גם אנחנו מצטרפים לקריאה הזאת ואני רוצה לחזק את הנקודה מהיבט אחר.

<מוטי רנד: אני חושב שלפחות חצי מהילדים שנמצאים באומנה או בפנימיות, הם מתחת לגיל שבע.

<מוטי רנד: הערכה.

<מוטי רנד: לא משנה המספר, אולי אני טועה בהערכה, אבל יש בוודאי הרבה ילדים מתחת לגיל שבע והם לא יכולים להגיש תלונה.

<מוטי רנד: לילד בגיל 7 אין את הכלים להגיש תלונה.

<מוטי רנד: חייב שזה יהיה דרך ההורים שלו.

קארין אלהרר: מי מבטיח שההורים לא יתכתשו ביניהם אצל הנציב?

אלי אלאלוף: היופי היא התלונה של הילד.

אלי אלאלוף: זה הדבר המדהים והחשוב כדי לחזק אותו ולתת לו את כל הכלים לעשות ולא לזלזל בו רק בגלל גילו.

אלי אלאלוף: אנחנו יודעים שמגיל שבע יש כאלה שכבר סובלים משני הצדדים לפעמים.

אלי אלאלוף: תחזקו את הילד.

אלי אלאלוף: תנו לילד זכות ביטוי ואם יש טעויות, החוקרים ידעו למצוא אותן.

אלי אלאלוף: אני לא הייתי נוגע כך על חשבון ילד.

אלי אלאלוף: קודם כל הילד.

<רינת וייגלר: אחד הדברים הייחודיים להצעת החוק הזאת שאנחנו חשבנו שהיא באה לחדש זה מנגנון תלונה לילדים.

<רינת וייגלר: אנחנו בדקנו את הנושאים.

<רינת וייגלר: ראינו דברים כאלה גם בחוץ לארץ.

<רינת וייגלר: מדובר במשהו אחר שיהיה מונגש לילדים עם אוריינטציה של ילדים.

<רינת וייגלר: משהו מעולם אחר ולא המנגנונים שכבר קיימים היום במשרדים.

<רינת וייגלר: אפשר לחשוב שהיום אין איך להתלונן במשרדי ממשלה.

<רינת וייגלר: יש איך להתלונן.

<רינת וייגלר: יש פניות ציבור, יש מבקר המדינה, יש מפקחים והתלונות היום נבדקות.

<רינת וייגלר: נראה לי, ואני חושבת שאני מבקשת מהוועדה לא למשוך את השטיח מתחת לדבר היפה הזה, שאני מקווה שנצליח ליצור אותו והוא אכן יהיה יפה ומיוחד.

קארין אלהרר: אנחנו עוד שנייה שם.

<רינת וייגלר: התכוונתי לומר שהוועדה תעזור לנו לא למשוך את השטיח סביב המנגנון הזה ולא תעמיס על המנגנון הזה דברים שבהקשר הזה זה נכון שזה יכול להיות סביב אותו ילד, זה נכון שמשפחות האומנה וההורים הביולוגיים הם חלק מהסיפור ואני חושבת שהבאנו את הדברים האלה לידי ביטוי בצורה מאוד ברורה בתוך החוק הזה, אבל יש מנגנונים אחרים ואם צריך לשפר אותם, הם ישפרו, אבל לא במחיר שאותו מנגנון שאנחנו רוצים ליצור כאן.

<רינת וייגלר: אני חושבת שהשקענו חשיבה מרובה בעקבות ההערות שהיו בדיונים הקודמים וניסינו להביא לוועדה משהו שהוא יהיה אחר וחדש ואני מקווה שאתם תקבלו את העמדה שלנו.

אלי אלאלוף: יש תקדים במדינות אחרות למנגנון כזה?

<רינת וייגלר: בוודאי.

אלי אלאלוף: איפה?

<רינת וייגלר: ראינו באנגליה דוגמה כזאת.

<יצחק קדמן: בסקנדינביה.

<קריאה: בקנדה.

<רינת וייגלר: הקושי אליו הפנו את תשומת לבנו מדינות אחרות הוא באמת הנושא של התלות של הילדים האלה במערכות וכי קשה להתלונן.

<רינת וייגלר: צריך להשקיע הרבה חשיבה במערכת הזאת.

אלי אלאלוף: יש הערכה מה גודל מנגנון כזה?

אלי אלאלוף: כמה תקנים יהיו בו?

<רינת וייגלר: מבחינתנו כרגע זה מתוקצב לתקן, לפי מה שאני זוכרת.

<רינת וייגלר: תקן אחד.

<רינת וייגלר: בעיני הרעיון יהיה פחות התקן ויותר ההנגשה.

<רינת וייגלר: ככל שנצטרך להרחיב, נרחיב.

אלי אלאלוף: כשחוק המזון בא, הוא בא יחד עם התקציב שנדרש להקמתו.

אלי אלאלוף: אני לא מאמין שמה שאת אומרת כאן, שיהיה תקן אחד.

<רינת וייגלר: זה תוקצב.

אלי אלאלוף: אני מציע שבמקביל תכינו לעצמכם תכנית כדי שנבין.

אלי אלאלוף: אני אשמח להכיר אותה לראות אם זה מנגנון רציני או לא.

<נורית גרינולד: אני מנהלת את שירות האומנה, מט"ב, בצפון.

<נורית גרינולד: אני רוצה לומר מילה אחת על מנגנון האכיפה והבדיקה של הפיקוח.

<נורית גרינולד: הפיקוח המחוזי הוא לא חלק מאתנו, כל חודש הוא מחויב לבדוק את תיקי הילדים, את חלק מתיקי הילדים, והוא מאוד מחמיר אתנו.

<נורית גרינולד: מאוד מאוד.

<נורית גרינולד: אני לא יודעת אם אתם סומכים עלי או לא, אבל כל התלונות שמגיעות נבדקות.

<נורית גרינולד: משפחות מתקשרות, ילדים מתקשרים, המפקח של האומנה בודק כל חודש כמה משפחות.

<נורית גרינולד: הוא מצלצל למשפחות והוא בודק שאכן השירות נעשה, כמה פעמים ביקרו, האם ראו את הילד, האם דיברו עם הילד.

קארין אלהרר: אל תיקחי את זה אישית.

קארין אלהרר: זה לא שלא סומכים עליכם.

אלי אלאלוף: חברת הכנסת קארין אלהרר, כמציעת החוק תסכמי בבקשה את הנקודה הזאת.

קארין אלהרר: זה לא עניין אישי נגד אף אחד.

קארין אלהרר: כולם אנשים טובים.

קארין אלהרר: ובכל זאת שמענו לאורך השנים על מקרים פחות טובים שהתרחשו והתפספסו.

קארין אלהרר: המטרה אדוני הייתה לתת מנגנון, ליצור מנגנון שיהיה מרכז בו יוכלו להתלונן הילדים.

קארין אלהרר: הורי אומנה והורים ביולוגיים, הם בקונפליקט מעצם היותם כאלה.

קארין אלהרר: מה שיקרה זה שאנחנו נייצר מנגנון – ואני יודעת שמושקעת חשיבה גדולה לעשות אותו מנגנון שמתאים לילדים – ואם אנחנו נעמיס עליו את כל ההתכתשויות, ויש כאלה כי למרבה הצער לא כל הורי האומנה וההורים הביולוגיים רואים עין בעין.

קארין אלהרר: יש כאלה שכן, אבל יש כאלה שלא.

קארין אלהרר: ואז מה נעשה?

קארין אלהרר: הבורר הזה, הנציב הזה יצטרך לשבת ולנהל את התיקים במקום שיתנהלו במקום אחר רלוונטי יותר.

קארין אלהרר: הוא ינהל את התיקים האלה במקום לשמוע את הילדים.

קארין אלהרר: אני רוצה שהנציב יהיה אקטיבי, אני רוצה שהתלונות יגיעו אליו ואני רוצה שהוא יוכל לברר אותן.

אלי אלאלוף: בסדר.

אלי אלאלוף: אנחנו נשארים בעמדה המקורית שהוצגה כאן.

<נעה בן שבת: התיקון הבא עליו אנחנו מדברים הוא בסעיף קטן (ב).

<נעה בן שבת: אנחנו מבהירים עוד פעם שזה מנגנון המאפשר לילדים המושמים באומנה או במסגרת השמה חוץ ביתית אחרת.

<נעה בן שבת: זה יכול להיות כמובן שאמצעי ההנגשה יהיו שונים כאשר מדובר בילד באומנה או בילד במוסד או במסגרת השמה חוץ ביתית אחרת, בל המנגנון יותאם לשני המקרים והוא גם יכלול את ההתאמות הנדרשות להגשת תלונה בהתחשב להגשת תלונה בהתחשב בשפה המובנת לילד - זאת הייתה הערה שקיבלנו – גם בגיל הילדים, במידת בגרותם, בהתחשב במוגבלותם במידה שמדובר בילד עם מוגבלות.

<נעה בן שבת: תיקון נוסף שמוצע כאן מופיע כאן כסעיף קטן (ה1) בעמוד 37: "הסמכויות הנתונות לנציב תלונות הציבור בסעיפים 41 ו-43 לחוק מבקר המדינה, התשי"ח-1958 (נוסח משולב), יהיו נתונות, בשינויים המחויבים ובהתאמות הנדרשות לשמירה על פרטיות הילד ומניעת פגיעה בו, לממונה על התלונות, והוראות סעיף 45 לאותו חוק יחולו לעניין החלטותיו".

<נעה בן שבת: אנחנו מדברים על הסמכויות שיש לנציב תלונות הציבור שמקבל את התמונה, הוא מפנה אותה, הוא מקבל מידע מכל אדם לצורך בירור התלונה וגם ההוראות לגבי ההחלטות שלו שהן לא מונעות מימוש זכות אחרת שנובעת מזה ואין בהן כדי למנוע מהמתלונן או מאדם אחר להשתמש בזכות או לבקש סעד שהוא זכאי להן.

<נעה בן שבת: זאת למשל אחת ההשלכות של ההחלטה.

<נעה בן שבת: מהצד השני זה לא מעניק בפני עצמו זכות לסעד בבית משפט ובית משפט לא נותן סעד מול ההחלטות של אותו ממונה על תלונות.

<נעה בן שבת: התוצאות של הבירור, יש הוראות בסעיף 43 שאנחנו מכינים אותו לגבי ההודעה על ממצאי התלונה.

<נעה בן שבת: במקרה שזאת עבירה פלילית, נמצא שנעברה עבירה פלילית, להעביר את המידע הזה ליועץ המשפטי לממשלה וכמו שאמרנו, הסמכויות לעצם בירור התלונה לקבל את המידע ולברר את המידע בכל דרך שהוא רואה לנכון בלי להיות מחויב לסדר דין או לדיני ראיות.

<נעה בן שבת: גם העניין של שמיעה, גם זה עניין חשוב.

<נעה בן שבת: הוראה תהיה בשינויים המחויבים ונציב תלונות הציבו רשאי לשמוע את המתלונן או מי שהמתלונן פנה בעניינו.

<נעה בן שבת: זה נועד לאפשר שבמקרים המתאימים צריך יהיה לשמוע את הילד ויהיה ברור שצריך לעשות את זה.

<נעה בן שבת: דובר כאן על התאמות של שמירה על הפרטיות ומניעת פגיעה בילד כי דובר על כך שמדובר במנגנון רגיש ויכול להיות שהילד אפילו ייפגע עקב בירור התלונה אם היא לא תיעשה בזהירות הנדרשת.

<נעה בן שבת: פסקה (2) מדברת על כך ש"הממונה על התלונות רשאי להמליץ למנהל הכללי של המשרד, לממונה על רישוי אומנה או למפקח הארצי על האומנה (ולעניין ילד במסגרת השמה חוץ ביתית שאינה אומנה - למנהל המסגרת ולמפקח על המסגרות) לנקוט אמצעים מתאימים נגד הנילון, אמצעים הנדרשים למניעת פגעיה בילד או בילדים אחרים, או אמצעים לתיקון הליקויים שעלו מבירור התלונה".

<נעה בן שבת: מוצע להוסיף כאן את המועד לנקיטת אותם אמצעים.

<נעה בן שבת: אז אנחנו מדברים על כל המגוון, אם משהו שצריך לתקן, משהו שהיה לא בסדר וצריך לתקן אותו, גם אמצעים למניעת פגיעה בין אם כתוצאה מהתלונה ובין אם לא.

<נעה בן שבת: פסקה (3) אומרת ש"אין על הממונה על התלונות מרות בענייני מילוי תפקידו לפי סימן זה זולת מרותו של דין".

<נעה בן שבת: מוצעים עוד שני תיקונים.

<נעה בן שבת: בסעיף קטן (ו) – "תוצאות בירור התלונה יימסרו למתלונן והעתקן יימסר למפקח לשם מעקב אחר תיקון הליקויים".

<נעה בן שבת: זאת אומרת, המפקח הוא לא בהכרח זה שמבצע את תיקון הליקויים.

<נעה בן שבת: יתכן שהליקוי נפל אפילו בעבודת הגוף המפעיל, בעבודת מנחה האומנה או בגורם אחר והליקוי צריך להיות מתוקן על ידי גורם אחר.

<נעה בן שבת: בסעיף הסמכה של השר לקבוע הוראות לעניין מנגנון התלונה, מוצע להוסיף את הנושא של יידוע הילד לגבי הדרכים להגשת התלונות כדי לחזק את המידע שנמסר לילד ולחזק את האפשרות שלו לפעול ולדעת על האפשרות לפנות למנגנון התלונה.

<נעה בן שבת: בסעיף קטן (ח) שנוגע לדיווח לוועדה, "באופן השומר על פרטיות הילדים ומשפחות האומנה ומונע את זיהויין".

<נעה בן שבת: זאת אומרת, הדיווח צריך להיות אנונימי ולא אמורים למסור פרטים.

<יצחק קדמן: צריך להוסיף גם הפרטיות של ההורים.

<נעה בן שבת: וההורים.

אלי אלאלוף: כל עוד אתם לא מרימים יד, סימן שאנחנו ממשיכים הלאה.

<נעה בן שבת: לעניין עליו דיברנו קודם.

<נעה בן שבת: אישור המינוי בוועדה.

<נעה בן שבת: שוב, אני אומרת את הדברים ואכן יש תקדימים לדבר הזה אבל עדיין צריך לחשוב אם לוועדה יש מה לתרום ואם זה משרת את זה שהמינוי נעשה בפורום הוועדה והאם לוועדה יש אפשרות לבחון את המינוי ולהעריך אותו.

<נעה בן שבת: אנחנו צריכים לזכור שאנחנו באים אחרי שוועדת מכרזים כבר דנה במינוי, בחרה אדם והמינוי מובא לוועדה ואז אם הוועדה מאשרת או לא מאשרת, השאלה מה המידע שעומד בפניה ומה השיקולים ואם זה ראוי.

<יצחק קדמן: זה מדגיש את הייחודיות של התפקיד הזה שעשו אותו שונה.

<יצחק קדמן: זה חסר תקדים שמקימים נציב לילדים וזה פנטסטי והוא מדבר בשפה של הילדים.

<יצחק קדמן: תנו לזה גם את החותמת של הכנסת.

<יצחק קדמן: זה ייתן לזה יותר יוקרה ובהחלט כדאי לעשות את זה, מה גם שיש תקדים במשרדים אחרים.

<נורית גרינולד: בעיני הקושי בהקשר הזה הוא איך זה מתחבר לדיני המכרזים בו אתה בוחר בן אדם במכרז ואז זה מובא לאישור ועדה.

<נורית גרינולד: אני לא בטוחה שזה דבר שמסתדר.

<יצחק קדמן: עובדה שזה קיים לגבי נציב קבילות החיילים.

<קריאה: השאלה אם שם עושים מכריזם.

<בישארה פראן: מאחר והנושא הזה עולה פעם ראשונה, אנחנו נבקש לתת לנו הזדמנות לבחון את זה.

<בישארה פראן: נציב קבילות חיילים, זה שונה לגמרי.

<בישארה פראן: זאת לא אותה מטריה.

<בישארה פראן: שם יש הבחנה מול כמה מערכות – צבא, מול משרד הביטחון.

<בישארה פראן: שם זה מאוד ייחודי.

<בישארה פראן: כאן זה בין עובדי מדינה לבין עובדי מדינה.

<בישארה פראן: העובד יהיה מקרב עובדי המדינה והוא יפקח גם על הפעולות שהן באאוט סורסינג של המדינה.

אלי אלאלוף: אתה רוצה שנמצא מישהו שהוא יותר אובייקטיבי?

<בישארה פראן: לא.

<בישארה פראן: מבחינת החששות שעלו על ידי חברי הכנסת, אני הצגתי שגם היום הסמכות של המינוי/הפיטורים היא בידי הנציב.

<בישארה פראן: יש אפשרות להשתמש במנגנון הקיים היום בלי להידרש להוסיף או לגרוע מהמנגנון הזה.

<בישארה פראן: המנגנון הזה עובד יפה מאוד.

אלי אלאלוף: אל תביא אותי לביטויים לא נעימים.

<בישארה פראן: אני לא מתווכח אתך.

<בישארה פראן: אני מבקש הזדמנות לבחון את זה.

אלי אלאלוף: לא היו מינויים פוליטיים באמצעות הנציבות?

קארין אלהרר: עד היום זה לא קרה.

<בישארה פראן: אתם חששתם גם מהפיטורים ולא רק מהמינוי.

קארין אלהרר: גם מהמינוי וגם מהפיטורים.

אלי אלאלוף: אני מוכן שזה יהיה לא בוועדה שלנו אלא להעביר את זה לוועדה לזכויות הילד.

קארין אלהרר: לא.

קארין אלהרר: מה פתאום?

<בישארה פראן: לפני שאתם מתקדמים, תנו לנו לבחון את זה.

אלי אלאלוף: תעשו את הבדיקה.

אלי אלאלוף: זכותך המלאה.

אלי אלאלוף: גם הייעוץ המשפטי שלנו יעשה בדיקה.

אלי אלאלוף: אם לא תגיעו לאיזשהו סיכום ביניכם, תבואו לוועדה ונחליט.

אלי אלאלוף: בעיקרון אנחנו רוצים מינוי שמנתק כל השפעה פוליטית גם עתידית וזה הכי חשוב.

קארין אלהרר: אני רוצה לשאול שאלה את רינת.

קארין אלהרר: בסופו של דבר הוועדה רק בודקת את המקרים האלה שמרעידים את אמות הסיפים, שאין ניגוד ענייניים, שאין עניין מיוחד בשלו אותו אדם שזכה במכרז לא יכול להתמנות.

קארין אלהרר: יכול להיות שדרישות התפקיד שנוסחו במכרז, הן מעידות שהאדם כשיר לעילא ולעילא למלא את התפקיד אבל כאשר מבינים את כל המסביב של הבן אדם, יכולים להיווצר מצבים בהם חרף העובדה שהוא התאים לד' אמותיו של המכרז, הוא לא מתאים דה פקטו.

<רינת וייגלר: אני מסכימה לגמרי.

קארין אלהרר: למה זה לא משהו שיכול לבוא לדיון בוועדה?

<רינת וייגלר: אני מסכימה.

<רינת וייגלר: אני גם אומרת שהמנגנונים הקיימים היום בהסדרים אמורים – שוב אני אומרת אמורים – למנוע את הסוגיות גם של ניגוד עניינים במינויים.

<רינת וייגלר: יש לזה הסדרים וכבר יש לזה הוראות.

<רינת וייגלר: יחד עם זאת, אני מבינה מה שאת אומרת.

<רינת וייגלר: אני יודעת שהדברים האלה הם לא סוגרים את האפשרות.

<רינת וייגלר: יחד עם זאת, אנחנו חיים בתוך עולם חוק האומנה וצריך להתחבר לתוך עולם חיצוני יותר.

<רינת וייגלר: לכן אני חושבת שנכון לעשות בחינה ככל שניתן ולעשות משהו.

<רינת וייגלר: אנחנו שומעים את החששות.

<רינת וייגלר: הצענו לעשות משהו שקוהרנטי למכלול ההסדרים הקיימים כך שזאת לא התנגדות ספציפית.

<רינת וייגלר: אני חושבת שאם יש לנו שהות לבדוק את זה, זה ייבדק.

אלי אלאלוף: שוב אני חוזר להצעה בהתחשב בכל ההערות.

אלי אלאלוף: הלשכה המשפטית, היועצת המשפטית שלנו יחד אתכם תבדוק את זה ותחזרו אלינו עם תשובה.

אלי אלאלוף: אם לא תגיעו לסיכום בכיוון ששני חברי הכנסת שיושבים כאן מבקשים, תביאו את זה להחלטתנו ואנחנו נחליט כפי שאנחנו מבינים, אם לא תשכנעו אותנו אחרת.

<עדי חן: ברשותך אדוני, הערה.

אלי אלאלוף: תעירי אותה עת חבר הכנסת מאיר כהן ינהל את הישיבה.

אלי אלאלוף: קיבלתי ממישהו פנייה.

אלי אלאלוף: מי שפתח את הנושא, זה באמת לא נושא לדיון כרגע.

אלי אלאלוף: אני מוכן ללמוד את הנושא ונתייחס אליו באופן אישי.

אלי אלאלוף: חבר הכנסת מאיר כהן יחליף אותי בניהול הישיבה.

אלי אלאלוף: (היו"ר מאיר כהן)

מאיר כהן: צהרים טובים.

<נעה בן שבת: רק לעדכן.

<נעה בן שבת: אנחנו חוזרים לכל מיני סעיפים שנשארו פתוחים או נושאים שרוצים בהם רוצים כל מיני שינויים לקראת סיום הדיונים בהצעת החוק.

<נעה בן שבת: כרגע עברנו על סעיף 56 ועל ההערות שהיו.

<עדי חן: הייתי מבקשת לחזור לסעיף 56(ג).

<עדי חן: לגבי זהות הזכאים להגיש את התלונה, הייתי מציעה להרחיב.

<עדי חן: ידיד קרוב, אפוטרופוס לדין, עורך דין שמונה בידי בית משפט, זה לא מספיק.

<עדי חן: מהפרקטיקה אנחנו למדים שדווקא אנשים שיכולים לדווח, הם אנשים רחוקים.

<עדי חן: אני אתן דוגמה מלפני חודש אז התוודע לי מנהג מונית שמסיע ילד מוגבל שהושם בתוך משפחת אומנה על התעללות מאוד מאוד קשה.

<עדי חן: צריך להרחיב ולתת הזדמנות לכל אדם טוב שמבקש לדווח על קטין, על התעללות שהוא יודע עליה.

<יצחק קדמן: יש חובת דיווח וכתוב למי צריך לדווח.

<יצחק קדמן: זה לא קשור לעניין הזה.

<עדי חן: אבל התלונה עצמה.

<עדי חן: התלונה.

<עדי חן: התלונה תוגש על ידי הילד או ידיד קרוב.

קארין אלהרר: ידיד קרוב מכניס לתוך ההגדרה גם את נהג המונית.

<נעה בן שבת: זאת אומרת, תוגש על ידי ידיד קרוב?

קארין אלהרר: כתוב ידיד קרוב.

<קריאה: תלונה אפשר להגיש גם במשטרה.

<נעה בן שבת: סעיף 39 בעמוד 21 הוא סעיף שעדיין לא הוצבע.

<נעה בן שבת: הסעיף נוגע למנחה האומנה.

<נעה בן שבת: נקרא אותו שוב.

<רותם יוסף: 39.

<רותם יוסף: מנחה אומנה מנחה האומנה שמונה לילד ישמש המלווה האישי של הילד ואיש הקשר הקבוע שלו בתקופת השמתו באומנה, לרבות בעת מעבר בין משפחות אומנה.

<רותם יוסף: ככל האפשר יתקיים רצף טיפולי בליווי האישי.

<עדי חן: אולי כדאי להגדיר מנחה אומנה.

<עדי חן: בחוק אין הגדרה.

מאיר כהן: את לא מדברת ברשות.

מאיר כהן: תודה.

<רותם יוסף: מנחה אומנה שמונה לילד - ייפגש עם הילד סמוך ככל האפשר למועד מינויו, יסביר לו את תפקידיו כמנחה אומנה ויידע אותו בדבר הדרכים שבהן יוכל הילד ליצור עמו קשר, וכן מי הם הגורמים הנוספים שאליהם יוכל הילד לפנות אם מתעוררת בעיה הקשורה בהשמתו, לרבות זכותו להתלונן בכל עת ודרכי הגשת תלונה.

<רותם יוסף: המידע כאמור יימסר לילד בעל פה ובכתב, בשפה ובאופן המובנים לו, ובדרך המתאימה לגילו, כשריו המתפתחים ולצרכיו המיוחדים.

<רותם יוסף: יקיים קשר אישי ורציף עם הילד ויעקוב אחר מצבו בכל תקופת השמתו באומנה ובין השאר, יקיים מפגשים אישיים עם הילד בהתאם לתכנית הטיפול של הילד ולמצבו, אחת לחודש לפחות.

<רותם יוסף: מנחה האומנה יתעד את תוכן המפגשים בכתב.

<נעה בן שבת: כאן יש הערה לגבי הנושא של תכיפות המפגשים של מנחה האומנה עם הילד.

<נעה בן שבת: אולי שלוה ליבוביץ תוכל להסביר את זה טוב ממני.

מאיר כהן: אתם מתייחסים אחת לחודש.

<שלוה ליבוביץ: בדיוק.

<שלוה ליבוביץ: בהסכם שלנו עם הגופים יש הבחנה בין התקופה הראשונה לסיום לבין מצבי משבר כאשר אז התדירות צריכה להיות גדולה.

<שלוה ליבוביץ: באומנה טיפולית כל הזמן התדירות היא כפולה מאשר באומנה הרגילה.

<שלוה ליבוביץ: זאת אומרת, הדברים מוגדרים בהסכמים שלנו עם הגופים המפעילים בצורה מאוד ברורה.

<נעה בן שבת: את אומרת שכשאנחנו כותבים כאן שזה בהתאם למצבו של הילד ואחת לחודש לפחות, זה אומר את המינימום הזה.

<שלוה ליבוביץ: זה המינימום.

מאיר כהן: כבר דנתם בסעיף הזה?

<נעה בן שבת: זה סעיף שעוד לא הוצבע ולא נדון.

מאיר כהן: הוא עוד לא נדון?

<יצחק קדמן: הוא נדון אבל לא הוצבע.

<רותם יוסף: יהיה אחראי ליישום תכנית הטיפול של הילד, ישמע את הילד בכל שלב של החלטה לעניין תכנית הטיפול או לשם הליך הערכת כשירות או חוות דעת לעניין האומן ויכין דיווח במסגרת המעקב התקופתי בעניינו של הילד.

<רותם יוסף: יקיים קשר עם המחלקה לשירותים חברתיים ברשות שבה מתגוררים הורי הילד, לרבות עם העובד הסוציאלי המטפל בהוריו של הילד, בין השאר לשם הבטחת הקשר בין הילד להוריו.

<רותם יוסף: כן יקיים קשר עם עובד סוציאלי לפי חוק הנוער (טיפול והשגחה) או עם עובד סוציאלי לפי חוק הסעד (טיפול במפגרים) שטיפל בענייניו של הילד.

<רותם יוסף: ילווה את משפחת האומנה וידריך אותה.

<רותם יוסף: יקיים קשר עם מוסד החינוך שבו לומד הילד, עם גורמי חינוך נוספים, גורמי בריאות וגורמי רווחה ועם כל גורם אחר הנוגע בדבר.

<רותם יוסף: ידווח לממונה על רישוי אומנה על כל שינוי שנודע לו עליו, שיש בו כדי להשפיע על רישיון האומנה שניתן לאומן של אותו ילד.

<רותם יוסף: ידווח על אירועים משמעותיים הנוגעים לילד, בהתאם להנחיות ונהלים שנקבעו לעניין זה.

<רותם יוסף: ידווח על אירועים משמעותיים הנוגעים לילד, בהתאם להנחיות ונהלים שנקבעו לעניין זה.

<רותם יוסף: יקיים קשר עם המוסד לביטוח לאומי לעניין זכויות המגיעות לילד.

<רותם יוסף: (2) על אף האמור בכל דין, הושם ילד באומנה לפי צו בית משפט לפי סעיף 3(4) לחוק הנוער, או לפי החלטת גורם מוסמך בהסכמת הוריו לפי סעיף 33(ה), ימסור כל אדם העוסק בתחומי בריאות, חינוך או רווחה, למנחה האומנה, לפי דרישתו, מידע הנוגע לילד הנדרש לו לשם מילוי תפקיד.

<רותם יוסף: נודע למנחה האומנה כי הילד מעוניין לסיים את השמתו במשפחת האומנה שבה הושם או סבר כי יש מקום לבחון מחדש את תכנית הטיפול של הילד נוסף על הבחינה הנעשית במעקב התקופתי כאמור בסעיף 36, יודיע על כך בהקדם האפשרי למפקח הארצי על האומנה ולמחלקה לשירותים חברתיים ברשות המקומית שבה מתגוררים הורי הילד כדי להביא את העניין בפני הגורם המוסמך.

<מוטי רנד: לגבי סעיף (1), ייפגש עם הילד סמוך לכל האפשר למועד מינויו, אני חושב שחשוב להדגיש שהוא ייפגש עם הילד לפני שהוא מושם.

<מוטי רנד: נאמר בדיונים קודמים שילד מגיע לא מוכן.

<מוטי רנד: הוא חייב להיפגש אתו לפני שהוא מושם.

<שלוה ליבוביץ: מנחה האומנה נקבע ברגע שהילד מגיע לתוך המשפחה.

<שלוה ליבוביץ: יש תהליך של ההשמה ובתהליך הזה אנשים שמומחים לחיבור בין צרכיו של ילד לבין כוחותיה של משפחה, שם נעשית התייחסות לילד וגם להורים הביולוגיים.

מאיר כהן: זה עונה על הבקשה של מוטי?

<שלוה ליבוביץ: כן.

מאיר כהן: אני רוצה להצביע על סעיף 39.

<מוטי רנד: איפה זה כתוב בחוק?

מאיר כהן: אנחנו נסתפק במה שאומרת שלוה.

מאיר כהן: אני חושב שזה עונה.

מאיר כהן: אנחנו לא חייבים לשמוע את הפעולה הזאת.

מאיר כהן: שלוה אומרת שלא צריך לעשות את הפעולה הזאת בנפרד.

מאיר כהן: שלוה, את רוצה להסביר למוטי עוד פעם איך זה עונה על הצורך שלו?

מאיר כהן: לאחר מכן נעבור להצבעה.

<מוטי רנד: איפה מופיע בחוק שחייבים לעשות את הפעולה הזאת?

<שלוה ליבוביץ: אני רוצה להבהיר.

<שלוה ליבוביץ: אתה לא נכנס לכל הנושא של השמת ילד והקשר אתו לפני הכניסה לאומנה, אם זה ניתן ולא תמיד זה ניתן כי לפעמים ילדים יוצאים במצבי חירום, אבל כאשר התהליך נעשה בצור המסודרת, ויש תהליך, גם ההורים הביולוגיים, וגם הילד המועמד לאומנה, עוברים ביחד שיחות עם הגורמים שעוסקים בתהליך השמתו במשפחה אומנת.

מאיר כהן: תודה.

מאיר כהן: אני רוצה להצביע על כל סעיף 39.

מאיר כהן: סעיף 39(א), (ב)(1), (2), (3), (4), (5), (6), (7), (8), (9), סעיף (ג)(1) ו-(2), סעיף (ד).

מאיר כהן: מי בעד סעיף 39?

מאיר כהן: מי נגד?

מאיר כהן: בעד הסעיף – פה אחד

מאיר כהן: סעיף 39 אושר.

מאיר כהן: אני מבקש להמשיך.

<נעה בן שבת: אדוני, יש לנו כל מיני תיקונים שמוצעים ואני קודם עוברת על סעיפים שעדיין לא נסגרו אלא הם פתוחים ואחר כך נחזור לדברים שחוזרים אליהם.

<נעה בן שבת: אנחנו בסעיף 46 שגם הוא לא הוצבע.

מאיר כהן: אני חושב שהיו כאן מספיק דיונים.

מאיר כהן: החוק הזה צריך כבר להבשיל ושאנשים שצריכים ליהנות מהשינוי הזה, אכן ייהנו ממנו.

מאיר כהן: לכן תסלחו לי אם אני קצר רוח.

<רותם יוסף: 46.

<רותם יוסף: תשלומים לאומן ואפוטרופסות על רכוש הילד אומן יקבל מהמשרד תשלומים עבור הוצאות שיאפשרו לו לספק את צורכי הילד לרבות צרכיו המיוחדים, בהתאם לתכנית הטיפול.

<רותם יוסף: השר, באישור ועדת העבודה, הרווחה והבריאות של הכנסת, יקבע את סוגי הוצאות ותנאים וכללים לתשלום, את גובה התשלומים ומנגנון לעדכון סכומיהם, וכן כללים ומועדים לעניין ביצוע התשלומים.

<רותם יוסף: לא יקבל אומן כספים מכל מקור אחר פרט לאמור בסעיפים קטנים (א) ו-(ז) לשם מימון החזקתו של הילד.

<רותם יוסף: האומן אינו זכאי לקבל כספים המגיעים לילד או בעדו, למעט כספים המשתלמים לילדים ברשות המקומית שבה מתגורר האומן או המשתלמים מכוח מוסד החינוך שבו לומד הילד, ולמעט כספים שאישר המפקח הארצי על האומנה את קבלתם בידי האומן, בין דרך כלל ובין לעניין מסוים.

<רותם יוסף: לא יהיה אומן אפוטרופוס על רכושו של הילד.

<רותם יוסף: היו מגיעים לילד כספים, הטבות, תגמולים או גמלאות, מכל מקור שהוא, ייזום מנחה האומנה שמונה לילד פניה למחלקה לשירותים חברתיים ברשות המקומית שבה מתגוררים הורי הילד לשם בחינת הצורך בנקיטת הליכים למינוי אפוטרופוס על רכוש הילד.

מאיר כהן: אני רואה, מוטי, שהצלחת לשנות את זה.

מאיר כהן: אני זוכר שהתווכחת על הסעיף הזה.

מאיר כהן: הוא בסדר.

<מוטי רנד: כן.

<מוטי רנד: קצת.

מאיר כהן: אתה אומר שאתה לא מסתפק.

<מוטי רנד: לא.

<מוטי רנד: אני אומר שהתווכחתי קצת.

<רותם יוסף: (1) הטבות ותגמולים המגיעים לילד לפי כל דין, וגמלאות שהילד זכאי להן מהמוסד לביטוח לאומי, למעט קצבת שאירים לפי סעיף 252 לחוק הביטוח הלאומי ולמעט הטבות וזכויות כאמור בסעיף קטן (ז), ישולמו לאפוטרופוס על רכוש הילד.

<רותם יוסף: (2) מונה אפוטרופוס על רכוש הילד, לא יעשה האפוטרופוס שימוש בהטבות או בכספים שקיבל לפי פסקה (1), אלא למילוי צורכי הילד שאינם ממומנים בידי גורם אחר ולהבטחת עתידו בהגיעו לגיל בגרות, ובכפוף להוראות סעיף קטן (ד).

<רותם יוסף: על אף האמור בסעיף זה, ילד עם מוגבלות שהמשרד הכיר בו לעניין סעיף קטן זה כבעל צרכים מיוחדים עקב המוגבלות, ולא משולמת בעדו גמלה לפי סימן ו' לפרק ט' לחוק הביטוח הלאומי רק בשל השמתו במשפחת אומנה, זכאי במשפחת האומנה להטבות כמפורט להלן, ובלבד שהטבה הניתנת לעניין שבעדו זכאי אומן לתשלום לפי סעיף קטן (א) לא תינתן אלא במידה שבה עולה ההטבה על התשלום כאמור: הטבות וזכויות לפי כל דין הניתנות בעד ילד נכה שבעדו משולמת הגמלה, למעט גמלאות לפי הסימן האמור, הלוואות לדיור לפי חוק הלוואות לדיור התשנ"ב-1992, ונקודות זיכוי לפי סעיף 45 לפקודת מס הכנסה.

<רותם יוסף: הטבות הניתנות על ידי גוף ציבורי לפי הסכם או נוהג, לילד נכה שבעדו משולמת גמלה.

<רותם יוסף: תשלומים המשולמים לאומן עבור הוצאות שיאפשרו לו לספק את צורכי הילד לפי סעיף קטן (א), אינם ניתנים להעברה, לשעבוד או לעיקול בכל דרך שהיא.

מאיר כהן: אני רוצה להצביע על סעיף 46, על כל תת סעיפיו.

מאיר כהן: אני לא מתכוון לפתוח את הסעיף הזה.

מאיר כהן: גמרנו לדון בו וכולם הביעו את דעתם.

מאיר כהן: אם את רוצה גברתי, חצי דקה לומר משהו, בבקשה.

<לידיה רבינוביץ: האגף לסיוע משפטי, ממונה על ייצוג ילדים.

<לידיה רבינוביץ: אנחנו נתקלים בקושי ביישום הנושא הזה של מינוי אפוטרופסים לילדים שנמצאים בהשמה חוץ ביתית.

מאיר כהן: זה לא המקום.

מאיר כהן: אני מאוד מכבד אותך, אבל זה לא לעניין.

מאיר כהן: נשמח לשמוע אותך בהזדמנות אחרת.

מאיר כהן: מי בעד אישור סעיף 46?

מאיר כהן: מי נגד?

מאיר כהן: בעד הסעיף – פה אחד

מאיר כהן: סעיף 46 אושר.

<נעה בן שבת: סעיף נוסף, סעיף 64, עמוד 40, שגם עליו לא הצבענו.

מאיר כהן: גברתי, אנחנו נסיים ואני לא אסגור את הישיבה, עד שלא תתייחסי.

<נעה בן שבת: סעיף 64, נושא האומנה בדיעבד.

<נעה בן שבת: היו הערות ואולי כדאי לקרוא את הסעיף בנוסח המתוקן שלו.

<נעה בן שבת: יכול להיות שבדרך יהיו עוד כמה תיקונים קטנים.

<נעה בן שבת: בפסקה (א) אנחנו מבקשים להוריד את המלים "או אפוטרופסו" כי גם במקרה שיש מינוי אפוטרופוס, נדרש אישור אומנה.

מאיר כהן: בסדר?

מאיר כהן: מקובל.

<רותם יוסף: 64.

<רותם יוסף: אומנה בדיעבד לא יחזיק אדם ילד בביתו אם אינו הורהו לתקופה העולה על שלושה חודשים אם מלאו לו 14 שנים, לתקופה העולה על שישה חודשים, ולעניין ילד עם מוגבלות – לתקופה העולה על 14 ימים, אלא אם כן התקבלה החלטת הגורם המוסמך על השמת הילד אצלו או אם סבר עובד סוציאלי כאמור בסעיף קטן (ד) כי לא נדרש להביא את העניין בפני הגורם המוסמך.

<יצחק קדמן: "ובידו רישיון אומנה" נמחק?

<נעה בן שבת: כן.

<נעה בן שבת: צריכה להיות החלטת הגורם המוסמך.

מאיר כהן: כן.

מאיר כהן: זה מספיק.

מאיר כהן: .

<רותם יוסף: המחזיק בביתו ילד והוא אינו הורהו – גם כאן

<רותם יוסף: מורידים "או אפוטרופסו" - יודיע על כך לעובד סוציאלי לפי חוק הנוער (טיפול והשגחה) או לעובד סוציאלי לפי לחוק הסעד (טיפול במפגרים), לפי העניין, בתוך תקופה כלהלן מהמועד שבו הגיע הילד לביתו.

<רותם יוסף: לעניין ילד ש טרם מלאו לו שש שנים – בתוך חודש.

<רותם יוסף: לעניין ילד שמלאו לו שש שנים וטרם מלאו לו 14 שנים – בתוך חודשיים.

<רותם יוסף: לעניין ילד שטרם מלאו לו 14 שנים – בתוך שלושה חודשים.

<רותם יוסף: לעניין ילד עם מוגבלות – בתוך שבעה ימים.

<רותם יוסף: הובא לידיעת עובד סוציאלי על פי חוק הנוער (טיפול והשגחה) או עובד סוציאלי לפי חוק הסעד (טיפול במפגרים) כי ילד שוהה בבית אדם שאינו הורהו כאמור בסעיף קטן (א), יבדוק בהקדם האפשרי בנסיבות העניין את המידע שהגיע לידיו, את טיבו ואופיו של המקום שבו מתגורר הילד והאם שהייתי של הילד בבית אותו אדם היא לטובת הילד.

<רותם יוסף: מצא עובד סוציאלי לפי חוק הנוער (טיפול והשגחה) או עובד סוציאלי לפי חוק הסעד (טיפול במפגרים) כי נוכח המידע שהובא לידיעתו והבדיקות שערך כאמור בסעיף קטן (ב) המשך שהייתו של הילד בבית אותו אדם היא לטובתו, יביא את העניין להחלטת הגורם המוסמך בהקדם האפשרי בנסיבות העניין אלא אם כן מתקיימים שני אלה וסבר העובד הסוציאלי כי בנסיבות העניין אין צורך לעניין המשך שהייתו בבית אותו אדם בפניה להחלטת גורם מוסמך על השמה באומנה: מלאו לילד 14 שנים ומשך השהייה בבית אותו אדם אינו צפוי לעלות על שישה חודשים או שמלאו לילד 16 שנים ומשך השהייה בבית אותו אדם אינו צפוי לעלות על שנה.

<רותם יוסף: לא מתקיימות בילד נסיבות המעידות על נזקקות לפי חוק הנוער.

<נעה בן שבת: כאן יש חידוש משמעותי.

<נעה בן שבת: הערת המועצה לשלום הילד דיברה על מצבים בהם הילד נמצא, הנסיבות בהן הילד לא נמצא בביתו, הן לא נסיבות של נזקקות.

<נעה בן שבת: זה לא שמתעלמים מהילד, אבל למשל אם ההורים נמצאים בחוץ לארץ והוא נמצא בבית קרוב המשפחה, בבית הסבא והסבתא, כי הם נמצאים בשנת שבתון בחוץ לארץ והוא משלים את הבגרויות.

<נעה בן שבת: מדובר על ילד מבוגר והשהייה היא מוגבלת בזמן.

<נעה בן שבת: כמובן העובד הסוציאלי צריך להשתכנע שאין צורך לעניין המשך שהייתו בבית אותו אדם בפנייה להחלטת גורם מוסמך להשמה באומנה וזה בנוסף על כך שהוא צריך להתרשם שזה לטובת הילד בהמשך השהייה.

<רותם יוסף: קבע הגורם המוסמך כי על הילד להיות מושם מחוץ לביתו, וכי טובת הילד היא להמשיך ולשהות בבית האדם שעמו התגורר כאמור בסעיף קטן (א), יגיש אותו אדם בקשה לקבלת רישיון אומנה על פי חוק זה.

<רותם יוסף: לא יינתן רישיון אומנה כאמור לאדם כאמור שלא מסר הודעה כאמור בסעיף קטן (ב), אלא אם כן שוכנע הממונה על רישוי האומנה כי טובת הילד להמשיך לשהות בבית אותו אדם.

<רותם יוסף: ניתן למי שהגיש בקשה לפי סעיף קטן (ה) רישיון אומנה לפי סעיפים 24 או 25, תהיה השמה זו בבחינת אומנה לכל דבר ועניין, ויחולו עליה כל ההוראות החלות על אומנה.

מאיר כהן: תודה רבה.

מאיר כהן: אנחנו רוצים להצביע על סעיף 64.

מאיר כהן: מי בעד אישור 64?

מאיר כהן: מי נגד?

מאיר כהן: בעד הסעיף – פה אחד

מאיר כהן: סעיף 64 אושר פה אחד.

<נעה בן שבת: אדוני, יש לי תיקון.

<נעה בן שבת: אנחנו קודם קראנו את סעיף 46 והיה תיקון אחד שאני חושבת שהוא פחות מהותי למקרה שנדרש מינוי של אפוטרופוס לרכוש.

<נעה בן שבת: כאן כתוב שהפנייה היא לעובד סוציאלי לפי חוק הסעד או חוק הנוער ואני מבינה שהבקשה היא שהפנייה תהיה ישירות למחלקה לשירותים חברתיים.

מאיר כהן: של הרווחה.

מאיר כהן: בסדר גמור.

<זכי חרוב: בסעיף 46, חלק מהתשלומים - - -

מאיר כהן: לא, אתה לא חוזר לסעיף 46.

מאיר כהן: אנחנו חזרנו רק לדבר הזה.

מאיר כהן: הסעיף כבר אושר.

<זכי חרוב: רק לומר משפט.

<זכי חרוב: מבחינת המידע, הוא לא נכון.

<זכי חרוב: חלק מהתשלומים עוברים דרך המפעילים למשפחות ולא ישירות דרך משרד הרווחה.

<זכי חרוב: זה כמו הוצאות מיוחדות.

<זכי חרוב: אנחנו מעבירים את זה.

<נעה בן שבת: מה זה הוצאות מיוחדות?

<זכי חרוב: כתוב כאן שהתשלומים יועברו על ידי המשרד לאומן.

<זכי חרוב: חלק מהתשלומים עוברים על ידי המפעילים לאומן.

<נעה בן שבת: אתה רוצה להגיד כספים, הטבות ותגמולים או גמלאות מכל מקור שהוא שלא לפי חוק זה.

<נעה בן שבת: אם אלה תשלומים לפי חוק זה, זה מוסדר בסעיף קטן (א).

מאיר כהן: נמשיך.

<נעה בן שבת: בסעיף 46 זה כבר מוסדר.

מאיר כהן: סעיף 46 סגור.

<נעה בן שבת: רגע אושר גם סעיף 64 ועכשיו אולי נחזור לתיקונים מהתחלה.

<נעה בן שבת: נתחיל בסעיף 2, סעיף ההגדרות.

<נעה בן שבת: בהגדרה אומנה אנחנו מדברים על מגורים של ילד במשפחה שאינה בין הוריו ולא רק על שהייה, כך שלא ישתמע משהו פחות מזה.

<נעה בן שבת: בהגדרת ילד, יש שינוי קל.

<נעה בן שבת: אנחנו לא מדברים על אומנה פוסט אשפוזית.

<נעה בן שבת: הגדרת ילד בפסקה (3) כוללת גם את "מי שטרם מלאו לו 21 שנים והוא אדם עם מוגבלות כהגדרתו בחוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות או שהוא באומנה לאחר אשפוז או כתחליף לאשפוז וזקוק לטיפול תרופתי מיוחד או למעקב רפואי מיוחד".

<נעה בן שבת: ההגדרה מאגר מידע הייתה כאשר חשבנו שמאגר מידע שבידי הממונה על רישוי אומנה, שהוא מאגר מאוד משמעותי ואחרי כן הסתבר שהוא מאגר לא מאוד משמעותי, ומאחר והוא לא מופיע הרבה, אנחנו מבטלים את ההגדרה.

<נעה בן שבת: ההגדרה תושב ישראל, בעמוד 4, יש בה תיקון קל.

<נעה בן שבת: "מי שמתגורר בישראל או בישובים באזור כהגדרתם בסעיף 378(א) לחוק הביטוח הלאומי (נוסח משולב) התשנ"ה-1995 ומתקיים בו אחד מאלה: הוא אזרח ישראלי.

<נעה בן שבת: ניתנו לו אשרת עולה, תעודת עולה, רישיון לישיבת קבע, או ששר הפנים או מי שהוא הסמיכו לכך מצא כי הוא זכאי לאשרת עולה, והתגורר בישראל או בישובים כאמור לפחות שלוש שנים מתוך חמש השנים שקדמו להגשת הבקשה או לפחות 12 חודשים מתוך 18 החודשים שקדמו להגשת הבקשה".

<נעה בן שבת: זה משיג בצורה יותר טובה את מה שחשבנו שהשגנו בנוסח הקודם.

<נעה בן שבת: זה משיג את זה שאנחנו מדברים גם על אדם שמתגורר בישובים באזור.

קארין אלהרר: זה על דעת שרת המשפטים?

<נעה בן שבת: דיברתי עם גיל גרינגר, הוא ראה את הנוסח.

<נעה בן שבת: עוד תיקון קטן בהגדרה משפחת אומנה בעמוד 3 – מסגרת משפחתית שילד מתגורר באומנה.

<נעה בן שבת: הנושא של חמישה ילדים למטרת אומנה הועבר לסעיף 32(4) ושם הוא נמצא בחברתן של הוראות אחרות שאומרות איך אני בוחרת משפחת אומנה, קודם כל עדיפות לקרובי המשפחה, אחרי כן יחד עם האחים, בנוסף לזה לוקחים בחשבון את הקשרים המשמעותיים.

<שלוה ליבוביץ: נעה, זה בעייתי.

<עדי חן: כאשר אנחנו מדברים על תושב, אולי צריך לעשות הקבלה, אנלוגיה, מחוק שיפוט בענייני התרת נישואין, שם הרחיבו את המונח תושב גם למקום מגורים.

מאיר כהן: לא.

מאיר כהן: זה יישאר כך.

<עדי חן: לדעתי זה רק ייטיב אם נרחיב את המונח.

מאיר כהן: אנחנו נסתפק בזה.

מאיר כהן: הגיעו לניסוח החוק ביותר.

<שלוה ליבוביץ: אני מבקשת להחזיר את החמישה כי אחרת נתבלבל עם מעון משפחתי.

<שלוה ליבוביץ: גם מעון משפחתי זה זוג עם ילדים.

<נעה בן שבת: אולי נגיד שאינה מעון משפחתי ואז תגידי מעון משפחתי הוא מסגרת שיש בה יותר מחמישה ילדים.

<שלוה ליבוביץ: זה לא רק זה.

<שלוה ליבוביץ: יש הבדל גדול.

<שלוה ליבוביץ: במשפחה אומנת אנחנו מכניסים את הילד לתוך בית המשפחה האומנת.

<שלוה ליבוביץ: במעון משפחתי בעצם המערכת שוכרת בית ומכניסה גם את הזוג לתוך הבית.

קארין אלהרר: למה זה משנה היכן יהיו חמשת הילדים?

<שלוה ליבוביץ: כי אחרת יחשבו שמעון משפחתי הוא בתוך הסיפור כאן וזה לא כך.

קארין אלהרר: אז תגידי למעט מעון משפחתי.

<שלוה ליבוביץ: בסדר.

<נעה בן שבת: זה יהיה למעט מעון משפחתי ונמצא את הדרך להפנות לחוק בת"ס.

קארין אלהרר: למעט מעון משפחתי.

מאיר כהן: אנחנו נשאיר את זה במקום ונוסיף למעט מעון משפחתי.

<נעה בן שבת: אני מבקשת שהוועדה תסמיך אותי לכתוב את זה.

מאיר כהן: בסדר גמור.

קארין אלהרר: מה שאת רוצה, אבל שיהיה מוכן עד יום שני.

<נועם פליק: אולי מה שאמור להיות מעון משפחתי.

<נעה בן שבת: בסדר.

<נעה בן שבת: סעיף 2 לא הוצבע ואפשר להצביע עליו.

מאיר כהן: אנחנו מצביעים על סעיף 2 עם כל התיקונים כפי שנקראו עכשיו על ידי היועצת המשפטית.

<נעה בן שבת: בנוסף לזה גם על ההגדרות שקראנו בעבר.

מאיר כהן: אנחנו מצביעים על סעיף 2, על ההגדרות שנקראו בעבר ועל ההגדרות שהוספו היום עם התיקונים.

מאיר כהן: מי בעד?

מאיר כהן: מי נגד?

מאיר כהן: בעד הסעיף – פה אחד

מאיר כהן: סעיף 2 אושר.

מאיר כהן: לגבי סעיף 1, מה לא היה שם?

<נעה בן שבת: סעיף 1 אנחנו לא מתקנים.

<נעה בן שבת: אנחנו עכשיו עוברים על הרבה סעיפים שעל רובם הצבענו.

<נעה בן שבת: על סעיף 1 הצבענו והוא אושר.

<נעה בן שבת: אנחנו הולכים לכל מיני תיקונים שפורמלית הם הוצבעו.

<נעה בן שבת: אנחנו רוצים לעשות רביזיה.

<נעה בן שבת: אני מציעה קודם, אם אפשר, לעבור ולראות מה התיקונים בכל סעיף ואחר כך נצביע.

מאיר כהן: אני מבקש להצביע סעיף-סעיף.

<נעה בן שבת: אנחנו צריכים להצביע גם על הרביזיה לאותו סעיף וגם על האישור.

מאיר כהן: לא.

מאיר כהן: אני מקבל את הצעתך.

<נעה בן שבת: סעיף 3(א).

מאיר כהן: גברתי, את רוצה לומר משהו?

<עדי חן: ידיד קרוב.

<עדי חן: אני חושבת שכן צריך להיות מוגדר בחוק.

קארין אלהרר: את מי תגדירי כידיד קרוב?

מאיר כהן: גברתי, החלטנו לא.

<נעה בן שבת: יש ידיד קרוב בכל כך הרבה מקומות.

<נעה בן שבת: ראינו קרוב אחר בחוק הנוער.

מאיר כהן: גברתי, שמענו את הערתך.

מאיר כהן: לא.

מאיר כהן: תודה.

<עדי חן: לא כל אדם יכול להיות ידיד קרוב.

מאיר כהן: תודה.

<נעה בן שבת: סעיף 3(א) – "זכותו הטבעית של ילד לגדול בבית הוריו ואם הוצא ממנו – לחזור אליו, אלא במקרים שבהם טובת הילד מחייבת גידולו מחוץ לבית הוריו ובכפוף לכל דין".

<נעה בן שבת: לא תמיד טובת הילד מחייבת שהוא יושם במשפחת אומנה ולכן אנחנו מורידים את המלים "שהוא יושם במשפחת אומנה".

<נעה בן שבת: בסעיף (ב) אין הערות ואין שינוי משמעותי.

<נעה בן שבת: בסעיף 4 גם אין שינוי.

<נעה בן שבת: בסעיפים הבאים, אם יש תיקונים, אלה תיקוני נוסח ולא עניינים של מהות.

מאיר כהן: נצביע אחר כך על סעיף 3.

<נעה בן שבת: בסעיף 6(א) אנחנו אומרים "ילד הנמצא בתהליך השמה באומנה או באומנה זכאי לזכויות", גם מי שנמצא בתהליך ההשמה.

<נעה בן שבת: עכשיו הוא לא בבית המשפחה אבל הוא בתוך אותו תהליך.

מאיר כהן: אני רוצה להבין את זה.

<נעה בן שבת: יש לנו את הזכויות שהילד זכאי לחיות במסגרת משפחתית שהיא חלופית לבית הוריו ומספקת לו את מכלול צרכיו ופועלת לשמירת טובתו, מיישמת את זכויותיו וכולי.

קארין אלהרר: בהתחלה זה היה רק לאומנה ועכשיו זה גם לתהליך.

מאיר כהן: את זה אני רוצה.

מאיר כהן: לא רק לאומנה אלא גם לתהליך.

קארין אלהרר: לא רק לאומנה אלא גם לתהליך שקודם.

<שמואל ברניקי: שאלה.

<שמואל ברניקי: ברגע שמתחיל תהליך אימוץ - - - עד רגע האימוץ?

<נורית גרינולד: לא.

<נורית גרינולד: ברגע שמתחיל תהליך אימוץ במשפחה מוכרת לצורך הליך האימוץ, היא כבר לא בתוך החוק הזה.

<שמואל ברניקי: יש תחום ביניים.

<נעה בן שבת: יש תחום ביניים שבעצם טעון הסדרה.

מאיר כהן: חברים, הילדים כבר יגדלו ויתגייסו לצבא והחוק הזה עדיין לא יעבור.

מאיר כהן: אנא מכם.

<נעה בן שבת: בסעיף 11, בסעיף (ה), יש שינוי.

<נעה בן שבת: "בלי לגרוע מהאמור בסעיף קטן (א), זכותו של ילד להביע את רצונו, רגשותיו, דעותיו ועמדתו בפני גורם מוסמך גם באמצעות אפוטרופוס לדין או עורך דין שמינה בית משפט".

<נעה בן שבת: זה לבקשת הסיוע המשפטי.

<נעה בן שבת: הסעיף הבא, סעיף 22, בדיון הקודם התייחסנו אליו.

<נעה בן שבת: לסעיף 23(ב), "השר באישור ועדת העבודה, הרווחה והבריאות של הכנסת רשאי לקבוע הוראות לעניין בקשות לרישיון אומנה ולחידושו, לרבות הפרטים שייכללו והמסמכים והאישורים שיצורפו אליהן, וכן הוראות לעניין שינוי רישיון אומנה או ביטולו".

<נעה בן שבת: זה רשות לקבוע ואם לא, אתם תקבעו את הדרך אבל אנחנו רוצים שכן תהיה דרך אחידה לבקשה לרישיון אומנה ושכן ייקבע הדבר בתקנות.

<נעה בן שבת: גם אם הוא לא נקבע, זה לא מונע את ביצועו של החוק.

<נעה בן שבת: בסעיף קטן (ג) יש הבהרה לגבי הנושא של בני זוג שאם אומנים.

<נעה בן שבת: מתברר שרישיון האומנה כולל את שני בני הזוג ולכן מוצע כאן להגיד: "היה למבקש בן זוג המתגורר עמו, לא תידון בקשתו אלא אם כן הוגשה הבקשה גם על ידי בן זוגו".

<נעה בן שבת: זאת אומרת, שניהם מגישים את הבקשה והבקשה משותפת ורישיון משותף ניתן להם.

<נעה בן שבת: בסעיף 24 יש תיקון בסעיף (א)(7): "יש בביתו מקום הולם שיש בו כדי לאפשר את התפתחותו התקינה והבריאה של ילד ואת מימוש זכויותיו לפי חוק זה".

<נעה בן שבת: מקום הולם לילד מאפשר התפתחות תקינה.

<נעה בן שבת: סעיף קטן (ג) מתייחס גם הוא לבני זוג: "נוסף על האמור בסעיף קטן (א), לא יינתן רישיון אומנה למבקש שיש לו בן זוג המתגורר עמו, אלא אם כן מתקיימים גם בבן הזוג התנאים למתן רישיון אומנה ורישיון אומנה יינתן אם לשני בני הזוג, וחבותם לפי חוק זה תהיה ביחד ולחוד".

<יצחק קדמן: שאלה.

<יצחק קדמן: יש סיטואציות רבות בהן מדובר באזרח ישראלי שבת זוגו עדיין לא קיבלה מעמד קבע בארץ.

<יצחק קדמן: הם עוברים את כל המבחנים האפשריים והיא מחכה לאישור להפוך לתושב קבע מתושב ארעי.

<יצחק קדמן: האם הכוונה היא כאן לפסול זוג כזה מלהיות משפחה אומנת?

<נעה בן שבת: במקרה כזה יש אפשרות בסעיף 25(ג) לקבל רישיון אומנה חריג.

<נעה בן שבת: הסיפה גם מזומנת כאן בירוק והיא אומרת: "אולם בנסיבות מיוחדות רשאי הממונה על רישוי אומנה, באישור המפקח הארצי על אומנה, בהסכמת ראש רשות האוכלוסין וההגירה או מי שהסמיכו לכך לתת למבקש רישיון אומנה חריג לפי סעיף זה אף אם לא התקיים בו התנאי שבסעיף 24(א)(1)".

מאיר כהן: זה עונה.

<נעה בן שבת: זאת יכולה להיות נסיבה חריגה.

<נעה בן שבת: זה יכול להתייחס לכל אחד מבני הזוג.

<יצחק קדמן: עוד שאלה.

<יצחק קדמן: סעיף 24(א)(2).

<יצחק קדמן: אני זוכר שיושב ראש הוועדה התנגד בשעתו לקבוע את הגיל כפי שמופיע כאן, גיל 56.

<נעה בן שבת: שם דובר על גיל אחר.

<נעה בן שבת: שם דובר על הפער בין הילד לבין ההורה.

<נעה בן שבת: זה ניקח מתוך חוק האימוץ, מתוך הסתכלות על אפשרות שהאומנה תהפוך לאימוץ.

<יצחק קדמן: אבל אם מלאו לו 56 הוא לא יכול להיות משפחה אומנת.

<נעה בן שבת: יש כן הגבלה אבל אני חושבת שגם כאן יש אפשרות לתת רישיון חריג.

<שלוה ליבוביץ: אפשר לחרוג מזה.

<נעה בן שבת: בסעיף קטן (ג) אליו התייחסנו יש תנאים שאומרים שאי אפשר לחרוג מהם.

<נעה בן שבת: התנאי של תושבות, שאחרי כן יש את השטר ושוברו בצדו, קראנו קודם את השובר שלו, שבסיפה אפשר להתגבר על הנושא של התושבות.

<נעה בן שבת: פסקה (4) מתייחסת ללקות נפשית או שעלולה לפגוע או מגבלה או מחלה שפוגעת ביכולת לשמש אומן.

<נעה בן שבת: פסקה (5) מתייחסת להתמכרות לסמים או לאלכוהול.

<נעה בן שבת: פסקה (6) מתייחסת לנושא של ההכנסה הקבועה.

<נעה בן שבת: פסקה (8) מתייחסת לנושא של הכרזה על קטין נזקק במשך שבע שנים שקדמו לכך.

<נעה בן שבת: פסקה (9) מתייחסת למינוי אפוטרופוס וגם ב-(9) יש אפשרות של החרגה.

<יצחק קדמן: אני רוצה להבין.

<יצחק קדמן: אתם עומדים על כך שהגיל 56 יהיה הגיל המקסימלי?

קארין אלהרר: לא.

קארין אלהרר: הם אומרים שאפשר לחרוג לזה.

<נעה בן שבת: ברישיון אומנה חריג אפשר לחרוג מכך.

קארין אלהרר: סעיף קטן (2) לא נכלל ברשימת המקרים שלא ניתן לחרוג מהם.

<דנה שני עצמון: סעיף (6) בסעיף 24, "הוא בעל הכנסה קבועה ומדובר בבני זוג".

<דנה שני עצמון: יש לנו הרבה אומנות קרובים.

<נעה בן שבת: באומנת קרובים יש לנו תנאים אחרים.

מאיר כהן: את היית בכל הדיונים גברתי?

<דנה שני עצמון: לא.

מאיר כהן: אולי מסתבר שיש לנו סעיף שמתייחס לאומנת קרובים וכך היית חוסכת מאתנו את הערתך.

מאיר כהן: מתייחסים לזה.

מאיר כהן: לכן החוקים כאן נתקעים, כי אנשים באים מדי פעם ומעירים הערות.

<עדי חן: בסעיף 24(9), לא בישיבה האחרונה אלא בישיבה אחת לפני האחרונה אמרתי שלא מונה לו אפוטרופוס, זה לא מדויק.

<עדי חן: אנחנו עדים בפרקטיקה להרבה מאוד מקרים, אדם עובר תאונת דרכים, תקופה מסוימת ממונה לו אפוטרופוס, הוא עובר ניתוח, הוא בקומה תקופה מסוימת, אז אחר כך הוא חוזר.

<עדי חן: כשאומרים לא מונה לו אפוטרופוס, זה רחב מדי.

מאיר כהן: שמענו.

מאיר כהן: היועצת המשפטית תכף תתייחס.

<עדי חן: ברשותכם, עוד הערה.

<נעה בן שבת: רגע, אבל את אומרת מונה לו אפוטרופוס.

<נעה בן שבת: בזמן שהוא בקומה, את רוצה שהוא יהיה אומן?

<עדי חן: לא.

<רונית אדלר: אני לא רואה בתנאים לרישיון את הנושא של אי הרישום הפלילי.

<נעה בן שבת: בסעיף 24(ב).

מאיר כהן: אפשר לחשוב שהתחלנו את החוק עכשיו.

מאיר כהן: אני מבקש, מעכשיו רק הערות שקשורות לסעיפים שאנחנו מדברים עליהם ואם מישהו לא ראה משהו, זה בגלל שהוא לא קרא את החוק.

מאיר כהן: אנא מכם.

מאיר כהן: אנחנו לא נבזבז זמן.

<נעה בן שבת: לגבי אומנת הקרובים.

<נעה בן שבת: בסעיף 38(ג)(3), יש לגבי קרוב משפחה ומופיעים שם התנאים עליהם אי אפשר לוותר.

<נעה בן שבת: אלה סעיפים קטנים (4) ו-(5).

<נעה בן שבת: לעניין קטין נזקק, תכף נגיע לזה, התקופה לגבי אומנת קרובים מקוצרת והיא רק לשלוש שנים.

<עדי חן: לסעיף 9, אולי הנוסח יהיה - - -

מאיר כהן: לא.

מאיר כהן: את לא תדברי יותר.

מאיר כהן: תודה.

<נעה בן שבת: אם את רוצה שלא יהיה ממונה אפוטרופוס, לא חל לגביו מינוי אפוטרופוס.

<עדי חן: לא.

<עדי חן: בעת המינוי לא מונה כי המשפט הזה מתייחס לעבר.

קארין אלהרר: אין לו אפוטרופוס, בהווה.

קארין אלהרר: אין לו.

קארין אלהרר: לא מונה לו עכשיו אפוטרופוס.

מאיר כהן: בזה זה נסגר.

<נעה בן שבת: אנחנו בסעיף 25(ב).

<נעה בן שבת: אנחנו מדברים על כך שרישיון אומנה חריג ניתן לילד מסוים.

<נעה בן שבת: זאת אומרת, צריך בנסיבות העניין.

<נעה בן שבת: אנחנו רואים את הילד, רואים את האומן.

<נעה בן שבת: את פסקה (ג) הקראנו.

<עדי חן: אפשר להעיר הערה קטנה לגבי פסקה (ג)?

מאיר כהן: לא.

<נעה בן שבת: סעיף 26.

<נעה בן שבת: בפסקה (ב) אנחנו מדברים על הבהרה.

<נעה בן שבת: חוות הדעת נוגעת להתאמת המבקש לשמש אומן וזה יכול להתייחס לילד מסוים או באופן כללי.

<נעה בן שבת: חוות הדעת מועברת למפקח לשם בדיקתה.

<נעה בן שבת: סעיף 30, רישיון האומנה.

<נעה בן שבת: בסעיף 30(א), האפשרות לבטל רישיון אומנה יכול להיות גם למי שעדיין לא קיבל ילד לאומנה, כך שזה לא רק אומן אלא למי שבידו רישיון אומנה.

<נעה בן שבת: סעיף 31(ה).

<נעה בן שבת: אנחנו מבקשים להוריד את הפסקה מאחר ויש הוראה בסעיף שמירת הזכויות ושמירת הדינים והיא מתייחסת לכך.

<נעה בן שבת: שוב, החוק הזה מתייחס לילד כהגדרתו בחוק הזה.

<נעה בן שבת: בסעיף 32(4) הוספה הגדרה: "במשפחת האומנה יתגוררו בו זמנית לכל היותר חמישה ילדים באומנה".

<נעה בן שבת: סעיף 33(ג)(1)(ה).

<נעה בן שבת: אנחנו מוסיפים כאן את סיום האומנה של ילד בעקבות הבקשה של האגודה לזכויות האזרח שביקשה להוסיף שהזכות של הוריו של ילד תתייחס גם לנושא של סיום אומנה או שינוי מהותי באומנה ויקבלו על כך הודעה.

<משכית בנדל: אפשר להתייחס לסעיף הזה?

מאיר כהן: לא.

מאיר כהן: קיבלנו את הבקשה.

<משכית בנדל: לעניין אחר לחלוטין.

<משכית בנדל: אנחנו ממתינים לתשובה לגבי עניין שעלה בדיונים עם משרד הרווחה ועם היועצת המשפטית של הוועדה בכל הנוגע לנסיעות של ההורים לבקר את ילדם ולביקורים על פי תכנית הטיפול.

<משכית בנדל: אנחנו עדיין ממתינים לתשובה בעניין הזה.

<שלוה ליבוביץ: את ההורה מממנת המחלקה לשירותים חברתיים.

<שלוה ליבוביץ: את הסעת הילד מממנת האומנה.

<משכית בנדל: כן, אבל המחלקה לשירותים חברתיים זה סעיף כללי, אם יש תקציב או אין תקציב.

<משכית בנדל: בפועל זה לא ניתן.

<שלוה ליבוביץ: קודם כל, זה לא מדויק מה שאת אומרת.

<שלוה ליבוביץ: ניתנים וילדים מקבלים.

<שלוה ליבוביץ: אני לא אומרת שיש את הכיסוי של המחלקה אבל יש חלוקה מאוד ברורה.

<שלוה ליבוביץ: האומנה אחראית להסעת הילד.

מאיר כהן: גברתי, זה ברור.

מאיר כהן: הייתי ראש עיר ואני מכיר את זה.

מאיר כהן: לא נחזור על זה.

מאיר כהן: תודה.

<נעה בן שבת: סעיף 33(ה)(1)(ד) מפרט מה צריך להיכלל בהסכם.

<נעה בן שבת: רק הבהרה: "הגבלות שחלות על סמכויות ההורים לפי הוראות בית משפט בעת שהילד שוהה אצלם".

מאיר כהן: מוסיפים את לפי הוראות בית משפט.

<נעה בן שבת: כן.

<נעה בן שבת: בפסקה (ה), פסקת משנה, נאמר "ברשות המקומית בה הם מתגוררים".

<נעה בן שבת: אלה כמובן הורי הילד מול הרשות המקומית שלהם, מול המחלקה לשירותים חברתיים אצלם.

<נעה בן שבת: בפסקה (4), גם כן לפי בקשת האגודה לזכויות האזרח, מוצע להוסיף: "עותק מההסכם ובכלל זה הארכותיו והתאמות בו, יימסר להורים".

<נעה בן שבת: סעיף 34(א).

<נעה בן שבת: אנחנו דיברנו על אומנה חסויה ויש כאן הצעה – גם היא של האגודה לזכויות האזרח – לקבוע מה הטעמים לחסות אומנה.

<נעה בן שבת: "אומנה חסויה היא אומנה שפרטים מזהים הנוגעים למקום המגורים או לעניינים אחרים הקשורים לה חסויים מפני הורי הילד המושם בה או מפני גורמים אחרים שקבע הגורם כאמור בסעיף קטן (ב) בשל סכנה שנשקפת לילד או למשפחת האומנה מחשיפת פרטים מזהים או בשל טעמים מיוחדים שיירשמו ובשים לב להשלכות קביעת חסיון האומנה על להקשר שבין ההורים לילדם ועל הסיכויים לחזרת הילד לבית הוריו".

<נעה בן שבת: זה כדי למנוע מצב שעצם החיסוי גורם לפגיעה בקשר עם ההורים.

<נעה בן שבת: סעיף קטן (ב): "קביעת חסיון משפחת האומנה והאנשים שמפניהם תהיה חסויה תיעשה על ידי בית משפט, ועדת אבחן או בהסכמת הורי הילד".

<נעה בן שבת: אלה שני סעיפים בהם היו שינויים מהותיים.

<נעה בן שבת: בסעיף קטן (ה) באותו עמוד: "הוראות סעיף 43(ד) ו-(ה) לא יחולו על אומנה חסויה אם לדעת מנחה האומנה שמונה לילד יש חשש שהפעולות שיש לנקוט לפי הסעיף האמור עלולות לפגוע בחסיונה של משפחת האומנה".

<נעה בן שבת: סעיף 35.

<נעה בן שבת: מדובר על אפוטרופסות.

<נעה בן שבת: ההצעה היא למחוק את סעיף קטן (א) ולכן תישאר לנו בסעיף 35 ההוראה האומרת: "הוראות סעיפים 31 ו-33 לא יחולו לגבי הורה שאפוטרופוסטו נשללה, ולגבי הורה שאפוטרופסותו הוגבלה – יחולו לגביו בהתאם למידה שבה הוגבלה אפוטרופסותו, והכול אם לא נקבע אחרת בתכנית טיפול או בהחלטת בית משפט".

<נעה בן שבת: הסעיף הבא שצריך לעבור עליו הוא סעיף 36(א)(5).

<נעה בן שבת: גם כאן זה לפי בקשת האגודה לזכויות האזרח.

<נעה בן שבת: הם ביקשו לדבר על כך שכאשר אנחנו מדברים על "מאפייני הקשר של הילד עם הוריו ומשפחתו - זה חלק מתכנית הטיפול - דרכיו ותדירותו לרבות האמצעים שיש לנקוט כדי לסייע להורים ביצירת תנאים שיאפשרו את שמירת הקשר הרציף עם ילדם ואת חזרת הילד לביתם, והכול בהתאם למטרות תכניות הטיפול".

<נעה בן שבת: יכול להיות שיש תכנית טיפול להורה.

<נעה בן שבת: אנחנו מביאים בחשבון את האפשרות הזאת שתהיה גם תכנית טיפול להורה.

<נעה בן שבת: הגורם המוסמך מכין את תכנית הטיפול לגבי הילד.

<משכית בנדל: אם אפשר להתייחס לסעיף הזה.

<משכית בנדל: אני מהאגודה לזכויות האזרח.

מאיר כהן: שינינו בהמשך להערותיכם.

<משכית בנדל: אבל זה לא עונה על הרציונל שאנחנו הצענו.

<משכית בנדל: למעשה היום אין חובה לקבוע תכנית טיפול להורה.

<משכית בנדל: אנחנו חושבים שצריך להיות כאן סעיף מפורש שאומר שתיקבע תכנית טיפול להורה.

<שלוה ליבוביץ: לא בחוק הזה.

<משכית בנדל: זה לא קיים בשום חוק.

<משכית בנדל: למעש, מניסיון בשטח, ברגע שילד מוצא למשפחת אומנה או למסגרת חוץ ביתית אחרת, אני לא אגיד תמיד אבל אני אגיד במרבית המקרים, אין טיפול בהורים.

מאיר כהן: את טועה, אבל בסדר גמור.

מאיר כהן: את צודקת ולו בגלל שגם לשני הורים מכל אלף אין טיפול, זה נכון.

<משכית בנדל: לא אדוני.

<משכית בנדל: זה במרבית המקרים.

<נורית גרינולד: אדוני, זאת בדיוק הסיבה שהכנסנו כאן את העניין הזה.

<נורית גרינולד: קודם כל, חלק מהעקרונות שקבועים בחוק, ומוזכר מספר פעמים, זאת זכותו של הילד להתגורר בבית הוריו.

<נורית גרינולד: פועל יוצא מהדבר הזה הוא שהוצאה לאומנה או בהקשר הזה לכל מסגרת חוץ ביתית אחרת, אבל בהקשר שלנו ההוצאה לאומנה, היא הוצאה שהמטרה שלה היא שילד ישוב להוריו.

<נורית גרינולד: כפועל יוצא מזה, אלה כמובן השירותים ומכלול התמיכה שצריכים לקבל ההורים הביולוגיים.

<נורית גרינולד: עקב הערת האגודה, אנחנו הכנסנו כאן, לא רק זה שלפעמים צריכים לכתוב תכנית טיפול אלא שחלק בלתי נפרד מההסתכלות על הקטין, זאת תכנית להורים.

<נורית גרינולד: לכן הכנסנו את התיקון הזה.

מאיר כהן: תודה רבה.

מאיר כהן: אני מפסיק כאן את הדיון.

מאיר כהן: ממשיכים.

<נעה בן שבת: סעיף 36(א)(8) מדבר על "קביעת הגורמים האחראים לביצוע כל אחת מהפעולות שיש לבצע כחלק מתכניות הטיפול בילד ובהוריו ודרכי התיאום ביניהם".

<נעה בן שבת: סעיף 38(ג)(3).

<נעה בן שבת: אנחנו מדברים על אמנת קרובים.

<נעה בן שבת: כבר הזכרנו את זה.

<נעה בן שבת: "הממונה על רישוי אומנה רשאי, לפי המלצת מפקח ועל פי חוות דעת של מנחה אומנה לתת רישיון אומנה זמני, שתוקפו לא יעלה על שישה חודשים, לקרוב משפחה של ילד המתגורר אצלו והגיש בקשה לרישיון אומנה, ובלבד שמתקיימים בו התנאים שבסעיף 24(א)(4) ו-(5), לא מתקיים בו התנאי שבסעיף 24(ב), וילדו לא הוכרז קטין נזקק כמשמעותו בסעיף 2 לחוק הנוער או שבמועד הגשת בקשתו למתן רישיון אומנה חלפו שלוש שנים לפחות מתום הכרזה כאמור".

<נעה בן שבת: כאן יש גם קיצור וגמישות מבחינת המועדים.

<נעה בן שבת: סעיף 39, הוצבע.

מאיר כהן: אני מציע שנצביע על כל הסעיפים שעברנו עד עתה.

<נעה בן שבת: יש גם רביזיה.

מאיר כהן: תפרסמו את זה ונעשה את זה בעוד חצי שעה.

<נעה בן שבת: סעיף 40.

<נעה בן שבת: גם כאן יש תיקון בהתאם לבקשת האגודה לזכויות האזרח.

מאיר כהן: יש למישהו התנגדות עקרונית שאנחנו נפרסם עכשיו את הרביזיה כך שנוכל היום להצביע ולסיים?

מאיר כהן: אין התנגדות.

מאיר כהן: מצוין.

מאיר כהן: על פי התקנון, לפני שאנחנו מצביעים על רביזיה, אנחנו צריכים לחכות חצי שעה.

מאיר כהן: אנחנו נפרסם את זה, נחכה חצי שעה, נחזור ונצביע על הכול.

מאיר כהן: בינתיים נמשיך עם שאר הסעיפים כדי שהיום נסיים את החוק.

מאיר כהן: האגודה לזכויות האזרח, אני מקווה את לא כועסת וכי הכול בסדר.

מאיר כהן: נכון?

<משכית בנדל: אני מאוכזבת, אבל לא כועסת.

<נעה בן שבת: סעיף 40.

<נעה בן שבת: במקרה של סיום אומנה לבקשת משפחת האומנה, לפי בקשת האגודה לזכויות האזרח, מדובר על כך ש"מנחה האומנה יידע את המחלקה לשירותים חברתיים ברשות המקומית בה מתגוררים הורי הילד שתחויב להודיע להוריו כאמור ועניינו של הילד יובא לדיון בפני הגורם המוסמך".

<נעה בן שבת: סעיף 41.

<נעה בן שבת: אותו סוג של תיקון.

<נעה בן שבת: במקרה של הוצאת ילד בדחיפות ממשפחת האומנה, מיידעים את "המחלקה לשירותים חברתיים ברשות המקומית שבה מתגוררים הורי הילד שתחויב להודיע להורי הילד בתך זמן סביר".

<נעה בן שבת: סעיף 43.

<נעה בן שבת: דנו בסעיף.

<נעה בן שבת: התיקונים שמסומנים כאן בצהוב, אלה תיקונים שנעשו לאחר ההצבעה הראשונית על הסעיף אבל כבר הסברנו אותם.

<נעה בן שבת: אולי נחזור ונסביר.

<נעה בן שבת: אנחנו מדברים על סמכויות האומן.

<נעה בן שבת: למעשה, עקרונית הן אושרו כפי שמצוין בצד.

<נעה בן שבת: הדברים שמסומנים בצהוב אושרו עקרונית.

<נעה בן שבת: מדובר באפשרות של האומנים לתת הסכמה וגם לאשר את פעולות הילד ולייצגו בעניינים הנוגעים לחיי היום יום של הילד, בעניינים המנויים בתוספת הראשונה, וגם יכולים לנקוט בהליכים משפטיים למיצוי זכויותיו של הילד בעניינים האמורים למעט בהליכים נגד הורי הילד.

<נעה בן שבת: התיקון בסעיף קטן (ד) אומר שבעניינים המפורטים ובייצוג בהליכים משפטיים, אז יש חובה ליידע את הורי הילד ואם יש התנגדות לכך, בסעיף קטן (ה)(2), האומן לא אמור לנקוט בהליכים האלה.

<נעה בן שבת: בסעיף קטן (ו) אנחנו אומרים ש"אומן לא יהיה מוסמך לתת הסכמה בעניינים שמפורטים בתוספת השנייה ובענייני מעמד אישי, לרבות אימוץ".

<נעה בן שבת: יש לנו תוספת, סעיף קטן (ו1).

מאיר כהן: מי ביקש את התוספת?

<נעה בן שבת: נדמה לי שמר ברניקי העלה את הנושא הזה של ריטלין, אבל זה לא חייב להיות רק ריטלין אלא מקרים של טיפולים רפואיים.

<נעה בן שבת: (ו1) מצא מנחה אומנה, על סמך חוות דעת רפואית, כי ילד זקוק בהקדם לטיפול בעניין כאמור בפרט 4 או 5 בתוספת השנייה, ולא התקבלה הסכמת הורה הילד על אף מאמצים סבירים שנקט מנחה האומנה, בתוך זמן סביר ולא יאוחר מ-45 ימים ממועד חוות הדעת הרפואית, וסבר מנחה האומנה כי דחיית הטיפול עד לקבלת הסכמת ההורה אינה לטובת הילד, יפעל בהקדם האפשרי להבאת העניין בפני עובד סוציאלי לפי חוק הנוער (טיפול והשגחה) או עובד סוציאלי לפי חוק הסעד (טיפול במפגרים) כדי שזה ישקול פנייה לקבלת החלטת בית משפט בעניין.

<שמואל ברניקי: לא עובד סוציאלי.

<נעה בן שבת: אתם אומרים לא עובד סוציאלי אלא יפנה למחלקה לשירותים חברתיים, במקום העובדים הסוציאליים.

<נעה בן שבת: "יפעל בהקדם האפשרי להבאת העניין בפני המחלקה לשירותים חברתיים ברשות המקומית בה מתגוררים הורי הילד".

<יצחק קדמן: הסעיף הזה הוא סעיף אנמי מאוד, בעייתי מאוד וארוך מדי.

<יצחק קדמן: סיטואציה מהחיים.

<יצחק קדמן: בא בית הספר, למרות שהוא לא אמור לעשות את זה, ואומר שאם אתם לא נותנים לילד הזה ריטלין, אנחנו נמשיך להשעות אותו שלוש פעמים בשבוע.

<בלה רדונסקי: אנחנו לא אומרים את זה.

<יצחק קדמן: שמענו.

<יצחק קדמן: את בוודאי לא אומרת את זה אבל אני יכול להראות לך כמה אומרים את זה למרות שזה לא בהתאם להוראות חוזר מנכ"ל.

<יצחק קדמן: לתת 45 ימים ואחר כך ישקול.

מאיר כהן: חוזר מנכ"ל אומר שאין דבר כזה ואני אומר לך שאין דבר כזה.

מאיר כהן: אם יש מנהל או מורה שאומר את זה, הוא מובא לבירור עד כדי השעיה.

מאיר כהן: אין דבר כזה להשעות תלמיד בגלל שלא נותנים לו ריטלין.

מאיר כהן: לא קיים.

<יצחק קדמן: לא, לא בגלל זה משעים אותו.

<יצחק קדמן: זה מה שאמרת.

<יצחק קדמן: משעים אותו בגלל שהוא מתנהג ועושה בעיות בהתנהגות.

מאיר כהן: יש חוזר מנכ"ל מאוד ברור שאומר למה מותר ולמה אסור להשעות תלמיד.

<יצחק קדמן: אני מכיר את חוזר מנכ"ל ואני מכיר גם את המציאות.

<יצחק קדמן: אני אומר שוב שכל מה שאני מעיר כאן זה שמשך הזמן, טווח הזמן, הוא ארוך מדי.

<יצחק קדמן: מדובר על מקרה שבו רופא רשם, אחרי שבדק את הילד, רופא מומחה בדק את הילד והמליץ.

<יצחק קדמן: זה לא יכול להיות שכל התהליך הזה יימשך חודשים.

<בלה רדונסקי: אתה מתכוון לכך שלפעמים יש צורך בוויסות תרופתי כדי שילד יוכל לחזור למוסד החינוכי ואז 45 ימים מהווים זמן רב?

<יצחק קדמן: זה 45 ימים רק כדי שהוא ישקול.

<יצחק קדמן: תוך 45 ימים הוא יודיע.

<בלה רדונסקי: אני מסכימה שזה הרבה זמן.

<יצחק קדמן: תעבור שנה שלמה.

<יצחק קדמן: אי אפשר שהליך כזה יימשך חודשים.

<יצחק קדמן: בינתיים יש לנו ילד שזועק לעזרה.

<בלה רדונסקי: לזה אני מסכימה אבל לא לכך שבית ספר אומר לקחת ריטלין.

מאיר כהן: אני חושב ש-45 ימים זה בסדר ואנחנו צריכים להסתפק בזה.

<נורית גרינולד: מה שעומד בבסיס העניין, זה נכון שהטריגר לדיון היה ריטלין אבל הדברים בהקשר הזה הם הרבה יותר מורכבים.

<נורית גרינולד: מדובר במצבים בהם יש מחלוקת לגבי הטיפול בילד.

<נורית גרינולד: נכון שאנחנו מדברים על מצבים בהם דברים מגובים כמובן במסמכים רפואיים אבל כל הרעיון שעומד בבסיס האומנה זה לנסות – וזאת רוח הדברים כאן – ולמנוע מצבים בהם אנחנו צריכים להתדיין ולנקוט בצעדים – בהקשר הזה בדרך כלל הסירוב הוא של ההורים הביולוגיים – מול הורים ביולוגיים ולנסות להגיע לדברים בהסכמה.

<נורית גרינולד: לכן עדיין היום קיימים הליכים משפטיים אחרים בהם אפשר לכפות טיפול, אפשר לבקש הוראות בית משפט לטיפול בניגוד להסכמת הורה.

<נורית גרינולד: זה לא פוגע בדבר הזה.

<נורית גרינולד: כל מה שזה אומר זה החיבור.

<נורית גרינולד: להפך, זה אמור לקצר את הטווח ושמענו כאן שדברים נמרחים הרבה מאוד זמן ולא מובאים לאיזושהי צומת.

מאיר כהן: לכן יש 45 ימים.

<נורית גרינולד: כן.

<נורית גרינולד: אנחנו עושים חיבור.

<נורית גרינולד: לא חייבים להמתין את 45 הימים האלה.

<נורית גרינולד: זה לא מינימום של 45 ימים אלא שהרעיון הוא שצריך לפעול להביא את העניין.

<נורית גרינולד: כאן יש חיבור בין מנחה האומנה למחלקה לשירותים חברתיים כדי שזה לא ייפול בין הכיסאות.

<נורית גרינולד: הרעיון הוא ליצור את הצומת הזאת ולא למנוע מצבים בהם צריך לפעול יותר מהר.

מאיר כהן: תודה רבה.

מאיר כהן: ממשיכים.

מאיר כהן: נועה

<נעה בן שבת: סעיף 44.

<נעה בן שבת: הוועדה הצביעה עליו.

מאיר כהן: סעיף 44 אושר?

מאיר כהן: אני חושב שאנחנו אישרנו רק את סעיף 46 אבל לא את 44 ו-45.

<יצחק קדמן: סעיף 44 אושר.

<יצחק קדמן: היו לנו עליו הרבה דיונים והוא אושר.

מאיר כהן: כן.

מאיר כהן: נכון.

מאיר כהן: גם סעיף 46 אושר.

מאיר כהן: אני מבקש לעבור לסעיף 47.

<נעה בן שבת: סעיף 47(ב).

<נעה בן שבת: היה כאן מיעוט של אומנת חירום כאמור בסעיף ח' ואנחנו אומרים לתקופה שלא תעלה על 14 ימים.

מאיר כהן: את סעיף 48 אישרתם?

<נעה בן שבת: את סעיף 48 אישרנו.

<נעה בן שבת: בסעיף קטן (ב), מה שמסומן בצבע, בלי לגרוע מזכות הורי הילד לפי כל דין לקבלת מידע, זה היה בהמשך להערה שהושמעה כאן והתקבלה בדיון.

<נעה בן שבת: אנחנו בסעיף 49(א)(2).

מאיר כהן: זה ברביזיה.

<נעה בן שבת: כן.

<נעה בן שבת: זה בין הסעיפים שכבר הוצבעו.

<נעה בן שבת: יש כאן התייחסות לתנאים של הגוף המפעיל.

<נעה בן שבת: פסקה (2) דיברה על מצב שהוכרז כפושט רגל ואנחנו מדברים עכשיו על נושא התאגיד - "התאגיד לא החליט על פירוקו מרצון".

קארין אלהרר: למה מחקתם את הרישה?

<נעה בן שבת: מחקנו את הרישה כי הגוף המפעיל הוא התאגיד.

<נעה בן שבת: השאלה אם אנחנו צריכים להתייחס גם למנהל הגוף המפעיל שהוא לא הוכרז כפושט רגל.

קארין אלהרר: אבל זה תמיד מתאגד.

קארין אלהרר: זה אף פעם לא מנהל שעומד בפני עצמו.

<נעה בן שבת: יכול להיות שהתאגיד עצמו לא פושט רגל אבל המנהל שעומד בראשו הוא כן פושט רגל.

קארין אלהרר: אבל התאגיד הוא זה שעומד מול הילדים.

<נעה בן שבת: התאגיד עומד מול הילדים.

מאיר כהן: לא המנהל עומד בפני הילדים.

<נעה בן שבת: אנחנו נוריד כאן את הרישה הזאת, "התאגיד לא החליט על פירוקו מרצון".

<נעה בן שבת: בסעיף קטן (3), חשש לניגוד עניינים.

<נעה בן שבת: הוא כן מתייחס לגוף המפעיל, לתפקידי הגוף המפעיל, אבל גם לתפקיד אחר של מנהל התאגיד או בעל שליטה בו בהתייחס לשני המצבים, גם למנהל וגם לבעל השליטה בו.

<נעה בן שבת: סעיף 49(ב) בעמוד 31 הוקרא דאבל יש לנו כאן תיקונים לגבי הנושא של אבטחת מידע.

<נעה בן שבת: "אם יש אפשרות שבתקופת ההתקשרות ישמור התאגיד מידע שהגיע לידיו לפי חוק זה במאגר מידע כמשמעותו בחוק הגנת הפרטיות – יציג התאגיד חוות דעת של מומחה לאבטחת מידע המאשרת כי מערכות החומרה והתוכנה שישמשו את מאגר המידע מהימנות ועומדות בהוראות הדין בעניין אבטחת מידע, ובכלל זה הגנה על שלמות המידע והגנה על המידע מפני חשיפה, שימוש או העתקה, והכול ללא רשות כדין, מקנות רמה סבירה של זמינות ואמינות ומעניקות הגנה נאותה מפני חדירה, שיבוש, הפרעה או גרימת נזק למחשב או לחומר מחשב כהגדרתם בחוק המחשבים, התשנ"ה-1995".

<נעה בן שבת: בפסקה (7) יש תיקון שמוצע לפי בקשת האגודה שנשמעה בוועדה והוועדה קיבלה את הערתה: "בחמש השנים שקדמו למועד ההתקשרות לא הופסקה התקשרות של התאגיד או בעל שליטה בו או מנהלו עם משרד ממשלתי או גוף ציבורי אחר, בנסיבות שמפאת מהותן או חומרתן אין זה ראוי לדעת המפקח הארצי על האומנה כי התאגיד ישמש גוף מפעיל".

<נעה בן שבת: תצטרכו לברר האם הופסקה התקשרות ואם הופסקה ההתקשרות גם עם בעל השליטה או מנהל, לא תוכלו להתקשר עם גוף מפעיל.

מאיר כהן: גברתי, הנוסח מקובל עליך?

<משכית בנדל: כן.

<נעה בן שבת: בסעיף קטן (ב), לפי בקשה של מוטי רנד, נבהיר שהגוף המפעיל הוא לא עושה תפקידי פיקוח.

<נעה בן שבת: "מינוי מנחי אומנה והדרכת אנשי הצוות המקצועי, לרבות מנחי האומנה, לפי הוראות המפקח הארצי על האומנה ובקרה על פעולתם".

<נעה בן שבת: לא מדובר על פיקוח אלא על בקרה.

<נעה בן שבת: לסעיף 49(ה) בעמוד 33.

<נעה בן שבת: הבהרנו בדיון הקודם שאנחנו מוסיפים את באישור ועדת העבודה, הרווחה והבריאות של הכנסת.

<נעה בן שבת: למרות שזה בעצם מידע מאוד טכני אבל הנושא הזה הוסף כאן.

<נעה בן שבת: לסעיף 49(י): "על אף האמור בחוק חובת המכרזים, התשנ"ב-1992, פורסם מכרז לפי אותו חוק להתקשרות עם גוף מפעיל לפי הוראות פרק זה, ולאחר שקלול התוצאות קיבלו שתי הצעות או יותר תוצאה משוקללת זהה שהיא התוצאה הגבוהה ביותר, ואחת מן ההצעות היא של תאגיד שהוא מוסד ללא כוונת רווח כהגדרתו בחוק מס ערך מוסף, התשל"ו-1975, תיבחר ההצעה האמורה כזוכה במכרז".

<נעה בן שבת: אנחנו מדברים על מצב של שקילות ורק במצב הזה של השקילות, יינתן משקל לנושא של המלכ"ר.

<נעה בן שבת: יושב ראש הוועדה סבר שלמלכ"ר יש בכל זאת ערך מוסף לצורך העניין.

<נעה בן שבת: לפסקה (יא)(1): "גוף מפעיל יודיע בכתב על כוונתו להפסיק התקשרות עם המשרד או לא לחדשה שישה חודשים לפחות לפני המועד שבו יפסיק את מתן השירותים לפי ההתקשרות".

<נעה בן שבת: זאת בקשת הוועדה, לתת הודעה מוקדמת, העברת התיקים, העברת הטיפול בילדים, נושא שצריך להיערך לו.

<נעה בן שבת: לפסקה (יא)(2): "גוף מפעיל אינו רשאי להעביר את פעילותו או להמחות את זכויותיו או חובותיו לפי חוק זה לאחר אלא בהסכמת המשרד ועד להתקשרות המשרד עם גוף מפעיל אחר ובלבד שהעברה או המחאה כאמור תהיה לתקופה שלא תעלה על 12 חודשים".

<נעה בן שבת: זה היה חשוב ליושב ראש הוועדה והוא ביקש שאם אנחנו עושים העברה כזאת, היא תהיה רק למקרה של עד העברה והיא תהיה מוגבלת בזמן.

<נעה בן שבת: לפסקה (יב): "אין בהוראות סעיף זה כדי לגרוע מזכות הנתונה למשרד לפי דין או הסכם להפסיק את ההתקשרות, לבטלה, לסייגה או להתנותה".

<נעה בן שבת: שוב, זה נובע מכך שיש לנו שתי מערכות, מערכת התקשרות ומערכת בחוק.

<נעה בן שבת: סעיף 49, הוצבע.

<נעה בן שבת: לסעיף 51(ב)(6).

<נעה בן שבת: זאת אותה הוראה שהזכרנו קודם לכן.

<נעה בן שבת: אנחנו מדברים על תפקידי המפקח.

<נעה בן שבת: בין השאר "מתן הנחיות לתיקון ליקויים שנמצאו בעקבות תלונות הורי הילדים או משפחת האומנה לעניין הפרת ההוראות לפי חוק זה או בעקבות תלונות שהתקבלו ממנגנון בירור התלונות ופיקוח ובקרה על תיקון הליקויים שנמצאו".

<נעה בן שבת: המפקח הוא הכתובת לתלונות האלה של הורי הילדים ושל משפחות האומנה.

<נעה בן שבת: סעיף 56.

<נעה בן שבת: הקראנו את הנושא הזה של מנגנון בירור התלונה.

<נעה בן שבת: נושא אחד שנשאר פתוח זה הנושא של אופן מינוי הממונה על התלונות.

<נעה בן שבת: לא הצבענו על הסעיף.

<נעה בן שבת: בסעיף 56, יש לנו שני סעיפים קטנים.

<נעה בן שבת: יש תיקון בסעיף קטן (א) וסעיפים חדשים (א1) ו-(ה1).

<נעה בן שבת: למעשה כבר הקראנו את הסעיף והמחלוקת שנשארה כאן היא לגבי איך ממנים את הממונה על התלונות.

<נעה בן שבת: כרגע מדובר על כך שהשר הוא זה שממנה את הממונה על התלונות.

<נעה בן שבת: הצעה אחת שעלתה כאן

<נעה בן שבת: מהסיוע המשפטי היא שזה יהיה באישור הוועדה הזאת.

<נעה בן שבת: הצבענו על הקשיים.

<נעה בן שבת: מצד אחד מצדנו תקדימים למינויים באישור ועדה אבל אני לא בטוחה שאלה אותם מקרים.

<נורית גרינולד: עשינו כרגע שוב בירור.

<נורית גרינולד: אולי בישארה יתייחס.

<בישארה פראן: אנחנו כן רוצים להגיב, גם על זה וגם על התנאים.

מאיר כהן: אתה רוצה להגיב או אתה רוצה להציע?

<בישארה פראן: שני דברים.

<בישארה פראן: האחד, הערה לנוסח שלא הצלחתי לומר אותה קודם לגבי הנושא של שופט בדימוס.

<בישארה פראן: בחקיקות שבדקתי, זאת בדרך כלל כשירות של שופט ולא רק שופט בדימוס כי זה יותר גמיש וזה גם יכלול שופט בדימוס.

<בישארה פראן: זה לשיקולכם.

<נעה בן שבת: הרעיון של שופט בדימוס שהיה שופט נוער.

<נעה בן שבת: מי שהיה שופט נוער, זה היה הרעיון של המועצה לשלום הילד.

<נעה בן שבת: אנחנו לא כללנו משפטן בין הכישורים הדרושים.

<נעה בן שבת: כללנו עובד סוציאלי, פסיכולוג ופסיכיאטר.

מאיר כהן: המועצה לשלום הילד, אתם בעצם מפקיעים את זה שהשר ימנה?

<יצחק קדמן: לא.

<יצחק קדמן: אנחנו מדברים על מי רשאי להתמנות או מי כשיר להתמנות.

מאיר כהן: השר ממנה באישור הוועדה?

<בישארה פראן: לא.

<בישארה פראן: השר ממנה לפי חוק שירות המדינה (מינויים).

מאיר כהן: אתם מציעים שופט נוער בדימוס.

<יצחק קדמן: כן.

<יצחק קדמן: או שופט נוער בדימוס.

<קריאה: כשיר להתמנות.

<משכית בנדל: לא.

<בישארה פראן: אני מציע את זה כנקודה אחת כי זה יותר גמיש - כשירות של שופט נוער – וזה גם כולל בתוכו שופט בדימוס.

<בישארה פראן: זה לשיקולכם ואני לא מתערב אלא שאנחנו מציעים כמה שיותר להיות גמישים מבחינת תנאי הסף ולא תמיד להקשיח אותם.

<בישארה פראן: אני מבין את השיקולים שלכם.

<בישארה פראן: באשר למינוי לגופו.

<בישארה פראן: כפי שאמרתי טרם כניסת יושב הראש המחליף, אמרתי שחוק שירות המדינה (מינוים), הוא המנגנון לקליטת עובדי מדינה בשירות.

<בישארה פראן: זה גם בא למנוע פוליטיזציה ולשמור על שירות ציבורי מאוד מקצועי ולעמוד מאחורי זה.

<בישארה פראן: הפיקוח שמבקשים – ועולה תוך כדי הדיון – לא מוסיף ולא גורע מבחינת השגת המטרה.

<בישארה פראן: צריך להבחין מה המטרה אותה אנחנו רוצים להשיג.

<בישארה פראן: גם חברי הכנסת, גם יושב ראש הוועדה, אמרו שהם רוצים עצמאות.

<בישארה פראן: עצמאות אפשר להשיג בחוק עצמו על ידי קביעה, שהמרות של הממונה תהיה רק לחוק ורק למטרות שהוצגו.

<קריאה: זה כתוב.

<בישארה פראן: לקבוע כל מיני הוראות נוספות מבחינת המעטפת של מינוי, לא מינוי וסיום תלונה, זה לא בהכרח יוסיף או יגרע מהעצמאות שלו.

<בישארה פראן: תמיד יש בקרות בין מנהלים לבין עובדים אבל כל המנגנונים האלה, לא בהכרח משיגים את המטרה של העצמאות כשלעצמה.

<בישארה פראן: יש לו את העצמאות, יש לו את החוק, הוא פועל לפי החוק, הוא לא כפוף מבחינת שיקול דעת והוא מקצועי לכל דבר ועניין.

<יצחק קדמן: באיזה מדינה אתה חי?

<בישארה פראן: כדוגמה, נציבת תלונות על הפרקליטים.

<בישארה פראן: זה עוד לא עוגן בחוק.

קארין אלהרר: אני אפנה אותך למכתב של שי ניצן.

<בישארה פראן: כל המערכות הן דינמיות.

מאיר כהן: עד היום זה לא עובד.

<בישארה פראן: אלה מערכות דינמיות וזה גם מקרה טוב שמעלה את האפשרויות שגם אם זה מעוגן בחוק או לא מעוגן בחוק, על סיום העסקה של הבן אדם או על הלחצים שמופעלים עליו.

מאיר כהן: תודה.

מאיר כהן: משרד הרווחה.

<נורית גרינולד: אני רוצה להזכיר.

<נורית גרינולד: בדיון האחרון בו אדוני היה יושב הראש, אנחנו עשינו שיעורי בית והצענו כאן מנגנון שלדעתנו עונה על האיזונים הנדרשים.

<נורית גרינולד: בעקבות הצעת המועצה לשלום הילד הוכנס כאן שופט בדימוס ולא אדם שכשיר להיות שופט כי מבחינת הפרסונה הרעיון היה שזה יהיה אדם ששימש כשופט.

מאיר כהן: אני לגמרי מסכים.

מאיר כהן: מותר להביע את דעתי כיושב ראש הוועדה?

מאיר כהן: אני מסכים עם המועצה לשלום הילד.

מאיר כהן: אני מסכים עם הדרישה הזאת, מהניסיון הטוב שהיה לי עם שופטים בדימוס.

<נורית גרינולד: לגבי הנושא השני.

<נורית גרינולד: הרעיון השני שעלה כאן בתחילת הדיון היום היה פיקוח של הכנסת על הליך המינוי.

<נורית גרינולד: בבדיקה שעשינו עם האנשים הרלוונטיים במשרד המשפטים, הדבר הזה הוא סופר חריג.

<נורית גרינולד: זה לא שיש מקרים כאלה.

מאיר כהן: אני חושב שדי בזה שהשר יחליט.

<משכית בנדל: אם הדיון נפתח מחדש, אני רוצה להצביע לגבי הנושא של מי יכול להיות נציב הקבילות.

<משכית בנדל: יש כאן איזשהו חוסר איזון.

<משכית בנדל: מצד אחד יכול להיות שופט נוער בדימוס, מצד שני אין כאן משפטן ברשימה.

<נעה בן שבת: נכון.

<נעה בן שבת: בכוונה.

<משכית בנדל: אבל יש למשל עובד סוציאלי, מבלי לזלזל כלל בעובדים סוציאליים, או אפילו בעל תואר אקדמי בחינוך ובלבד שהוא בעל ניסיון משמעותי עם ילדים.

<משכית בנדל: יש פשוט חוסר איזון מובהק בין הדרישות של מהו שופט בדימוס או כל מי שיכול להיות אם לא מוצאים שופט בדימוס.

<משכית בנדל: לטעמי זה מאוד בעייתי.

<עדי חן: אני הייתי מציעה להוסיף גם שופט משפחה ולא רק שופט נוער.

<עדי חן: שופטי משפחה עוסקים אך ורק בענייני המשפחה והם ערים לענייני הנוער וחלקם אפילו מכהנים בבתי משפט לנוער.

מאיר כהן: תקראי בבקשה את הניסוח הסופי.

<נעה בן שבת: הניסוח כרגע מדבר על כך שכשיר לכהן כממונה על התלונות שופט בדימוס שכיהן כשופט נוער כהגדרתו בחוק הנוער (שפיטה, ענישה ודרכי טיפול) התשל"א-1971 או שהוא בעל השכלה והכשרה בתחומים רלוונטיים לרבות רופא מומחה בפסיכיאטריה של הילד, עובד סוציאלי, פסיכולוג או בעל תואר אקדמי בחינוך, ובעל ניסיון משמעותי בעבודה עם ילדים ועומד בתנאי כשירות נוספים ככל שנקבעו לעניין זה לפי חוק שירות המדינה (מינויים) ולא הורשע בעבירת מין או אלימות או עבירה".

קארין אלהרר: זה או?

מאיר כהן: לא.

מאיר כהן: זה ו.

<נעה בן שבת: השופט בדימוס עומד בפני עצמו.

<נעה בן שבת: שופט בדימוס לא כפוף לכל שאר התנאים.

<נעה בן שבת: אחרים צריכים להיות גם בעלי מומחיות.

<נעה בן שבת: זה נכון שיש רופא מומחה, פסיכיאטר ילדים, עובד סוציאלי, פסיכולוג.

מאיר כהן: הנציב יכול להיות או שופט בדימוס.

קארין אלהרר: למה או?

קארין אלהרר: למה לא שופט בדימוס?

<נעה בן שבת: רק שופט בדימוס?

מאיר כהן: רק.

<יצחק קדמן: זאת הייתה ההצעה המקורית.

מאיר כהן: קארין, אני חייב להגיד לך שכשאני חיפשתי שופט בדימוס לנציב ובלי לפגוע בכבודם, אני חסיד גדול שלהם, פניתי לעשרות והם אמרו, לא.

מאיר כהן: זה לא ברור מאליו שאפשר להשיג שופט בדימוס.

מאיר כהן: אני חושב ששופט בדימוס - כן.

מאיר כהן: אפשר להוסיף רופא פסיכיאטר, משפטן – כן.

מאיר כהן: לגבי איש חינוך עם תואר ראשון, אני הייתי משאיר את העובדים הסוציאליים.

קארין אלהרר: לא, אבל צריכה להיות איזו מומחיות מסוימת.

<קריאה: כתוב.

<קריאה: בעל ניסיון משמעותי בעבודה עם ילדים.

<יצחק קדמן: צריך להיות איש עם לפחות תואר שני.

מאיר כהן: איד עם תואר בחינוך, עם ניסיון בעבודה עם ילדים שלא מוגדרת, אני חושב שזה יוצר את התמונה הזאת ולכן אני חושב שבמקום שיש שופט בדימוס, אנחנו צריכים לייצר פיגורות כי אני חושב שזה תפקיד מאוד מאוד מאוד חשוב.

<נעה בן שבת: אנחנו מורידים את בעל תואר אקדמי בחינוך.

<נעה בן שבת: לגבי העובד הסוציאלי, יש דרישה נוספת?

מאיר כהן: לטעמי, אני חושב לפחות תואר שני.

קארין אלהרר: והניסיון.

מאיר כהן: ניסיון מצטבר של עשר שנים.

<עדי חן: לא יכול להיות כל פסיכולוג שימונה כממונה.

מאיר כהן: אני משאיר את זה.

מאיר כהן: אני חושב שנישאר בהגדרה הזאת.

<יצחק קדמן: הוספת תואר שני לכל המקצועות.

מאיר כהן: כן.

קארין אלהרר: כמה שנים ניסיון?

מאיר כהן: עשר שנים.

מאיר כהן: רבותיי, זה תפקיד חשוב.

<נעה בן שבת: אנחנו משאירים את זה כמינוי של השר?

מאיר כהן: של השר.

מאיר כהן: כן.

מאיר כהן: בהחלט.

<יצחק קדמן: באישור הוועדה.

<נועם פליק: אנחנו חוששים שלא נמצא אנשים שייגשו למכרז.

מאיר כהן: מה יש לכם?

<נורית גרינולד: אדוני, לבוא לעבוד במדינה, זה לא דבר כל כך.

מאיר כהן: למה אני צריך להתפשר על בריאותם של הילדים, כי אני חושב על לבוא לעבוד במדינה?

מאיר כהן: מה זה מעניין?

<נורית גרינולד: אני אומרת הפוך.

<נורית גרינולד: אני אומרת שאנחנו רוצים למצוא אנשי מקצוע טובים.

<נורית גרינולד: אני לא בטוחה שאם אנחנו הופכים את זה מחמש שנים לעשר שנים, זה מה שיביא לנו את האנשים האלה.

<נורית גרינולד: עם התואר השני אין לי בעיה.

קארין אלהרר: היום כל ילד עושה תואר שני.

מאיר כהן: בדיוק.

מאיר כהן: אני חושב שיש משמעות גדולה מאוד לניסיון בעבודה.

<נורית גרינולד: אני מסכימה.

<נורית גרינולד: אני רק חוששת לגבי עשר השנים.

מאיר כהן: לא דיברנו על עשרים שנים ואני חושב שעשר שנים, זה ראוי.

קארין אלהרר: מה עם שבע שנים?

קארין אלהרר: אדוני, גם שבע שנים זה משמעותי.

<בישארה פראן: אני יכול להגיב מבחינה מקצועית.

<בישארה פראן: ?

מאיר כהן: אני מציע לכם להישאר בעשר, אבל אני אקבל את פסיקתכם.

מאיר כהן: מהניסיון הגדול שלי, אני מציע כן לקחת בחשבון ניסיון של אנשים בעבודה במשך עשר שנים.

קארין אלהרר: אני חוששת שלא יבואו אנשים.

מאיר כהן: יבואו.

מאיר כהן: אין לך מושג כמה יבואו.

<יצחק קדמן: שמונה שנים.

מאיר כהן: תחליטו.

קארין אלהרר: שבע שנים.

<יצחק קדמן: שבע שנים אבל באישור הוועדה.

<נורית גרינולד: לא.

<נורית גרינולד: אין אישור ועדה.

מאיר כהן: זה סגור.

מאיר כהן: אין אישור ועדה.

מאיר כהן: שבע שנים.

מאיר כהן: תואר שני.

מאיר כהן: השר ממנה.

<נעה בן שבת: סעיף 57.

<נעה בן שבת: בדיון הקודם דיברנו עליו ויש בו תיקון.

מאיר כהן: אני מבקש להצביע עכשיו על סעיף 56.

מאיר כהן: מי בעד סעיף 56 על כל תתי סעיפיו?

מאיר כהן: מי נגד?

מאיר כהן: בעד הסעיף – פה אחד

מאיר כהן: סעיף 56 אושר.

<נעה בן שבת: העירה לי רותם שסעיף קטן (ב) למשל כבר אושר.

<נעה בן שבת: זה במסגרת הרביזיה.

<נעה בן שבת: 57.

<נעה בן שבת: תיק אישי הגוף המפעיל ינהל לגבי כל ילד שהושם באומנה תיק אישי ובו כל המידע הנוגע לילד, לרבות החלטות הגורם המוסמך במהלך תקופת האומנה, כל ההחלטות וההסכם עם ההורים, מידע שהתקבל מהמחלקה לשירותים חברתיים ברשות המקומית שבה מתגוררים הורי הילד, תכניות הטיפול של הילד, אבחונים פסיכולוגיים וסיכומי טיפול, מידע רפואי ומידע ממסגרות השמה קודמות, אם ישנו, וכן תיעוד תלונות שטופלו במנגנון בירור התלונות בעניינו של הילד.

<נעה בן שבת: בכל מקרה של הפסקת פעילות של גוף מפעיל או הפסקת ההתקשרות עמו, יעבור הגוף המפעיל את התיקים האישיים שניהל למשרד או למי שיורה המשרד, ובהתאם להוראות שייתן המשרד.

<נעה בן שבת: אני רוצה לשאול.

<נעה בן שבת: אנחנו מדברים על כך שהתלונות שטופלו במנגנון בירור התלונות, יכול להיות שזה מול הגוף המפעיל ואנחנו לא רוצים לחשוף את הגוף המפעיל הזה או שלא יכול להיות מצב כזה?

<נעה בן שבת: האם זה תמיד יהיה בתיק האישי?

<נעה בן שבת: התלונות שטופלו ומנגנון בירור התלונות תמיד נמצאות בתיק האישי?

<שלוה ליבוביץ: הן קשורות לילד עצמו.

<נעה בן שבת: ונמצאות בתיק האישי.

<שלוה ליבוביץ: הן קשורות לילד ולא קשורות לגוף.

<קריאה: אם הוא מתלונן על הגוף המפעיל.

<נעה בן שבת: אמרנו שמתעדים את התלונות שהתקבלו ממנגנון התלונות.

<נעה בן שבת: אולי צריך להגיד לא שטופלו במנגנון בירור התלונות.

<נעה בן שבת: יכול להיות שלא רוצים לחשוף את הגוף המפעיל לתלונות האלה.

<נעה בן שבת: אולי צריך להגיד שהתקבלו.

<נעה בן שבת: השאלה אם נוצרת כאן איזושהי בעיה שאנחנו חושפים את הגוף המפעיל, באמצעות זה שזה נמצא בתיק האישי של הילד, למידע שבמנגנון התלונות או שעדיף שזה יהיה בתוך התיק האישי כדי שתמיד המידע כולו יהיה לגבי הילד.

מאיר כהן: מה את מציעה?

<נעה בן שבת: אני שואלת אם נוצרת כאן בעיה.

<שלוה ליבוביץ: אני חושבת שיכולה להיות בעיה.

מאיר כהן: מה הפתרון?

מאיר כהן: אנשי משרד הרווחה.

<שלוה ליבוביץ: אני חושבת שמה שקשור לילד כדי לדעת מה הוא עבר, אם זה עובר לגוף אחר שילווה אותו, הוא צריך לדעת מה הילד עבר.

<שלוה ליבוביץ: התלונות כלפי מנחת אומנה או הגוף המפעיל, זה לא צריך לעבור.

<שלוה ליבוביץ: צריכות לעבור העובדות, מה הילד חווה.

<נעה בן שבת: אנחנו לא מדברים על תלונות אלא על התוצאות.

מאיר כהן: התלונות מספרות אישזהו סיפור.

<משכית בנדל: אני רוצה להציע פתרון.

<משכית בנדל: יהיה כתוב לשיקול דעתו של נציב הקבילות איזו תלונה להעביר לתיק האישי ואיזו לא.

מאיר כהן: נשמע לי רעיון טוב.

מאיר כהן: גברתי, היה שווה לעלות לירושלים.

מאיר כהן: תודה רבה שבאת.

<משכית בנדל: תמיד.

<משכית בנדל: אגב, אני ירושלמית.

<נעה בן שבת: סעיף 58(א).

<נעה בן שבת: קראנו את הסעיף.

<נעה בן שבת: אנחנו אומרים שכל החלטה עקרונית תתויק בתיקו האישי והשר, באישור הוועדה, קובע הוראות לעניין שמירת תיקו האישי ובכלל זה תקופת השמירה והפרטים שיישמרו, כיוון שהסדרנו את הנושא של הפסקת פעילות.

מאיר כהן: את מוסיפה את התוספת שהציעה נציגת האגודה?

<נעה בן שבת: כן.

<נעה בן שבת: בסעיף 57(א).

<נעה בן שבת: היה הנושא של עיון בתיק האישי.

<נעה בן שבת: מצאנו שהנושא הזה מוסדר כבר בחקיקה הקיימת.

<נעה בן שבת: יש אפשרות לעיין בתיק האישי בחוק העובדים הסוציאליים ו יש הוראות לעניין הזה כך שכל המעטפת נמצאת שם ואנחנו לא צריכים לקבוע כאן הוראות מיוחדות בנושא הזה.

<נעה בן שבת: אדוני, אם אתה רוצה, אפשר להצביע על הסעיפים.

מאיר כהן: אני רוצה להצביע על סעיפים 57 ו-58 על תתי הסעיפים שבהם.

מאיר כהן: מי בעד?

מאיר כהן: מי נגד?

מאיר כהן: בעד הסעיפים– פה אחד

מאיר כהן: סעיפים 57 ו-58 אושרו.

<נעה בן שבת: לסעיף 60, השמה באומנת חירום.

<נעה בן שבת: אני אקרא את הסעיף כי הוא באמת עבר הרבה תיקונים.

<נעה בן שבת: דובר על כך שאולי נשנה את המילה "הוצא" אבל זה מחייב שינוי לכל רוחב החוק ולא מצאנו מינוח שיהיה מאוד מאוד טוב ויעזור לנו לכל רוחב החוק.

<נעה בן שבת: 60.

<נעה בן שבת: השמה באומנת חירום הוצא ילד מבית הוריו או ממסגרת אחרת שבה שהה ונקבע על ידי מי שהוסמך כדין לקבוע את מקום הימצאו כי יושם באומנת חירום עד לקבלת החלטת גורם מוסמך בדבר מקום השמה המתאים לו והכנת תכנית טיפול עבורו, יבקר מנחה אומנה את הילד בתוך 24 שעות ממועד השמתו באומנת החירום.

<נעה בן שבת: יכולות להיות מגוון של נסיבות בהן יש גורם שמוסמך כדין לקבוע את מקום הימצאו ובכל המקרים האלה הילד עובר לאמנת חירום.

מאיר כהן: אני רוצה לפתוח סוגריים.

מאיר כהן: משרד הרווחה, זה מתקיים תמיד ובכל מקרה?

מאיר כהן: תוך 24 שעות מבקרים אותו?

<שלוה ליבוביץ: הבעיה היא סוף שבוע.

<שלוה ליבוביץ: אם ילד נקלט ביום שישי או בשבת, שם אני לא יודעת אם יהיו לנו 24 שעות.

מאיר כהן: כן.

מאיר כהן: אני מכיר את הבעיה הזאת, אבל בשאר הימים את יכולה להגיד בוודאות?

<שלוה ליבוביץ: כן.

<שלוה ליבוביץ: אני חושבת שזה נכון מה שהחוק מחייב וזה בסדר.

<אורית עמיאל: אני ממכון סמט.

<אורית עמיאל: הנכון הוא 72 שעות.

<אורית עמיאל: עד 72 שעות.

<אורית עמיאל: כי אנחנו מדברים על לפעמים קליטה ביום חמישי ואז המנחים לא עובדים.

מאיר כהן: אני דווקא הייתי משאיר 24 שעות ומסייג, אם זה נניח בסוף שבוע.

<אורית עמיאל: או סוף שבוע או חגים.

מאיר כהן: 48 שעות אבל לא הייתי הולך על 72 שעות.

<אורית עמיאל: אם כך, הרבה עברו על החוק.

מאיר כהן: למה?

<אורית עמיאל: כי זה מאוד קשה.

<אורית עמיאל: זה בלתי אפשרי.

<אורית עמיאל: אנחנו עובדים במערכת חירומית אבל - - -

מאיר כהן: אנחנו לא מרגישים שזה חירום.

מאיר כהן: את אומרת שאתם מערכת חירומית אבל לא מרגישים שזה חירום.

<אורית עמיאל: לא, לא אמרתי את זה.

<אורית עמיאל: אמרתי שלוקח זמן להגיע.

מאיר כהן: גברתי, תוך 24 שעות, זאת בעיה שלכם, אתם צריכים לבקר את הילד.

מאיר כהן: אין דבר כזה שתהיה שעה אחת יותר.

מאיר כהן: בסוף השבוע, אנחנו באמת נחריג אבל אם אתם לא עושים את זה, זה לא ראוי וזה לא טוב.

מאיר כהן: אם את אומרת – ושמעתי את מה שאמרת – שאם כך הרבה יעברו על החוק, זה לא טוב.

מאיר כהן: כולנו יודעים מה הכלל, יוצאים מן הכלל, אלה חגים וסופי שבוע, אבל אני שואל האם בכלל הזה אנחנו עומדים וצר לי לשמוע שאנחנו לא עומדים.

<נעה בן שבת: אפשר לסייג את המקרים, למעט בסופי שבוע וחגים.

מאיר כהן: לא.

מאיר כהן: אני לא הייתי מסייג שום דבר.

מאיר כהן: ברגע שאתה מסייג, יש פתח.

מאיר כהן: לא הייתי מסייג.

מאיר כהן: אני למוד ניסיון.

מאיר כהן: אנחנו נשאיר את זה כך ומשרד הרווחה יצטרך לפקח.

<נעה בן שבת: יש מקרים בהם למשל העברת טופסי 17 או כל מיני מקרים כאלה, יש התייחסות לסופי שבוע וחגים.

מאיר כהן: סדר.

מאיר כהן: סוף שבוע הוא סוף שבוע, אבל בשאר הימים, אני מפחד מהחרגות כי אין לזה גבול.

<נעה בן שבת: סעיף 66(ג).

<נעה בן שבת: אלה הוראות עונשיות.

<נעה בן שבת: "המפריע לילד להגיש תלונה או מונע ממנו להגיש תלונה או גורם לו לבטל תלונה שהוגשה, בניגוד להוראות סעיף 56(ד), דינו – מאסר שנה".

<נעה בן שבת: בניסוח קודם הוספנו את המלים "או למי מטעמו" אבל אמרו לנו שבכך אנחנו יכולים להביא להרשעת יתר.

<נעה בן שבת: מי מטעמו, אם זה אדם אחר, הוא בוגר וכאן אנחנו צריכים להגן על זכותו של הילד להגיש תלונה.

<נעה בן שבת: סעיף 67 אושר.

<נעה בן שבת: סעיף 68 הוא סעיף שאומר שהשר ממונה.

<נעה בן שבת: הייתה בקשה לחייב אישור הוועדה על כל דבר.

<נעה בן שבת: בדיון הקודם עברנו על כל הסעיפים.

מאיר כהן: אני רוצה להצביע על סעיף 68: "השר ממונה על ביצועו של חוק זה והוא רשאי להתקין תקנות בכל עניין הנוגע לביצועו".

<נעה בן שבת: במקומות בהם נדרש אישור ועדה, הכנסנו את אישור הוועדה.

מאיר כהן: מי בעד אישור סעיף 68?

מאיר כהן: מי נגד?

מאיר כהן: בעד הסעיף – פה אחד

מאיר כהן: סעיף 68 אושר.

<נעה בן שבת: סעיף 73.

<נעה בן שבת: תיקון חוק הפיקוח על מעונות.

<נעה בן שבת: היו הבהרות ואני רוצה שהנוסח יהיה ברור.

<נעה בן שבת: 73.

<נעה בן שבת: תיקון חוק הפיקוח על מעונות.

<נעה בן שבת: בחוק הפיקוח על מעונות, התשכ"ה-1965, אחרי סעיף 9ג יבוא: "9ד.

<נעה בן שבת: סייג לתחולה הוראות חוק זה לא יחולו על משפחת אומנה כהגדרתה בחוק אומנה לילדים, התשע"ו-2016".

<נעה בן שבת: יש לנו כאן את הוראות סעיף 64 שחל וזה סיפור אחר.

<נעה בן שבת: סעיף 75.

<נעה בן שבת: יש כאן תיקון ואני אומר את הדברים בקיצור.

<נעה בן שבת: אני מבקשת למחוק כאן את פסקה (1).

<נעה בן שבת: היה כאן תיקון שנשקל לדבר על מצבים בהם הילד נעצר או נחקר, להודיע למשפחת האומנה.

<נעה בן שבת: על הסעיף הזה אנחנו דיברנו עם המשטרה אבל קצת באיחור.

מאיר כהן: את כל הסעיף?

<נעה בן שבת: כן.

<נעה בן שבת: פסקה (1) ו-(2)(א), (ב) ו-(ג).

<נעה בן שבת: אלה סעיפים שהמשטרה רוצה לחזור ולדון.

<נעה בן שבת: אם אנחנו מבקשים לאשר היום את הצעת החוק, כיוון שהם התנגדו לזה ולא הספקנו לדבר אתם, נוריד את הסעיף.

מאיר כהן: בסדר.

מאיר כהן: נוריד את הסעיף.

<נעה בן שבת: אני דיברתי עם המשטרה והסבירו לנו שמבחינה עקרונית הם מאוד הופתעו לשמוע שאין התייחסות להורי האומנה במצבים האלה של חקירה ומעצר.

<נעה בן שבת: הם רוצים לקבוע את זה, אין להם התנגדות עקרונית אבל הם אומרים שהם צריכים למצוא את הדרך הנכונה.

<נעה בן שבת: יש שם סעיפים בהם יש קרוב אחר אבל הקרוב האחר הוא בא אחרי ההורה.

<נעה בן שבת: באמת צריך לעשות את זה בצורה מסודרת ולבדוק איך הם יכולים לדעת האם יש משפחת אומנה או לא.

<נעה בן שבת: הם ביקשו את ההיערכות ואמרו גם שהם לא יתנגדו אם תהיה הצעת חוק שתתייחס לנושא הזה לבד, הם לא יעכבו אותה רק מאחר שיש תזכיר גדול שעומד בתיקון חוק הנוער (שפיטה וענישה).

<יצחק קדמן: לפרוטוקול.

<יצחק קדמן: בראש ובראשונה אני מצטרף לוויתור על הכנסת התיקונים האלה כדי לא לעכב את החוק כולו.

<יצחק קדמן: אבל אני חושב שאנחנו צריכים לדרוש ממשטרת ישראל שלא יאוחר מהמועד שבו החוק ייכנס לתוקף, כבר יבואו הוראות של המשטרה, בין אם זה בתיקון לחוק הנוער (שפיטה וענישה) או בכל דרך אחרת שיבהירו את העניין הזה של מעמד ההורה באומנה אל מול המשטרה כאשר היא עוצרת קטין שנמצא באומנה.

<יצחק קדמן: הדבר חשוב ואסור לוותר להם.

<נעה בן שבת: פסקה (3) סעיף 75 נשארת והיא אומרת: "בסעיף 32, במקום "משפחה אומנת שקבע לכך" יבוא "משפחת אומנה כהגדרתה בחוק אומנה לילדים, התשע"ו-2016".

<נעה בן שבת: סעיף 76.

<נעה בן שבת: היו כאן כל מיני נוסחים ואני רוצה להבהיר את התיקון בסעיף 365(ב) שמופיע כאן בפסקה (2)(ב).

<נעה בן שבת: אנחנו אומרים שאחרי פסקה (3) יבוא: "(4) מסירת הקטין הייתה בהתאם להוראות חוק אומנה לילדים, התשע"ו-2016".

<נעה בן שבת: אם זאת מסירה בהתאם להוראות החוק הזה, בצורותיו השונות, היא מהווה הגנה להורים שמוסרים את הילד במקרה הזה.

<נעה בן שבת: בסעיף 77 אנחנו מדברים על הערר שמוגש.

<נעה בן שבת: זה כולל לא רק חידוש וביטול אלא גם התליה וסיוג.

מאיר כהן: זה מדהים מה שאתן עושות כאן.

מאיר כהן: אגב, זה לא שגרתי.

מאיר כהן: אני יושב בעוד ועדות.

קארין אלהרר: זה מיוחד לוועדה הזאת.

<יצחק קדמן: אפשר לחכות עם ה-מי שבירך?

מאיר כהן: הזכות שלי להגיד מי שבירך מתי שאני רוצה.

מאיר כהן: קדמן, תפרגן.

מאיר כהן: לא יזיק.

<נעה בן שבת: בסעיף 78(1) אנחנו מדברים על הגמלה לילד נטוש.

<נעה בן שבת: דיברנו על כך שאפשר לשלם אותה למשך שישה חודשים בכל זאת לאחזקת קרובי משפחה, להמשיך לקיים אותה בכפוף לאישור המחלקה לשירותים חברתיים שבה מתגורר הילד אלא אם כן אישר הגורם שהוסמך לכך במשרד הרווחה והשירותים החברתיים את המשך התשלום מעבר לתקופה האמורה.

<נעה בן שבת: סעיף 86, שמירת הדינים.

<נעה בן שבת: את סעיף קטן (א) קראנו.

<נעה בן שבת: סעיף קטן (ב) אומר: "אין בהוראות חוק זה כדי לגרוע מאחריות ההורים, מחובותיהם, מזכויותיהם ומסמכויותיהם כלפי ילדם לפי הוראות כל דין, ובכלל זה מחובות ההורים לתשלום מזונות לילדיהם הקטינים, לפי הוראות חוק לתיקון דיני המשפחה (מזונות), התשי"ט-1959 או מחובות השתתפות אחרות החלות על האחראי על קטין".

<נעה בן שבת: את סעיף 88 קראנו.

<נעה בן שבת: סעיף 89.

<נעה בן שבת: קראנו את הסעיף שאומר שזה לא יחול על השמת ילד עם הורהו במסגרת משפחתית למטרת הקניית כישורי הורות או הערכתם.

<נעה בן שבת: בסעיף תחילה, בתקנות ראשונות, בדיון הקודם הוחלט שתחילתו של החוק הזה תהיה תשעה חודשים מיום פרסומו.

<נעה בן שבת: יושב ראש הוועדה ביקש שעד ליום התחילה יתקנו תקנות ראשונות.

<נעה בן שבת: אנחנו מציינים כאן את הסעיפים בהם מדובר.

<נעה בן שבת: יש כאן נושאים משני סוגים.

<נעה בן שבת: , סעיף 46(ב) נוגע לתשלומים, סעיף 49(ה) נוגע לנושא שמירת המידע בידי הגוף המפעיל, סעיף 56(ז) נוגע לנציב התלונות.

מאיר כהן: מה עם 58(ב)?

<נעה בן שבת: נוגע לשמירת התיק האישי של הילד.

<נעה בן שבת: משרד הרווחה ביקש להעיר לגבי זה.

<נועם פליק: אנחנו סבורים שאין מקום להכניס את הסעיף הזה מאחר ותחילתו של החוק גם כך נקבע לנו בסד זמנים מאוד קצר של תשעה חודשים.

<נועם פליק: על מנת ליישם את החוק, אנחנו נצטרך להביא את התקנות האלה לאישור הוועדה ואין מקום להכניס את זה.

קארין אלהרר: אבל לא ייווצר מצב שיהיה חוק ולא יהיו תקנות כך שלא ניתן יהיה להפעיל אותו?

קארין אלהרר: ראה חוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות.

מאיר כהן: אם יורשה לי, אני הייתי משאיר את זה איך שזה מנוסח.

מאיר כהן: תודה.

<נעה בן שבת: כשאנחנו מדברים על תקנות, אנחנו בדרך כלל אומרים שהן יובאו לאישור ועדת העבודה, הרווחה והבריאות של הכנסת עד ליום התחילה כי הם לא יכולים לשלוט איך מתנהלים הדיונים באישור התקנות.

מאיר כהן: אני מתעקש על זה.

<נעה בן שבת: בסעיף 91 הוסף הנושא של דיווח לכנסת, לפי בקשת הוועדה.

<נעה בן שבת: "בתום שישה חודשים מיום פרסומו של חוק ה, ימסור המשרד לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות של הכנסת דיווח על ההיערכות ליישומו".

מאיר כהן: בסדר.

<נעה בן שבת: בסעיף 92, הוראות המעבר, היו כמה וכמה שינויים ואני רוצה לקרוא את הסעיף.

<נעה בן שבת: 92.

<נעה בן שבת: הוראות מעבר הממונה על רישוי אומנה, בהתייעצות עם המפקח הארצי על האומנה, רשאי, לבקשת קרוב משפחה שהחזיק ילד בביתו ולא הוכר כמשפחה אומנת ערב פרסומו של חוק זה, לתת לקרוב המשפחה כאמור רישיון אומנה לתקופה שלא תעלה על 18 חודשים מיום התחילה (בסעיף זה – תקופת המעבר) גם אם לא עמד בכל התנאים המנויים בחוק זה, ובלבד שהבקשה הוגשה בתוך שישה חודשים מיום התחילה ולא מתקיים בו התנאי שבסעיף 24(ב).

<נעה בן שבת: תמה תקופת המעבר, יהיה הממונה על רישוי אומנה רשאי להאריך, בדרך האמורה, רישיון לקרוב משפחה כאמור רק לגבי ילד שמלאו לו 14 שנים ושהה בבית קרוב המשפחה כאמור במשך שלושים חודשים לפחות, אם מצא כי הדבר נדרש לטובת הילד, ומחמת נסיבות הקשורות בילד.

<נעה בן שבת: זה לגבי קרוב המשפחה, אפשרות הארכה, גם אם הוא לא עומד בתנאים המקוצרים שנוגעים לקרוב משפחה.

<שלוה ליבוביץ: לסעיף 90, לנושא תחילתו של החוק.

מאיר כהן: לא.

מאיר כהן: אנחנו לא חוזרים.

מאיר כהן: יש לך הערות לסעיף 92?

<שלוה ליבוביץ: לא.

<נעה בן שבת: מי שאושר בידי מי שהשר הסמיכו לכך לשמש משפחה אומנת והיה עמו ילד באומנה ערב פרסמו של חוק זה – כאן הורד הנושא של 12 חודשים לפחות - יראו אותו כאילו קיבל רישיון אומנה לעניין אותו ילד גם אם לא עמד בכל התנאים המנויים בחוק זה לתקופה של שלוש שנים מיום התחילה ובלבד שלא מתקיים בו התנאי שבסעיף 24(ב).

<נעה בן שבת: רישיון אומנה לאדם כאמור לעניין ילדים אחרים יינתן בהתאם להוראות חוק זה.

<נעה בן שבת: מי שאושר בידי מי שהשר הסמיכו לכך לשמש משפחת אומנה מיום פרסומו של חוק זה ועד ערב יום התחילה, יראו אותו כאילו ניתן לו רישיון אומנה לפי חוק זה והוראות סעיף 30 יחולו לעניין רישיון כאמור בתקופה האמורה.

<נעה בן שבת: מי שהגיש בקשה לשמש משפחה אומנת ערב יום התחילה, יראו אותו כאילו הגיש בקשה לרישיון אומנה לפי חוק זה.

<נעה בן שבת: אדוני, בתוספת הראשונה יש לנו תיקון לגבי הנושא של מוסדות החינוך ואני רוצה להקריא אותה.

<נעה בן שבת: פסקה 5 ובהתאמה לכך יהיה גם תיקון שנוגע להורה הביולוגי.

<נעה בן שבת: "בחירת בית הספר, גן הילדים, מעון יום או מעון יום שיקומי או מסגרת חינוכית אחרת, שבהם ילמד הילד, ואולם בחירת בית ספר וגן הילדים תהיה כפופה ככל האפשר לבחירת ההורה בהתחשב באורח חייו והדרך החינוכית באחד מסוגי מוסדות החינוך: ממלכתי, ממלכתי-דתי, מוכר שאינו רשמי, מוסד במעמד פטור ומוסד חינוך תרבותי ייחודי".

<נעה בן שבת: כאן תתווסף עוד תוספת: "לא בחר ההורה את סוג המוסד, תיעשה הבחירה באישור מנחה האומנה, בהתחשב באורח החיים ובדרך החינוכית בהם גדל הילד".

<נעה בן שבת: זה כפוף לאפשרויות.

<נעה בן שבת: אנחנו לא מחייבים.

<נעה בן שבת: יכול להיות שלא יהיה מוסד במעמד פטור או מוסד מוכר שקיים באותה רשות, והכול ככל האפשר.

מאיר כהן: גם לגבי החוגים.

<נעה בן שבת: כן.

<נעה בן שבת: תיקנו.

<יצחק קדמן: יש לי כאן הערות לגבי התוספת הראשונה.

<יצחק קדמן: אני מבקש להוסיף אחרי סעיף 7 או 8.

<יצחק קדמן: קודם כל, אישור להשתתפות בטיולים.

מאיר כהן: אנחנו מדברים על 5.

מאיר כהן: 5 הוא בסדר?

<יצחק קדמן: כן.

מאיר כהן: אתה רוצה להתייחס ל-7: אישור להשתתפות בטיולים ובפעילויות בארץ.

<יצחק קדמן: כן.

<יצחק קדמן: שתי הערות.

<יצחק קדמן: ראשית, אני מציע להוסיף מחנות.

מאיר כהן: מחנות, מחנות קיץ.

<יצחק קדמן: דבר שני.

<יצחק קדמן: התבקשתי לייצג את משרד החינוך כאן וזה רגע נדיר.

<יצחק קדמן: היא שאלה מה לגבי הנושא של סיורי שואה בפולין.

מאיר כהן: אני הייתי מכניס את זה.

<יצחק קדמן: אני חושב שצריך להכניס את זה.

מאיר כהן: לא צריך למנוע את זה מהם.

מאיר כהן: קדמן צודק.

<רינת וייגלר: בסעיף 11, נאמר: "הוצאת דרכון והוצאת הילד מישראל לתקופה שאינה עולה על שבועיים, באישור מנחה האומנה שמונה לילד".

מאיר כהן: זה לא כולל.

<רינת וייגלר: אין לי התנגדות לכתוב את זה בצורה ברורה, בהקשר להערת משרד החינוך.

<רינת וייגלר: אלה יכולות להיות משלחות במסגרת משרד החינוך ולא רק לפולין.

<רינת וייגלר: יכולה להיות משלחת לאולימפיאדה במתמטיקה וכל מיני דברים נוספים.

<יצחק קדמן: את יכולה לכתוב את זה כך אבל זה לא כמו היציאה עם ההורים כי כאן בית ספר דורש חתימה.

מאיר כהן: אבל היא צודקת שאלה משלחות לחוץ לארץ.

<רינת וייגלר: אני אומרת שזה קצת יותר רחב.

מאיר כהן: את מציעה לומר משלחות לחוץ לארץ מטעם בית הספר?

מאיר כהן: משלחות רשמיות.

<יצחק קדמן: משלחות רשמיות.

<שלוה ליבוביץ: היה לנו גם מקרה של חוג ריקוד שהלהקה נסעה לחוץ לארץ או היה לנו גם ספורט, ילד בקבוצת כדורגל שנסעה לברצלונה.

<רינת וייגלר: לכן, אם אנחנו מתקנים את פרט 11 בתוספת הראשונה ואנחנו כותבים ביציאה קיימת.

<רינת וייגלר: אני בכל זאת מבקשת לבחון אפשרות לכתוב.

<רינת וייגלר: הכוונה כאן הייתה יציאה של הילד עם משפחת האומנה לחוץ לארץ ולכן זה נוסח באופן שכתוב הוצאת דרכון והוצאת הילד מישראל, אבל אם אנחנו כותבים ויציאת הילד מישראל בתקופה שאינה עולה על שבועיים באישור מנחה האומנה, זה מכניס את זה בסמכות של המשפחה האומנת לאשר את זה.

<רינת וייגלר: אני חושבת שזה פותר את הקושי הזה.

<רינת וייגלר: ף

<יצחק קדמן: אבל זה סוג אחר של יציאה.

<רינת וייגלר: אני יודעת.

<יצחק קדמן: כשהוא יוצא עם המשפחה, לא צריך חתימה של אף אחד.

<יצחק קדמן: בבית ספר עושים לילדים בעיות ובצדק.

<יצחק קדמן: אומרים שרוצים חתימת הורים לעניין הזה.

מאיר כהן: אם זיכרוני לא מטעה אותי, ותקנו אותי, אני לא חייב את האישור של ההורים הביולוגיים.

<רינת וייגלר: בוודאי.

<רינת וייגלר: הוא חייב אישור של הורים ביולוגיים לטיול שנתי.

<נעה בן שבת: עורכת הדין וייגלר אומרת שהוצאת ילד, זה נשמע כאילו זה יחד עם ההורים אבל בעצם זאת יכולה להיות יציאת ילד מהארץ באישור מנחה האומנה.

<נעה בן שבת: יידרש מנחה האומנה לצורך העניין הזה.

<נעה בן שבת: את אומרת אישור להשתתפות בטיולים ובפעילויות של מוסד חינוכי.

<קריאה: לא רק מוסד חינוכי.

<ליאת יעקובוביץ: אם תוסיפי חוץ לארץ לאותו סעיף 7, צריך שהוא יהיה בכפוף ל-11.

<רינת וייגלר: אם כך, כן לתקן את 11 גם ליציאת הילד ולא הוצאת הילד.

<רינת וייגלר: שני הדברים.

מאיר כהן: בסדר גמור.

<יצחק קדמן: עדיין בסעיף הזה או בקבוצת הסעיפים.

<יצחק קדמן: רשמתי גם הצטרפות לקבוצת ספורט ושוב, זה דבר מאוד שכיח.

<יצחק קדמן: קבוצות ספורט דורשות חתימה.

מאיר כהן: אבל אמרנו שזה בתוך זה.

<נעה בן שבת: אם אנחנו אומרים כך, מה הן הפעילויות?

<נעה בן שבת: מה הן הפעילויות בהן מדובר?

<יצחק קדמן: אני לא מדבר על יציאה אלא אני מדבר על ילד שנוסע עם קבוצת כדורגל.

<קריאה: זה חוג.

<יצחק קדמן: רישום בקופת חולים וביטוח רפואי.

<יצחק קדמן: המשפחה רוצה לעשות ביטוח רפואי משלים ונוסף.

<יצחק קדמן: אני מציע לאפשר את זה.

<יצחק קדמן: זה רק לטובתו של הילד.

<נעה בן שבת: יש היום בעיה?

<קריאה: אין בעיה.

קארין אלהרר: אין בעיה עם זה.

<קריאה: אם אתה משלם, מבטחים אותו.

<מוטי רנד: איפה הוא מבוטח היום בלי החוק הזה?

מאיר כהן: אתה אומר שממילא הוא מבוטח.

<יצחק קדמן: לא ביטוח בקופת חולים.

<יצחק קדמן: הם רוצים לעשות ביטוח נוסף.

<קריאה: זה לא מזיק להוסיף.

<יצחק קדמן: הדבר האחרון.

<יצחק קדמן: בהוצאת דרכון וחידוש דרכון, זה היה באחד הנוסחים הקודמים ואין סיבה לא לומר זאת.

מאיר כהן: בסדר.

<מוטי רנד: בסעיף משנה לסעיף 56, הדיווח של הממונה על התלונות לוועדה.

<מוטי רנד: אני מציע שלפחות בשנה הראשונה זה יהיה אחרי שישה חודשים.

מאיר כהן: את סעיף 56 סיימנו.

<מוטי רנד: אני יודע אבל אני חושב שכדאי שזה יהיה אחרי חצי שנה כי החוק הוא חוק חדש.

<מוטי רנד: למה לחכות שנה?

<מוטי רנד: אולי זה לא עובד טוב?

מאיר כהן: מה אתן מציעות?

<נעה בן שבת: אתה מציע שבשנה הראשונה יהיה דיווח כל חצי שנה.

<נעה בן שבת: אני חושבת שזה משהו שהוועדה יכולה לבוא ולעקוב אחרי כן ולקיים דיון יזום.

<נעה בן שבת: המטרה הייתה לאורך שנים.

<נעה בן שבת: אתה מדבר על התנעה של הפעילות אבל מעבר לכך אנחנו רוצים לדעת שעל התלונות עצמן, איזה כאבים מצאנו אצל הילדים, איזה בעיות מצאנו אצל הילדים, מה כאב להם ומה הפריע להם, זה דיווח חד שנתי.

<נעה בן שבת: אין בעיה לוועדה לקיים דיווחים.

<נעה בן שבת: כאן זה מסדיר את זה כך שכל שנה הממונה על התלונות יודע שכאשר מגיע ה-1 בינואר או כל מועד אחר, יודע שהוא צריך לדווח.

<שלוה ליבוביץ: אחרי חצי שנה יהיה דיון כדי לראות איך הדברים מתיישמים.

<נעה בן שבת: כן.

<נעה בן שבת: חצי שנה אחרי פרסומו של החוק.

<שלוה ליבוביץ: בוודאי.

<שלוה ליבוביץ: אז יהיה כבר דיון ואז יצטרכו לדווח מה קורה עם המנגנון.

<נעה בן שבת: אני רוצה לציין לגבי התוספת השנייה, פסקה 3, אנחנו עושים בה את אותו תיאום.

<נעה בן שבת: אנחנו מדברים על סוגי מוסדות החינוך כפי שהקראנו לגבי התוספת הראשונה.

מאיר כהן: בסדר.

<נעה בן שבת: בפסקה 6,תיקון נוסח: "יציאת הילד מהארץ לתקופה שהעולה על שבועיים, באישור מנחה האומנה שמונה לילד".

מאיר כהן: רבותיי, בשעה טובה ומוצלחת.

מאיר כהן: אני פותח את הדיון השני על הרביזיות.

מאיר כהן: אנחנו רוצים להצביע ואנחנו נצביע על סעיפים שכבר הוצבעו והקראנו את כל התיקונים בהם.

מאיר כהן: אנחנו מצביעים על הרביזיות על הסעיפים שכבר הוצבעו.

מאיר כהן: מי בעד?

מאיר כהן: מי נגד?

מאיר כהן: בעד הרביזיות – פה אחד

מאיר כהן: בשעה ובה ומוצלחת.

מאיר כהן: עכשיו אנחנו מצביעים על כל החוק.

<נעה בן שבת: עכשיו בעצם פתחנו את כל אותם סעיפים לדיון.

<נעה בן שבת: אם אפשר לבקש שתאשרו את כל הצעת החוק, את כל הסעיפים שנדונו, את כל השינויים והתיקונים.

מאיר כהן: במשפט אחד אני רוצה להגיד.

מאיר כהן: כשר רווחה, זאת הייתה רשת עם כל כך הרבה חורים, באמת, כל הסיפור הזה של האומנה.

מאיר כהן: אני שמח והרגע הזה מרגש.

מאיר כהן: קארין הגיעה אלי עת הייתי שר הרווחה, נכנסה לחדרי ואמרה לי: מאיר, אין דבר יותר נכון מזה.

מאיר כהן: אמרתי לה: קארין, תתחילי לרוץ, אני מאחוריך.

מאיר כהן: תודה רבה לכם.

מאיר כהן: תודה רבה לאנשי משרד הרווחה, לכל מי שיושב כאן.

מאיר כהן: מוטי, גם עם זה שהיית נודניק, אבל כל הכבוד לך.

מאיר כהן: עכשיו אני יכול לספר שאת מוטי אני מכיר ממלחמת לבנון השנייה אז רצנו על איזו גבעה וירו עלינו ובמזל אנחנו נמצאים כאן היום.

מאיר כהן: מי בעד אישור הצעת חוק אומנה לילדים, התשע"ו-2016 על כל סעיפיו ועל כל תיקוניו?

מאיר כהן: מי נגד?

מאיר כהן: בעד הצעת החוק – פה אחד

מאיר כהן: הצעת החוק אושרה.

מאיר כהן: בשעה טובה ומוצלחת, הצעת החוק אושרה.

<יצחק קדמן: אני רוצה לומר מילה.

<יצחק קדמן: תרשה לי.

מאיר כהן: רק רגע.

מאיר כהן: אני רוצה לפרגן לך.

מאיר כהן: אנחנו מתווכחים על הרבה דברים אבל טוב שאתה נמצא.

מאיר כהן: באמת, כל הכבוד לך על מה שאתה עושה.

מאיר כהן: אנשי משרד הרווחה, יישר כוח.

מאיר כהן: עכשיו תפרגן לא לי אלא להם.

<יצחק קדמן: אני אפרגן למי שצריך.

<יצחק קדמן: קודם כל, אני חושב שזה רגע היסטורי שצריך לברך עליו שהחיינו וקיימנו והגיענו לזמן הזה.

מאיר כהן: אמן, אמן.

<יצחק קדמן: אני כתבתי את הנוסח הראשון של חוק האומנה לפני 17 שנים תוך כדי עבודתה של ועדת רוט-לוי.

<יצחק קדמן: הנוסח הראשון הושלם לפני 15 שנים.

<יצחק קדמן: ניסינו להעביר אותו שוב ושוב ב-15 השנים האחרונות ואני מוכרח להודות לכמה אנשים שבאמת בלעדיהם לא היינו מגיעים לרגע הזה.

<יצחק קדמן: קודם כל לחברת הכנסת קארין אלהרר.

<יצחק קדמן: הצעתי לה לקדם את החוק הזה ואמרתי לה, תיכנסי להיסטוריה כי זה חוק היסטורי.

<יצחק קדמן: היא לקחה את זה בצורה הכי רצינית שאפשר ולא עזבה לרגע.

<יצחק קדמן: התרוצצנו עוד במעבר מהכנסת הקודמת לכנסת הנוכחית עת איימו להפיל את זה ולא לאשר את זה בקריאה ראשונה ואז היינו צריכים להתחיל מהתחלה.

<יצחק קדמן: אני רוצה להודות לחבר הכנסת אלי אלאלוף ולמחליפו היקר חבר הכנסת מאיר כהן שעשו עבודה נהדרת.

<יצחק קדמן: אני חושב שלא הרבה חוקים יש בהם דנו בצורה כל כך יסודית ועם זאת, יעילה.

<יצחק קדמן: אני רוצה להודות לאנשי משרד הרווחה ובמיוחד לשלוה ליבוביץ, ויסלחו לי האחרים.

<יצחק קדמן: אני רוצה להודות לכל האנשים שהיו שותפים ואני לא יכול להזכיר את כולם.

<יצחק קדמן: תודה מיוחדת לצוות המשפטי הנהדר של הוועדה ובמיוחד לנעה בן שבת.

<יצחק קדמן: תודה לצוות המשפטי של משרד הרווחה ולכל אלה שנשאו בעול.

<יצחק קדמן: תודה לכל אלה שיושבים כאן ולאלה שהיו כאן בישיבות קודמות.

<יצחק קדמן: תודה להורים של המשפחות האומנות ולהורים הביולוגיים שחלקם הגדול עושה מאמץ אדיר כדי לשתף פעולה עם משפחות האומנה.

<יצחק קדמן: מעל לכל, תודה לילדים באומנה בשבילם זה יום חג הכי גדול שיכול להיות.

<יצחק קדמן: לכולנו מגיע מזל טוב.

מאיר כהן: מזל טוב.

מאיר כהן: ברשותכם, כיושב ראש הוועדה המחליף, אני רוצה להגיד תודה ענקית לאלי אלאלוף.

מאיר כהן: אחותו הגיעה ממרוקו.

מאיר כהן: הוא הציג אותי בפניה ואמר לה שבגללי הוא בכנסת.

מאיר כהן: אחותו היא רופאה ומחזיקה בית חולים במרוקו.

מאיר כהן: אישה מרתקת.

מאיר כהן: תודה ענקית לנעה.

מאיר כהן: את אלופת הארץ.

מאיר כהן: רותם, יישר כוח.

מאיר כהן: כל הכבוד לך.

מאיר כהן: ענת, תודה רבה לך.

מאיר כהן: תודה לכל האנשים בוועדה.

מאיר כהן: אנשי משרד הרווחה, תסכמו.

<נעה בן שבת: אדוני, אם אפשר לבקש עוד רגע.

<נעה בן שבת: אני רוצה גם להודות לכל שותפיי לעבודה – עורכת הדין רינת וייגלר, עורכת הדין ליאת יעקובוביץ', עורך הדין נועם פליק, לעורכת הדין לידיה רבינוביץ', לעורכת הדין ורד וינדמן – שהיו ממש שותפים.

<נעה בן שבת: היה כאן שיתוף פעולה בכל דבר.

מאיר כהן: אני גם מודה גם לעורכת הדין עדי חן, לעורכת הדין משכית בנדל, לעורכת הדין ורד וינדמן.

<נעה בן שבת: לעורכת הדין מיכל מזוז מהביטוח הלאומי שתרמה תרומה בהתגייסות המוסד לביטוח לאומי.

מאיר כהן: משרד הרווחה, משפט אחרון.

<שלוה ליבוביץ: המשפט דין וחשבון, בעצם דוח, היה צריך להיות הפוך – חשבון ודין.

<שלוה ליבוביץ: השאלה היא למה אנחנו אומרים דין וחשבון.

<שלוה ליבוביץ: אם ירצה השם, כאשר הכנסת תצביע על החוק, זה יהיה עדיף אבל כל יום שילד באומנה ייהנה מהצעת החוק הזאת, החשבון ממשיך להתגלגל והזכויות של מי שעסק בנושא הזה ממשיכות.

<שלוה ליבוביץ: אני באמת רוצה לומר שהייתה לי חוויה והכרתי פעם ראשונה את עבודת המשפטנים לעומק והבנתי כמה זה רציני.

<שלוה ליבוביץ: מבחינתי כאזרחית המדינה, זאת הייתה חוויה ועל כך אני גאה.

<שלוה ליבוביץ: תודה רבה לכולם.

מאיר כהן: תודה.

מאיר כהן: תמה הישיבה.