ועדת המשנה לתחבורה ציבורית, כנסת 20, פרוטוקול מספר 8, 2016-03-14 09:00

דב חנין: בוקר טוב לכולם.

דב חנין: אני מבין שגם משרד התחבורה מצטרף אלינו.

דב חנין: יש קושי להגיע ממקום למקום בגלל בעיות של תחבורה ציבורית וחלק מהנוכחים יודעים שלהגיע ברכב לירושלים, מתחילה להיות משימה בלתי אפשרית.

דב חנין: זה אומר שאנחנו בדחיפות חייבים לעבור לתחבורה ציבורית.

דב חנין: אני מברך אתכם על ההגעה לישיבה הזאת.

דב חנין: אנחנו מקיימים היום דיון בתשתיות התחבורה הציבורית כאשר הדגש שלנו הוא על החניונים התפעוליים וחניוני הלילה לאוטובוסים.

דב חנין: נמצאים אתנו נציגי מפעילי התחבורה הציבורית.

דב חנין: בפניכם נמצא גם נייר שהוכן על ידי מרכז המחקר והמידע של הכנסת שמציג את הנתונים העיקריים ואת הבעיות העיקריות שאנחנו מתמודדים אתם.

דב חנין: אני אומר את הדברים בצורה מאוד כללית כי נציג מרכז המחקר והמידע יצטרף אלינו מיד.

דב חנין: אנחנו נמצאים בפער עצום בין מצאי החניה לאוטובוסים וחניוני לילה לבין הצורך.

דב חנין: לאוטובוסים יש הרבה תכונות ייחודיות וחיוביות אבל אחת התכונות השליליות שלהם היא שאי אפשר לקפל אותם בלילה לאיזושהי מזוודה קטנה, להניח אותה בצד ולפרוס מחדש את האוטובוס בבוקר.

דב חנין: אם אין מקומות לאוטובוסים לעמוד בלילה, אנחנו נמצאים בבעיה מערכתית.

דב חנין: לבעיה המערכתית הזאת יש הרבה מאוד השלכות על יכולת התפעול של הקווים, על מספר הקווים וכדומה.

דב חנין: גם החניונים הקיימים, יש בעיות בחניון עצמו מבחינת תנאים, תנאים של נהגים, ושמענו על זה בדיון שקיימנו על תנאי העבודה של הנהגים בתחבורה הציבורית.

דב חנין: יש כל מיני חסמים כדי לקבל או ליצור תשתיות לתחבורה ציבורית שנדרשות על ידי המפעילים.

דב חנין: אנחנו שומעים על טענות שרשויות מערימות קשיים, הכוונה היא בעיקר לרשויות מקומיות, ולמרות מאמצים של המפעילים להשיג ולאתר שטחים שיוכלו לתת מענה לצרכים, אנחנו נמצאים עדיין בפערים מאוד מאוד קשים.

דב חנין: אנחנו נתחיל בדיון והייתי מבקש קודם כל לשמוע כמה מהמפעילים שיאמרו לנו איך הדברים נראים מהזווית שלכם.

דב חנין: נרשמו כאן גם נציגים של ועדי הנהגים אבל אולי קודם מישהו מהמפעילים.

<ציון פת: מנכ"ל קווים.

<ציון פת: אני מדבר בשם פורום המפעילים הפרטיים.

<ציון פת: אין ספק שאנחנו עדים בשנים האחרונות לפיגור משמעותי בקווי השירות בתחבורה הציבורית וככל הידוע לנו גם בשנים הקרובות זאת הולכת להיות המגמה.

<ציון פת: אלא שהתוספת הזאת נתקלת בבעיות וביכולת שלנו כמפעילים לממש את הדברים ואני מבקש להעלות כאן מספר נקודות ואלך מהקטנה לגדולה, נקודות שמחייבות התייחסות ופתרון.

<ציון פת: אני לא חושב שהבעיה היא משרד התחבורה.

<ציון פת: חבל שבאמת נציגי הרשויות או לפחות פורום כלשהו מטעם הרשויות לא נמצא כאן.

<ציון פת: גם הסיוע של משרד התחבורה, והוא קיים, לא תמיד מועיל.

<ציון פת: אני אתחיל מהדברים הכי בסיסיים וקטנים.

<ציון פת: כאשר משרד התחבורה משקיע הון עתק במכונות להטענת כרטיסים ובשילוט אלקטרוני, דווקא ברשויות המקומיות מערימים קשיים ולא מאפשרים הצבת מכונות ולא מאפשרים הצבת שלטים בטענות שונות ומשונות כולל טענה שהדבר איננו אסתטי ואדריכל העיר לא מאשר את זה.

<ציון פת: מכאן נעבור לתחנות האוטובוסים.

<ציון פת: גם בהצבה של תחנות האוטובוסים אנחנו רואים קשיים גדולים.

<ציון פת: מפרצים לא מתאימים לאוטובוסים, ניסיון להצבת סככות שלא תמיד עולה בקנה אחד עם הרצון של הרשות המקומית וכיוצא בזה ובסוף אנחנו כמפעילים נאלצים להתמודד עם הבעיה ואני מניח שהנהגים ידברו על זה.

<ציון פת: דומני ששתי הבעיות הקשות ביותר הן הנושא של המסופים והנושא של חניוני הלילה.

<ציון פת: בתחום המסופים אנחנו לדעתי במצב שגובל בקטסטרופה.

<ציון פת: יש עשרות קווי שירות שאין להם מהיכן לצאת, נהגים שנזקקים לשירותי מנוחה והפסקה - אין להם היכן לעשות זאת.

<ציון פת: אני אתן שתי דוגמאות שמאוד מציקות ואחת מהן כאן בבירת ישראל, גבעת התחמושת.

<ציון פת: לא יתכן שבבירת ישראל בגבעת התחמושת נהגים נאלצים להטיל את מימיהם, ותסלחו לי על הביטוי, מסביב לאוטובוסים.

<ציון פת: פניות חוזרות ונשנות לעיריית ירושלים, נותרו ללא מענה.

<ציון פת: הצבה של תא שירותים פשוט, שלוש שנים אני פונה להצבת תא שירותים וראה זה פלא, לפני מספר שבועות פתחו שם חניון בתשלום למכוניות הפרטיות, שבוע אחרי כן הציבו שם תא שירותים נעול לטובת השומר הבודד אבל עשרות הנהגים שנמצאים שם, לא יכולים להשתמש בתא הזה.

<ציון פת: זאת ההתייחסות לתחבורה הציבורית בעיריית ירושלים.

<ציון פת: כאשר פונים לנציג בכיר בעירייה, ואני מצטט מבלי לצטט את שמו מפאת כבודו, הוא אומר: מצדי תעופו מכאן, אנחנו לא רוצים אתכם.

<ציון פת: זאת תשובה של פקיד בכיר בעיריית ירושלים במה שקשור בטיפול בתחבורה הציבורית.

<ציון פת: מצפה מודיעין.

<ציון פת: המדינה משקיעה מאות מיליוני שקלים בשיפור התנאים ברכבת הקלה, ובצדק.

<ציון פת: באמת לא חסכו באמצעים.

<ציון פת: הקימו חניון אבל מקימים חניון לאוטובוסים, לנוסעים אין היכן לעמוד, אין שירותים, אין חשמל, וכמובן גם לנהגים אין את זה.

<ציון פת: תחנות מרכזיות, זו בעיה בפני עצמה ואני לא מכיר, לא יודע ולא רוצה להיכנס למערכת היחסים בין מה של אגד וכולי.

<ציון פת: התוצאה היא שכיום יש תחנות מרכזיות שאי אפשר להפעיל בהן תחבורה ציבורית.

<ציון פת: כמות האוטובוסים שנכנסת לשם לא מאפשרת גישה, לא מאפשרת יציאה, יש תאונות, בעיות בטיחותיות בתוך התחנות, לדוגמה בנתניה, ברמלה, וזה רק ילך ויחריף ופתרון אין.

<ציון פת: הדבר האחרון, חניוני הלילה.

<ציון פת: כל המאמצים של משרד התחבורה והמפעילים בעניין הזה לא נושאים פרי.

<ציון פת: חסר לי כאן אולי נציג של מינהל מקרקעי ישראל, מישהו שמקצה את הקרקעות במדינה הזאת.

<ציון פת: אני לא מבין למה צריך לצאת בקול קורא לאנשים פרטיים כאשר למדינה יש קרקעות והמדינה יכולה להקצות את הקרקעות לעניין הזה בצורה מסודרת ויש לכך דוגמאות טובות.

<ציון פת: במכרז החשמונאים המדינה, בשיתוף עם הרשות המקומית, הקצתה קרקע ואפשר לראות חניון לתפארת.

<ציון פת: המפעיל בנה את המקום בשיטת BOT ובעוד 10-12 שנים החניון הזה עובר לאחריות הרשות המקומית וכך הלאה.

<ציון פת: כך מקובל במדינות מתוקנות בעולם ובאירופה.

<ציון פת: מפעיל תחבורה ציבורית שנכנס להפעיל תחבורה ציבורית במקום, מקבל מהרשות המקומית את כל התנאים ואת כל התשתיות, החל מהתחנות, דרך המסוף, דרך השילוט ומקבל גם חניון מסודר כאשר המפעיל הבא נכנס לאותו חניון ולא צריך לכתת רגליו ולחפש מקומות כאשר בסוף לפעמים הוא גם נאלץ לחנות במקומות בהם אסור לחנות והוא חשוף לתביעות משפטיות כאלה ואחרות.

<ציון פת: פעמים דרך אגב, באופן פרדוכסלי, מי שתובע את המפעיל זאת דווקא זרוע אחרת של המדינה.

<ציון פת: בנושא חניוני הלילה, מזה מספר שנים אני מנסה לקדם את השימוש בחניון של הנתיב המהיר ושל הנתיבים המהירים העתידיים לטובת התחבורה הציבורית.

<ציון פת: החניון בנתיב המהיר פנוי בלילה.

<ציון פת: הוא מקום שיכול להכיל מאות אוטובוסים.

<ציון פת: קיבלתי תשובה שנכון שבהסכמים עם הזכיין אי אפשר לכפות עליו את העניין הזה אבל לאחרונה אני שומע שהולכים להרחיב את החניון הזה.

<ציון פת: פניתי וביקשתי שאם הולכים להרחיב חניון, שבלילה הוא פנוי לחלוטין, מדוע לא להשתמש בו לתחבורה ציבורית?

<ציון פת: החניון בשפירים הוא חניון קלאסי להפעלה של תחבורה ציבורית, של חניון לילה, בכל מה שקשור בבקעת אונו והסביבה.

<ציון פת: לדעתי צריך גם כאן התערבות ואני לא יודע של מי.

<ציון פת: לסיכום.

<ציון פת: לדעתי הפתרון הוא לא ברצון טוב של רשות מקומית כזו או אחרת אלא פשוט בחקיקה.

<ציון פת: כפי שיש חובה לקבלת טופס 4 בהקמה של מתקנים כאלה ואחרים, כך נכון וראוי שלא תאושר תכנית בנייה ולא יאושר אכלוס ברשות מקומית בה לא הוקצה מסוף לתחבורה ציבורית, תחנות לתחבורה ציבורית וכיוצא באלה.

דב חנין: תודה.

דב חנין: נציגי הנהגים.

דב חנין: יש כאן רשימה ארוכה אבל תחליטו ביניכם על שניים, שלושה, ארבעה נציגים ולהשתדל לא לחזור האחד על דברי השני.

דב חנין: מי שאומר משהו, אפשר להצטרף אליו.

<ניסן נימני: בוקר טוב.

<ניסן נימני: אני יושב ראש ועד עובדי קווים.

<ניסן נימני: אני רוצה לדבר על שני דברים – על המסופים ועל תחנות האוטובוס –מהזווית של הנהגים.

<ניסן נימני: יש המון קווים שאין בהם מסופים מהסיבות שהמנכ"ל שלנו העלה.

<ניסן נימני: למשל, בגבעת התחמושת, הנהגים נאלצים ללכת למקומות רחוקים ולכן אין להם הפסקות.

<ניסן נימני: החניון משותף לאגד, אגד תעבורה ואפיקים ועוברים שם מאות נהגים.

<ניסן נימני: צריך להדגיש שאלה מאות נהגים.

<ניסן נימני: הדבר הצורם ביותר, כמו שהמנכ"ל אמר, שעשו שם שירותים לבן אדם אחד.

<ניסן נימני: מגיע לו שירותים, מגיע לכולם שירותים.

<ניסן נימני: במצפה מודיעין הקימו תשתיות והשקיעו מיליוני שקלים אבל לא השקיעו במסוף, במקום לנוח, במקום בו הנהגים יוכלו לנוח.

<ניסן נימני: יש מקומות שיש מסופים לחברה מסוימת ולחברה מסוימת אחרת אין מסוף ואותה חברה שיש לה את המסוף לא מאפשרת לחברות אחרות להשתמש בו.

<ניסן נימני: פשוט, נועלים אותו עם כרטיס, עם מפתח, ואי אפשר להיכנס.

<ניסן נימני: הנושא הבא עליו אני רוצה לדבר הוא תחנות אוטובוס.

<ניסן נימני: בהרבה תחנות אוטובוס, הגישה לתחנה היא קטנה ולא ניתן להגיע עם שתי הדלתות לתחנה.

<ניסן נימני: הדבר פוגע בנגישות של הנכים והנהגים עוד מקבלים דוחות.

<ניסן נימני: אי אפשר להוריד נכה, אי אפשר להוריד את הרמפה, קשה מאוד להוריד אותה.

<ניסן נימני: פעמים רבות חונות שם מכוניות.

<ניסן נימני: הרשות המקומית לא טורחת לפנות את המכוניות, לתת לנהגים דוחות, לגרור את המכוניות.

<ניסן נימני: זה דבר שקורה תדיר.

<ניסן נימני: לפעמים אפילו ניידות משטרה חונות בתחנות אוטובוס, עד כדי כך מתייחסים לזה.

<יניב זעפרני: בוקר טוב.

<יניב זעפרני: אני מאגד תעבורה.

<יניב זעפרני: בהקשר למה שאמר מנכ"ל קווים, אני רוצה להמשיך ולומר ששיתוף הפעולה בין החברות לחניוני הלילה הוא קטסטרופלי.

<יניב זעפרני: אפשר לראות את זה ממש קרוב כאן בבנייני האומה, שם אין היכן לשים את האוטובוסים.

<יניב זעפרני: נהג שעובד עד השעות הקטנות של הלילה ורוצה להיכנס לשירותים שיש או אין, לא יכול כי אין לו היכן לשים את האוטובוס מכיוון שהחניון הוא שלו או לא שלו, ולא ניכנס לזה כרגע.

<יניב זעפרני: הוא לא יכול לשים את האוטובוס כדי לרדת כי אין היכן להחנות.

<יניב זעפרני: חייבים – זה דבר ראשון – תשתיות לחניוני לילה ולנקודות קצה.

<יניב זעפרני: על זה צריך לשים דגש.

<יניב זעפרני: הדבר הזה הוא דבר שגורם להרבה אנשים לחשוב פעמיים אם לבוא לעבוד בתחבורה הציבורית כי אין תנאים.

<יניב זעפרני: זה שווה ערך לזה שיש היום מחסור בנהגים בתחבורה הציבורית.

<רמי סקוטלנסקי: אני 46 שנים בתחבורה, גמלאי של אגד, עובד בחברת קווים.

<רמי סקוטלנסקי: הכול נכון.

<רמי סקוטלנסקי: גם מה שנאמר לגבי הוא חניונים הוא נכון אבל הדבר העיקרי הוא כוח האדם.

<רמי סקוטלנסקי: מאות נהגים של אגד ו-דן מסתובבים בשוק והם לא מגיעים וזה קורה מסיבה פשוטה.

<רמי סקוטלנסקי: קח אותי כדוגמה, מותר לי לעבוד בסך הכול בסביבות מאה שעות ואם אני עובר את מאה השעות מורידים לי את הביטוח הלאומי.

<רמי סקוטלנסקי: כבר מעל עשר שנים לא שינו את הדבר הזה שמותר לנו להרוויח 5,000 שקלים בחודש.

<רמי סקוטלנסקי: אני חושב שהגיע הזמן שמישהו יקום ויגיד, רבותיי, צריך להעלות ל-8,000 שקלים.

<רמי סקוטלנסקי: המדינה לא מפסידה כי אנחנו משלמים על זה מס ומשלמים כמה שהמדינה דורשת מאתנו, אבל אם רוצים נהגים בלי ניסיון ונהגים טובים, צריך לשנות את החוק.

<רמי סקוטלנסקי: בזמנו הכשירו נהגים מצוינים ב-אגד, הכשירו ב-דן נהגים עם הרבה ניסיון ולקבל נהג טוב, זה נכס למדינה ונכס לחברות.

דב חנין: הדברים שאתה אומר הם דברי טעם.

דב חנין: ממש דברי טעם.

דב חנין: אני מצטרף אליהם לא רק לגבי נהגים.

דב חנין: יש עוד אנשים שאין שום סיבה שמדינת ישראל לא תאפשר להם לעבוד ולעבוד בכבוד ולא תעניש אותם על זה שהם רוצים לעבוד ולהתפרנס.

דב חנין: אתה צודק אבל זה לא המוקד של הדיון הזה.

דב חנין: אני אשמח שתעביר אלינו מכתב מסודר בעניין הזה ואנחנו ננסה להמשיך לטפל בו.

<רמי סקוטלנסקי: כבר פניתי לכמה וכמה חברי כנסת ואף אחד לא התייחס.

דב חנין: תפנה אלי וננסה.

דב חנין: אתה צודק אדוני אבל אנחנו כרגע מתמקדים במשהו אחר.

דב חנין: בנושא הזה אנחנו נטפל והוא רלוונטי לא רק לנהגים.

<יהונתן קריספין: בוקר טוב אדוני הנכבד, בוקר טוב לכל הנכבדים שיושבים כאן.

<יהונתן קריספין: אני עובד בחברת אפיקים.

<יהונתן קריספין: לנו יש את אותה בעיה באותה רמה של החניונים.

<יהונתן קריספין: לדוגמה, בקניון רמת גן, קניון אילון, לא רק שאין לנו תנאי מחיה שם, אלא גם אם אנחנו עומדים שם כאוטובוס שממתין ליציאה לקו הבא, הוא מקבל דוח מהעירייה על כך שהוא עומד שם.

<יהונתן קריספין: הנהג צריך להתמודד מדי יום ביומו וללכת לחברה כדי שהחברה תשלם את הדוחות האלה.

<יהונתן קריספין: אני שואל עד מתי הרשויות המקומיות יכולות לזלזל בתחבורה הציבורית כאשר הן אלה שאמורות לתת את השירות הזה לאזרחים שלהן?

<יהונתן קריספין: אם ראש עיר במדינת ישראל יכול להרשות לעצמו להגיד שאתם תקבלו צו פינוי מהחניון הזה אם משרד התחבורה לא יבנה לו מחלף, אז מה הולך כאן?

<יהונתן קריספין: אני רואה שמשרד הפנים נותן פרסים לכל מיני רשויות מקומיות על עיר יפה ועיר נקייה אבל תחבורה ציבורית לא מוזכרת בשום קטגוריה.

<יהונתן קריספין: דיבר כאן מנכ"ל חברת קווים והזכיר את טופס 4.

<יהונתן קריספין: לא יפעילו תחבורה ציבורית אם אין את התנאים האלה והאוטובוסים יעמדו.

<יהונתן קריספין: אדוני ראש העיר, אתה רוצה תחבורה ציבורית, יש כללים – תחנות אליהן האוטובוס יכול להיכנס, גישה לנכים, גישה למבוגרים.

<יהונתן קריספין: אני צריך לרדת מהאוטובוס ולעזור לקשיש כי חונה רכב שהנהג שלו הלך לקנות גלידה.

<יהונתן קריספין: לפני מספר שבועות התקיים כאן דיון על בעיות בתשתיות במגזר הערבי.

<יהונתן קריספין: משרד התחבורה אמר בדיון הזה, לפי מה שקראתי, שהוא מוכן לממן ממונים מטעמו בתוך הרשויות המקומיות שידאגו לדבר הזה.

<יהונתן קריספין: אני אומר, לא רק במגזר הערבי אלא גם במגזר היהודי לצערי אין אנשים שאפילו אני כיושב ראש ועד עובדים לא יכול לפנות לרשות המקומית, למישהו בה, ולומר לו שיעזור לציבור שלה או לציבור שלנו ולתת לו שירות.

<יהונתן קריספין: אין עם מי לדבר.

<יהונתן קריספין: אני מדבר על כל המקומות, גם על אשדוד שהיא עיר מפותחת וגם על ירושלים.

<יהונתן קריספין: הנהג במשך ההפסקה שלו צריך לעשות סיבובים עם האוטובוס עד שיגיע התור הבא שלו.

<יהונתן קריספין: כל הזמן מגדילים, נותנים עוד שירות ועוד שירות אבל התשתיות נשארות כפי שהן והן כאילו אנחנו לפני עשרים שנים.

<אשרף פארח: בוקר טוב לכולם.

<אשרף פארח: אני מוועד עובדי קווים ברמלה.

<אשרף פארח: אני רוצה לדברר על הנושא שהוא באמת נושא חשוב מאוד.

<אשרף פארח: ירושלים היא עיר של תיירות.

<אשרף פארח: אם אנחנו מדברים על האוטובוסים של תיירות, האוטובוסים האלה, לפעמים יש מסה של אוטובוסים שצריכים להגיע לאתרי התיירות.

<אשרף פארח: אחד האתרים הכי חשוב זה הכותל המערבי.

<אשרף פארח: לצערי הרב – עבדתי בנושא הזה וחוויתי אותו – אין גישה לתיירות, להוריד את התיירים ולאסוף אותם מהאתרים האלה.

<אשרף פארח: אם אוטובוס של תיירות רוצה להוריד את הנוסעים שלו ואין לו מקום, הוא נאלץ להוריד אותם בתחנת אוטובוסים ציבורית.

<אשרף פארח: אם הוא עומד בתחנה, הוא מקבל דוח.

<אשרף פארח: תאר לעצמך שלושה-ארבעה אוטובוסים שצריכים לעמוד בתחנה ולהוריד את הנוסעים שלהם, את התיירים שלהם, ובא אוטובוס של קו שירות שרוצה לאסוף את הנוסעים שלו או להוריד נוסעים.

<אשרף פארח: הוא גם מפריע לתנועה ואי אפשר לגשת לנוסע ולקבל אותו בצורה נוחה.

<אשרף פארח: העירייה, שתהיה בריאה, כל הזמן רודפת אחרי האוטובוסים האלה.

<אשרף פארח: הפקח לא מטריח את עצמו לרדת ולסלק את נהג האוטובוס שעומד בתחנת התחבורה הציבורית כי הוא מחכה לתיירים שלו.

<אשרף פארח: הוא מצלם אותו והולך.

<אשרף פארח: אפילו לא מדבר אתו, לומר לו שיעזוב את המקום כדי שלאוטובוס של התחבורה הציבורית יהיה נוח לאסוף את הנוסעים שלו.

<אשרף פארח: זה לא מעניין אותו.

<אשרף פארח: יש חניון שהיה בכרטא בשער יפו, אבל ביטלו אותו.

<אשרף פארח: במקום שיהיה חניון לאוטובוסים של תיירות, בגלל שזה מכניס להם יותר רווח, הפכו אותו לחניון למכוניות פרטיות ולכן האוטובוסים עם התיירים נאלצים לעמוד בחוץ, ואז היכן יעמדו?

<אשרף פארח: בתחנת האוטובוס הציבורי.

<אשרף פארח: זה גורם לפקקים ואי נוחות לנוסע.

<אשרף פארח: עכשיו יש מחאה מצד כל נהגי התיירות שרוצים להעלות את הנושא הזה לשר התיירות ולמשרד התחבורה כדי שיקציבו להם את החניונים כך שאפשר יהיה לעמוד במקום בו יוכלו להוריד את התיירים בלי להפריע לתחבורה הציבורית.

<אשרף פארח: את החניונים שהציבו למשל בגת שמנים, כל המכוניות הפרטיות וכל המשאיות עומדות שם והפקחים אפילו לא באים להזיז אותם.

<אשרף פארח: תודה.

<יצחק קשקש: אני יושב ראש ועד אגד תעבורה.

<יצחק קשקש: אני רוצה להתייחס לדבריך בתחילת הדיון לגבי הצמיחה של התחבורה בארץ ולהתייחס לנייר העמדה לגבי המחסור החמור במספר הנהגים בתחבורה הציבורית.

<יצחק קשקש: אני יודע שזה לא הדיון אבל אני רוצה לפנות במעמד הזה לנציג משרד התחבורה ולשאול אותו אם הוא יודע כמה אחוזים נהגים עברו בצפון הנגב מהנהגים שהפעילו את הקווים לפני שהגיע דן לדרום, כמה נהגים עברו לעבוד ב-דן בדרום.

<יצחק קשקש: אולי עשרים אחוזים.

<יצחק קשקש: עשרים אחוזים, זה מספר הנהגים שעברו.

<יצחק קשקש: נהגים שעוברים מחברת אגד תעבורה שנסגרה אל דן בדרום, כל הוותק שלהם מתאפס.

<יצחק קשקש: צבירת ימי חופשה, ימי הבראה, ימי מחלה וכולי, הכול מתאפס והם מתחילים מאפס.

<יצחק קשקש: הם למעשה לא רואים המשכיות במקצוע.

<יצחק קשקש: כאן אנחנו מפסידים המון נהגים שלא רואים במקצוע עתיד.

<יצחק קשקש: כל 10-12 שנים, זה מתאפס.

<יצחק קשקש: אנחנו, סניף אשדוד, גם הולכים להתאפס התנאים שלנו כי אנחנו עוברים לחברה אחרת.

<יצחק קשקש: חבל מאוד כי אנחנו מאבדים שמונים אחוזים ממצבת כוח האדם.

<יצחק קשקש: אני רוצה להוסיף ולומר שכל הבעיות של התשתיות באות על חשבון ההפסקות של הנהגים וזה פוגע בשירות באופן ישיר.

<יצחק קשקש: נהגים, במקום להיות בהפסקה, הם מחפשים מקום חניה וזאת בעיה.

<יצחק קשקש: אני אשמח אם נמצא לזה פתרון ביחד.

דב חנין: תודה.

דב חנין: אני רוצה להצטרף לדבריך.

דב חנין: אנחנו נבקש בנושא הזה התייחסות כתובה ממשרד התחבורה, לגבי הנושא של רצף הזכויות של הנהגים.

דב חנין: זאת אומרת, משרד התחבורה, המדינה החליטה על מתכונת בה אנחנו בעצם מפעילים את התחבורה הציבורית דרך חברות פרטיות או לא פרטיות שונות שמתחרות זו בזו.

דב חנין: זו החלטה שאפשר להתווכח עליה, טובה או לא טובה, אבל זאת ההחלטה שהתקבלה.

דב חנין: בתוך המערכת הזאת נמצאים עובדים והעובדים האלה הם לא פיונים שיכולים פשוט לרדת מהמגרש ופתאום עכשיו מחזירים אותם.

דב חנין: כשצריך – מעלים, כשלא צריך – מורידים.

דב חנין: הדבר הזה הוא לא נכון והוא לא נכון מבחינת זכויות בסיסיות של עובדים והוא לא נכון מבחינת מערכת התחבורה הציבורית שתלויה בנהגים.

דב חנין: הנהגים הם הבסיס של הדבר הזה.

דב חנין: אנחנו נבקש בנושא הזה התייחסות מסודרת וכתובה ממשרד התחבורה.

דב חנין: אם השירות עובר מחברה אחת לחברה אחרת, אחת השאלות שצריך לתת לה תשובה היא מה קורה עם האנשים שעבדו.

דב חנין: האנשים הם לא כלי משחק ואי אפשר להתנהל אתם בצורה כזאת.

דב חנין: אני כרגע לא מבקש את ההתייחסות הזו בישיבה כאן כי אנחנו עוסקים בנושא אחר אבל אנחנו נקבל את ההתייחסות הזאת בכתב בהמשך לישיבה.

דב חנין: עוד מישהו מנציגי הנהגים?

<ארקדיוס אמסיס: ועד עובדי חברת קווים.

<ארקדיוס אמסיס: יש את הנושא של רציפים בתוך תחנה מרכזית.

<ארקדיוס אמסיס: יש קווים ששני קווי אוטובוסים יוצאים באותה שעה ואוטובוס אחד צריך לצאת בזמן נכנס.

<ארקדיוס אמסיס: מי שמשיג, נכנס קודם לרציף והאוטובוס השני שאמור לצאת באותה שעה, מחכה עד שהאוטובוס שנכנס יצא בזמן שלו ואז הוא נכנס.

<ארקדיוס אמסיס: לאחר שהוא יוצא, הוא נכנס כדי לאסוף את הנוסעים.

<ארקדיוס אמסיס: יש צורך ביותר רציפים לכניסת האוטובוסים האלה.

<ארקדיוס אמסיס: בנוסף, בתחנות אוטובוסים יש עצים ותחנות מותקנות לשפת הכביש, דבר שמקשה על האוטובוס להיכנס לתחנה ולהיצמד למדרכה באופן שיקל על הנוסעים לעלות ולרדת מהאוטובוס.

<ארקדיוס אמסיס: אלה שני דברים חשובים מאוד.

<ארקדיוס אמסיס: תודה.

<פנחס גרשון: אני מאגד.

<פנחס גרשון: הנושא שלנו היום הוא מסופים וחניונים.

<פנחס גרשון: כדי להתמודד עם נושא המסופים, העניין הוא תשתיות, תשתיות, תשתיות.

<פנחס גרשון: מבחינת הרשות המקומית, כאשר מדברים אתה על תחבורה ציבורית, מבחינתה זה להשקיע 5,000 שקלים ולהציב סככה וזהו.

<פנחס גרשון: זה בעצם כל עולמן של הרשויות המקומיות.

<פנחס גרשון: אבל למה כאשר מתכננים שכונה חדשה הם יודעים להקצות שטח למוסדות חינוך, למבני ציבור, לשצ"פים וכל זה בסדר אבל לגבי מסופים, אנחנו בעד, אבל לא אצלנו בשכונה אלא היכן שהוא אצל השכן, אצל ראש עיר אחר?

<פנחס גרשון: זאת נקודה שצריך להתמודד אתה.

<פנחס גרשון: מבחינתנו, תבינו, לנו יש מעל 3,000 אוטובוסים שכדי להחנות אותם אנחנו צריכים סדר גודל של 400 דונם שאמורים להיות לנו מקריית שמונה עד אילת אבל אין בדיוק את השטח הזה.

<פנחס גרשון: לכן האוטובוסים חונים בפנים, חלק צמודים לגדר, חלק כבר פחות צמודים וחונים ברחובות הסמוכים.

<פנחס גרשון: אז למה מחכים, שתהיה איזושהי חס וחלילה בעיה ביטחונית?

<פנחס גרשון: הדברים האלה הם בנפשנו.

<פנחס גרשון: בכל אחד מארבעים חניוני לילה שלנו, זאת מלחמה יום יומית מול הרשות המקומית, להוציא היתרים, להתמודד, וכל זה מעבר לתשלומים וכל ההיבטים האלה.

<פנחס גרשון: כאשר מדברים על מבני ציבור, וכאן ציבור הנהגים ידבר והוא מדבר מדם לבו, תבינו, הם לא מחפשים את התנאים לנהג שזה מעל לכל.

<פנחס גרשון: תבינו, כאשר נהג יוצא לנסיעה ולא היה לו את הזמן לעשות פיפי, סליחה על הביטוי, הוא נהג עצבני.

דב חנין: אנחנו מדברים על זכויות אדם.

דב חנין: לכל אדם יש זכות לעשות פיפי.

<פנחס גרשון: כנראה שלנהג לא.

<פנחס גרשון: אני לא מדבר על משהו שהוא יותר מפיפי.

<פנחס גרשון: אני בכוונה מדבר בשפה הכי נמוכה כדי להבין.

<פנחס גרשון: כולנו מוציאים נהג לכביש בצורה מסוכנת.

<פנחס גרשון: אני כבר לא מדבר על רמת השירות שניתנת לנוסע ומתחילים חיכוכים ועצבים.

<פנחס גרשון: תם רואים בעצם לאן זה מוביל.

<פנחס גרשון: ירושלים, ידידי דיבר על שלוש שנים, הוא במצב טוב.

<פנחס גרשון: שש שנים אני רודף אחרי הצבת ארבעה מבנים בירושלים.

<פנחס גרשון: שש שנים.

<פנחס גרשון: אני גם לא רואה שזה קורה בשש השנים הקרובות.

<פנחס גרשון: כל אחד צודק, יש בעיות נכסיות, בעיות של רשות מקרקעי ישראל, בעיות של העירייה ואנחנו ב-לופ אין סופי.

<פנחס גרשון: מה אני אומר בסוף לנהג?

<יניב זעפרני: זה רק לשים קרוואן.

<פנחס גרשון: מה אנחנו אומרים לנהג?

<פנחס גרשון: תעשה פיפי ליד הגלגל?

<יניב זעפרני: אז הוא מקבל קנס ממשרד התחבורה.

<קריאה: בבקבוקים אנחנו לא עושים?

<יניב זעפרני: ומה תגיד לנהגות?

<פנחס גרשון: עצוב לי.

<פנחס גרשון: אין לי תשובות.

<פנחס גרשון: גם למדינה כמדינה זה מונע את ההתפתחות של התחבורה הציבורית.

<פנחס גרשון: ברור לכם שאם לדרור ידידנו היו אין סוף שטחים, הוא היה יכול לפתח עוד ולהפליג עוד עם הדמיון שלו, ויש לו את זה, אבל זה מונע בעדו.

<פנחס גרשון: אנחנו לא יכולים להתפתח, לא יכולים להתקדם בכלל בתחבורה הציבורית.

<פנחס גרשון: מדי בוקר בשעות שיא, נתון שאתם לא מכירים, העלייה לירושלים, חמישים אחוזים מהאנשים הם ברכב הפרטי וחמישים אחוזים בתחבורה הציבורית של כל המפעילים.

<פנחס גרשון: למה לא לתת נתיב אחד לתחבורה הציבורית כבר משער הגיא?

<פנחס גרשון: נכון, להקשות על הרכבים הפרטיים.

<פנחס גרשון: שוב אני חוזר על הנתון: חמישים אחוזים באים באוטובוסים וחמישים אחוזים ברכב הפרטי.

<פנחס גרשון: תנו נתיב אחד לתחבורה הציבורית.

<פנחס גרשון: איפה המנהיג האמיץ שילך בכיוון הזה?

<שוקי שדה: ארגון חברות ההסעה בישראל.

<שוקי שדה: אני מסכים במאה אחוזים מהדברים שנאמרו לגבי התיירות כי אני התכוננתי להעלות את הדברים והם נאמרו יפה מאוד.

<שוקי שדה: אני בדיונים עם עיריית ירושלים הרבה מאוד זמן וגם עם משרד התיירות בנושא החניונים בירושלים ועד רגע זה שום דבר לא נפתר.

<שוקי שדה: כל הזמן אומרים יהיה בסדר, אבל אין פתרון.

<שוקי שדה: מעבר לזה הבעיה היא בחניוני הלילה.

<שוקי שדה: בחניוני הלילה יש היום טרנד של מערך הישוב במדינת ישראל להוציא את האוטובוסים והמשאיות מהערים.

<שוקי שדה: אנחנו מקבלים את זה.

<שוקי שדה: בסדר גמור.

<שוקי שדה: התוצאה הסופית שהם נוסעים למרחק גדול מאוד מהעיר ועושים חניון, החניון הזה לא מואר, לא מאובטח, אין בו את כל מערך השירותים שצריך כל אדם ונהג, אין הסעות כשאתה בא בלילה ומביא את הרכב בחזרה לעיר, בקיצור, בעניין הזה זאת בעיה רצינית מאוד.

<שוקי שדה: אני אתן דוגמה אחת מהעיר אשדוד.

<שוקי שדה: בעיר אשדוד הם עשו חניון גדול מאוד מחוץ לעיר, 15 קילומטרים מהעיר לכיוון צפון.

<שוקי שדה: התוצאה היא שמערך ההיסעים הרגיל מגיע לשם וחונה בלילה, אין שם אבטחה, יש גניבות, פריצות, גניבת דלק והרס המכוניות.

<שוקי שדה: התוצאה חייבת להיות רק בכיוון אחד.

<שוקי שדה: מה שאמר מנכ"ל קווים, זה בהחלט נכון.

<שוקי שדה: צריך לעשות חקיקה.

<שוקי שדה: פשוט לעשות חוק כך שהדברים האלה יהיו מסודרים.

דב חנין: אני עובר לנציגי המשתמשים.

יעקב גיל: תודה.

יעקב גיל: דיון מאוד מאוד חשוב.

יעקב גיל: אנחנו כנוסעים נמצאים הרבה מאוד פעמים במה שנקרא אין מוצא כי אנחנו באים למשרד התחבורה, מבקשים תוספות שירות והרבה פעמים התשובות שאנחנו מקבלים הן שאין מסוף, אין היכן להחנות את האוטובוס.

יעקב גיל: במקרים אחרים, כאשר כבר מחליטים להוסיף שירות, לאוטובוס יש נקודת יציאה אחת אבל אין לו נקודת קצה בנקודה שנייה.

יעקב גיל: למשל, דוגמה טרייה, קו חדש שבקרוב יפעל בין חולון לבני ברק.

יעקב גיל: היה כאן דיון בשבוע שעבר בנושא אצל חבר הכנסת אייכלר.

יעקב גיל: עיריית בני ברק שלכאורה הציבור שלה הכי צורך את התחבורה הציבורית, לא רק שהיא לא מקצה מסופים אלא היא גם נותנת קנסות לאוטובוסים שחונים בכל מיני מקומות בעיר.

יעקב גיל: אז נוצר חדש שאוטובוס חדש צריך לנסוע מחולון לבני ברק ואז אין לו תחנת קצה אלא הוא פשוט חוזר בחזרה.

יעקב גיל: מה המשמעות לגבינו הנוסעים?

יעקב גיל: המשמעות היא שאין אמינות לקווים כאלה.

יעקב גיל: אתה אף פעם לא יכול לדעת מתי האוטובוס הזה יצא בכיוון ההפוך וכך נוספים עוד ועוד קווים שאין להם קצה.

יעקב גיל: זאת בעיה מאוד מאוד חמורה והיא ממש פוגעת ביכולת להוסיף שירות.

יעקב גיל: זאת אומרת, זה לא רק נושא תפעולי וחשוב להבין את זה, אלא זה נושא שפוגע ביכולת של הציבור לקבל שירות בתחבורה הציבורית.

יעקב גיל: זה מעבר לכל הדברים שצוינו שאני לא אחזור עליהם.

יעקב גיל: אני חושב שהאתגר האמיתי הוא לשאול את השאלה של איך ומה לעשות.

יעקב גיל: מכיוון שהחסם המרכזי כרגע הוא הרשויות המקומיות ברוב המקרים, אנחנו חושבים שצריך לייצר היערכות מיוחדת לנושא הזה.

יעקב גיל: למשל, אנחנו לא מכירים במשרד התחבורה איזשהו פרויקטור לנושא שישב מול הרשויות המקומיות וכל העיסוק שלו מהבוקר ועד שהוא מסיים את עבודתו יהיה תשתיות תומכות תחבורה ציבורית.

יעקב גיל: שיהיה פרויקטור עם תקציב.

יעקב גיל: אגב, זה משהו שעכשיו התחילו לעשות לגבי נתיבי תחבורה ציבורית וזה באמת מראה שזה משיג תוצאות בשטח.

יעקב גיל: צריך מישהו שינהל את זה כי זה לא יכול להיות על הדרך בהתנהלות השוטפת.

יעקב גיל: נקודה שנייה.

יעקב גיל: אנחנו חושבים שצריך לעשות איזשהו תקן מחייב לפי גודל ישוב.

יעקב גיל: זאת אומרת, ישוב מעל איקס תושבים, שאפשר כמובן לדון על זה ולהחליט על זה, יהיה מחויב בכמות מסוימת של מסופים ותחנות קצה, ואז בעצם כל השיח של כן או לא, יהיה תקן מחייב שייקבע מתוקף חוק.

<קריאה: חקיקה.

יעקב גיל: חקיקה.

יעקב גיל: אפשר לקבוע חוק שיחייב את שר התחבורה לעשות תקן שיחייב את הרשויות המקומיות.

<פיני קבלו: למה רשויות ולא לחייב את החברות שמסיעות שהן ידאגו למסופים?

יעקב גיל: בסופו של דבר הרשות היא זו שאחראית על השטח.

יעקב גיל: בנוסף אנחנו חושבים שבמקרים קיצוניים חשוב שתהיה סמכות להפקיע מהרשות המקומית את הסמכות להכריז על מסוף.

יעקב גיל: אגב, יש סמכות כזאת לגבי נתיבי תחבורה ציבורית.

יעקב גיל: לצערנו משרד התחבורה לא השתמש בה הרבה פעמים אבל יש סמכות כזאת.

יעקב גיל: זאת אומרת, אם יש רשות סרבנית, משרד התחבורה יוכל להכריז על איזושהי תשתית כתשתית חיונית להפעלת תחבורה ציבורית ובעצם לקחת את זכות התמרור וכל הסמכויות שהיום יש לרשות המקומית כדי לתקוע את המסופים.

יעקב גיל: אנחנו חושבים שאלה הצעות ששווה לבחון אותן ולהניח הצעה מסודרת בכנסת כי במצב העניינים הנוכחי הרשויות המקומיות לא מספיק פרטנר.

יעקב גיל: אפילו רשויות מקומיות גדולות וחזקות, ובמקרה נמצאת גם כאן סגנית ראש עיריית תל אביב, עדיין לא מוצאים פתרונות.

יעקב גיל: יש את מסוף הכרמלית המפורסם על חלקו יש תכניות בנייה.

יעקב גיל: יש את מסוף רמת החייל שזה אחד המקומות שדורשים תגבור מאוד משמעותי של קווים לאזורי תעסוקה, מפוצץ עד אפס מקום ועד היום עיריית תל אביב לא התיישבה למצוא לו פתרונות.

יעקב גיל: על אחת כמה וכמה ברשויות מקומיות שיש להן פחות משאבים ופחות יכולות.

יעקב גיל: הדבר הזה חייב לבוא גם בהובלה של משרד התחבורה כדי שבאמת תהיה מוטיבציה לעשות את הדבר הזה לטובת הציבור.

דב חנין: תודה אדוני ותודה על החומרים שאתה מעביר לוועדה.

דב חנין: תודה גם לאיתי חיים, מנכ"ל תחבורה בדרך שלנו.

דב חנין: תודה גם לך על החומרים שהעברת ואתה תמיד מעביר לוועדה ובכלל על העבודה.

דב חנין: אני מאוד מאוד מעריך את זה.

<איתי חיים: שלום לכולם.

<איתי חיים: דבר ראשון, אני באמת רוצה לציין בעיה שאנחנו נתקלים בה לגבי הרבה מאוד מסופים בארץ.

<איתי חיים: אני יכול לתת מספר דוגמאות.

<איתי חיים: מסוף תחבורה ציבורית בבית שאן, מסוף תחבורה חדש שנפתח לא מזמן.

<איתי חיים: מסוף תחבורה שיש בעיות בפתיחה.

<איתי חיים: יש איזושהי הרגשה ואני באמת מנסה לבוא בטוב לרשויות המקומיות כי בסך הכול כולנו רוצים כאן ליצור סוג של שיתוף פעולה ולהגיע לאיזושהי מסקנה משותפת ולשפר את יעילות התחבורה הציבורית אלא שלפעמים זה לא דבר שהוא מייצג כל כך את הרשויות המקומיות אבל מייצג חלק לא קטן מהן.

<איתי חיים: חלק מראשי הערים לא רוצים לקדם תחבורה ציבורית, לא רוצים תחבורה ציבורית, אלא רוצים לקדם רכב פרטי וההבנה שלהם בנושאי תנועה היא לצערי מאוד מאוד לקויה.

<איתי חיים: אנחנו בכל מקרה מנסים לחפש פרטנר.

<איתי חיים: אני יכול לתת כדוגמה את יקנעם, שם ראש העיר הוא באמת פרטנר למרות הזמן שלוקח.

<איתי חיים: יש לנו תחבורה בקניון דרכים וכל החברות שנכנסו לשם – אם סופרבוס שאין לה נציגים כאן בדיון, ואם זה נתיב אקספרס – כדי להיכנס לתוך מסוף התחבורה ביקנעם, צריך להיכנס לשם דרך חניה של הקניון, להמתין בפקק עד שהמכוניות יצאו, להיכנס מאחור לאזור תפעולי וזה דבר שהוא מאוד מאוד קשה ומאוד מאוד מורכב.

<איתי חיים: זה דבר שמטופל בתהליך מאוד ארוך.

<איתי חיים: אנחנו חושבים שכן צריכה להיות כאן איזושהי התערבות כי מדובר כאן בהרבה מאוד מסופים בכל הארץ.

<איתי חיים: אנחנו עכשיו עושים מיפוי גם מול ועדי הנהגים של כל מיני פרמטרים כי אנחנו חושבים שברגע שיש פרמטרים בסיסיים שמטפלים בהם במסופים עבור הנהגים, שיהיו להם את הצרכים הבסיסיים שלהם, נהגים ירגישו גם יותר טוב וזה דבר שישפיע על הנוסעים בסופו של דבר.

<איתי חיים: אחד הדברים שאנחנו מבקשים כאן זה ליצור במשרד התחבורה פרמטרים לתקינה של מה צריך להיות במסוף תחבורה ציבורית, איך הוא צריך להיות ולהחיל את התקינה הזאת על כל המסופים בארץ.

<איתי חיים: מול רשויות מקומיות סרבניות, לנסות ליצור איזשהו מערך של עבודה כפי שקיים היום בגליל שם התאגדו מספר רשויות כדי לקדם אינטרסים משותפים, אשכול גליל מזרחי ואשכול גליל מערבי.

<איתי חיים: הן יודעות לעשות את זה יפה מאוד.

דב חנין: תודה.

דב חנין: יעל דורי, אדם טבע ודין.

<יעל דורי: בוקר טוב.

<יעל דורי: אנחנו רוצים לקדם את התחבורה הציבורית יותר ויותר אבל לצערנו ההזנחה וההתעלמות של גורמי הממסד במשך עשרות שנים גרמה לכך שבאמת המצב כיום הוא קטסטרופלי.

<יעל דורי: דיברתם כאן הרבה על המצב היום ועל מה שאין בתחנות, אבל כיום בגלל מצוקת הדיור, יש מאות אלפי יחידות דיור שהתכניות שלהן הולכות ומתאשרות מהר מאוד בוועדות מיסודן של לפיד וכחלון.

<יעל דורי: אנחנו רואים בוועדות האלה לפעמים גם את משרד התחבורה, גם לפעמים רשויות מקומיות שרוצות להקציב את אותם חמישה דונמים למסוף אוטובוסים, לפעמים קצת יותר, וגם את זה לא נותנים להן.

<יעל דורי: כלומר, יש כאן תחרות מאוד גדולה על השטחים האלה בין יחידות דיור לבין המסופים.

<יעל דורי: לכן התשובה לעתיד, אם רוצים להגדיל את כמות התחבורה הציבורית, היא לא רק הרשויות המקומיות שלפי דעתנו הן לא החסם העיקרי אלא אחד החסמים.

<יעל דורי: חסם נוסף מאוד גדול הוא השקפת עולם של נציגי משרד הפנים ומשרד האוצר בוועדות האלה.

<יעל דורי: צריך להתחיל להתערב שם ושם ליצור את התקן והחקיקה.

<יעל דורי: מישהו כאן בצדק הזכיר את הנושא של הקצאת צורכי ציבור כמו שצ"פים וגני ילדים, אם אנחנו רוצים את התחבורה הציבורית שתהיה חלק מהיום יום שלנו, צריך גם הקצאה למסופי אוטובוסים בתכניות האלה.

<יעל דורי: צריך להיות תקן מחייב.

<יעל דורי: זה לא חייב להיות בחקיקה אלא זה יכול להיות חוזר מנכ"ל אבל שיבדקו את התחבורה הציבורית כחלק מבדיקה של כל תכנית וכך יקצו את מה שצריך.

<יעל דורי: אתם בוודאי יודעים שכיום בודקים רק רכב פרטי כחובה.

<יעל דורי: יש מעט מאוד תכניות שבכלל מדברות על תחבורה ציבורית וכך זה מתאשר.

<יעל דורי: אין מקום לתחבורה הציבורית.

<יעל דורי: הרבה פעמים האוטובוסים נוסעים במקומות לא מותאמים.

<יעל דורי: זה מתחיל במודעות ולהחדיר את זה למשרדים האחרים.

<יניב זעפרני: זאת בכייה לדורות.

<יעל דורי: בכייה לדורות.

<יעל דורי: אני אתן דוגמה אחת.

<יעל דורי: הזכירו כאן את ירושלים.

<יעל דורי: בהתנגדות להרחבה של כביש 1 בירושלים בשנת 2004-2005, אז התחיל הסיפור הזה, אנחנו דרשנו נת"ץ, שאחד משלושת נתיבי העלייה לעיר יהיה נתיב תחבורה ציבורית.

<יעל דורי: מה אמרו לנו במשרד הפנים?

<יעל דורי: זה לא אנחנו, זה משרד התחבורה.

<יעל דורי: אחר כך אמרו שאי אפשר.

<יעל דורי: ושוב, אין.

<יעל דורי: אותו דבר לגבי כביש 16.

<יעל דורי: אותו דבר לגבי כביש 9.

<יעל דורי: כל המקומות האלה, אין בהם נת"צים וגם אין להם בסוף את המסופים שאתם צריכים כל כך.

<יעל דורי: לפי דעתנו זו הנקודה שצריך להתערב בה.

דב חנין: תודה.

דב חנין: נעבור לשלטון המקומי.

דב חנין: עיריית ירושלים.

<קובי ממליה: אני אתייחס למספר נקודות.

<קובי ממליה: קודם כל, הקצאה של מסופים וכדומה.

<קובי ממליה: צריך להגיד בהגינות שעל כל קרקע נלחמים הרבה גורמים, אם זה חינוך, אם זאת רווחה, אם זאת תרבות וגם תחבורה ציבורית.

<קובי ממליה: עיריית ירושלים כעירייה שמקדמת תכנית להסעת המונים, מקצה ככל הנדרש את הקרקעות שנדרשות לצורך התחבורה הציבורית.

<קובי ממליה: אם הקצינו דפו בגבעה הצרפתית שקיים, דפו כאן בקריית הממשלה כאשר אושרה תב"ע, דפו במלחה ודפו בגילה.

<יניב זעפרני: הכול לרכבת אבל מה עם האוטובוס?

<קובי ממליה: אל תפריע לי בבקשה.

<יניב זעפרני: אתה לא מתייחס לנושא.

<קובי ממליה: ככל שיידרש, עיריית ירושלים תקצה קרקעות.

<יניב זעפרני: אתה לא מתייחס לנושא.

<יניב זעפרני: אתה מתייחס לנושא של רכבות.

<יניב זעפרני: אנחנו נהגי אוטובוסים.

<קובי ממליה: אני מבקש שלא יפריעו לי.

<יניב זעפרני: אתה מדבר על רכבת, אבל מה אני אעשה ברכבת?

<יניב זעפרני: אנחנו נהגי אוטובוס.

<יניב זעפרני: תתייחס אלינו.

<יניב זעפרני: למה אין שירותים בהר חומה?

<קובי ממליה: אני מבקש שלא תפריע לי.

דב חנין: הוא כרגע מנסה להסביר את עמדת עיריית ירושלים.

<קריאה: הוא מדבר על פתרונות לרכבות.

דב חנין: הוא אומר את מה שהוא חושב שהוא צריך לומר.

<קובי ממליה: אני מבקש שלא תפריע לי.

<קריאה: תתייחס לנושא.

<קובי ממליה: התחלתי כמובן מהמדרג.

<קובי ממליה: בראש המדרג עומדת רכבת קלה ואחרי עומדת התחבורה הציבורית שהוא אמצעי משלים.

<קובי ממליה: יש קווים מהירים, יש קווים זמינים.

<קובי ממליה: בעיריית ירושלים אין שכונה חדשה שקמה ובתב"ע של השכונה אין מסוף כולל בחומת שמואל, כולל בגבעת משואה, בפסגת זאב יש שניים-שלושה, בנווה יעקב אנחנו בונים עכשיו מסוף חדש, ברמות אנחנו בונים מסוף חדש.

<קובי ממליה: הכול עם התנגדויות של תושבים והכול אלה תב"עות שעיריית ירושלים מעבירה אותן כולל בוועדה המחוזית שם מתאשרות התב"עות.

<קובי ממליה: הבעיה עליה דיבר חברי הטוב פיני גרשון היא שכאשר אנחנו באים לשים מסוף על הקרקע ולממש את תב"ע, בא מינהל מקרקעי ישראל ושם לך חשבון של שלושה, ארבעה וחמישה מיליון שקלים.

<קובי ממליה: הוא רואה בזה קרקע סחירה.

<קובי ממליה: עם כל הכבוד, עיריית ירושלים לא מתכוונת על קרקע שאין בה כלום, זה שטח פתוח כמו דרך, לשלם למינהל מקרקעי ישראל חמישה מיליון שקלים על כל מסוף.

<קובי ממליה: הוא הוציא חשבון בגבעת משואה, הוא הוציא חשבון בחומת שמואל.

<יניב זעפרני: אבל אתה מחייב ארנונה על זה.

<קובי ממליה: אל תפריע לי בבקשה.

<יניב זעפרני: אתה מחייב בארנונה.

<יניב זעפרני: אל תבוא בטענות.

<קובי ממליה: אל תפריע לי.

<קובי ממליה: מה שעיריית ירושלים עשתה, היא חתמה חוזים עם חברת אגד על כל המסופים ושמה שם בחוזה סעיף האומר שככל שתידרש העירייה לשלם כסף על קרקע סחירה למינהל מקרקעי ישראל, זה יעבור ל-אגד.

<קובי ממליה: בהתחלה אגד חתמה על החוזים וכאשר המינהל בא ודרש את הכסף הזה מ-אגד, הנושא למעשה תקוע בנקודה הזאת כבר חמש שנים.

<קובי ממליה: אנחנו מצפים שהמדינה – משרד התחבורה, משרד האוצר, מי שזה לא יהיה – תדבר עם מינהל קרקעי ישראל ולא ייתנו לרשות מקומית לנהל דין ושיח מול מינהל מקרקעי ישראל היא לא יכולה לעשות את זה כי יש לה דברים אחרים לטפל בהם.

<קובי ממליה: אם כן, הבעיה היא לא של מסופים.

<קובי ממליה: לפחות בתחום המוניציפאלי של עיריית ירושלים אין שום שכונה שאני מכיר שחסר בה מסוף.

<קובי ממליה: מה שחסר זה מתקנים ובאמת חדרים לנהגים.

<קובי ממליה: אגב, אני רוצה להגיד לזכותה של חברת אגד שהיא הייתה מוכנה לשלם לקרקע סחירה על המבנה אבל מינהל מקרקעי ישראל התנגד ואמר שהוא רוצה שישלמו לו על כל השטח שלכאורה הוא דרך.

<קובי ממליה: זאת נקודה מערכתית, נקודה ארצית שלדעתי ברגע שהיא תיפתר, ייפתרו תשעים אחוזים מהבעיות שעלו כאן.

דב חנין: תוכל להתייחס גם לסוגיה של גבעת התחמושת?

<קובי ממליה: אני אדבר על גבעת התחמושת.

<קובי ממליה: בגבעת התחמושת אנחנו הקצינו 18 מקומות חניה לתחבורה ציבורית, לקווים שמסיימים שם.

<קובי ממליה: יש שם תחנת צ'יק טו צ'יק של הרכבת הקלה.

<קובי ממליה: זאת אומרת, תחנת קווים מזינים שמגיעים מכל האזור וגם ממעלה אדומים ואז אנשים יכולים להיכנס בצורה טובה, בטוחה ומהירה לתוך מרכז העיר עם הרכבת.

<קובי ממליה: יש שם גם מגרש כורכר שם אנחנו מאפשרים חניה לאוטובוסים הפרטיים.

<קובי ממליה: בנושא של חניות לאוטובוסים פרטיים, יש לנו עשרות מקומות ברחבי העיר.

<קובי ממליה: אחד מהם הוא כאן ליד הכנסת.

<קובי ממליה: הקצינו לפני חודש וסימנו 16 מקומות חניה ליד בתי המלון בעץ הזית, מקום שקרוב מאוד לעיר העתיקה.

<קובי ממליה: יש לנו בבן הדיה, יש לנו בדרך יריחו.

<קובי ממליה: הנהגים בוחרים לעמוד בתחנת האוטובוס הקרובה ולשחק חתול ועכבר ולא לנסוע, לא לבזבז דלק ולא לנסוע את הנסיעה של עשר הדקות למקום שמאפשר להם חניה.

<קובי ממליה: במשך שנים עיריית ירושלים עשתה הסדר עם חניון כרטא בסך של 25 שקלים ליום, אפשרה לנהגים להיכנס כניסה יומית תמורת 25 שקלים ליום עם מעלית, עם קפה ותה, עם שירותים והחברות בחרו לא להיכנס אלא העדיפו שהנהג שלהם יעמוד בחוץ בתוך תחנת אוטובוס סביב העיר העתיקה ולא הסכימו לשלם את הסכום הזה.

<קובי ממליה: היו לנו עשרות פגישות אתן ודיברנו וניסינו לשכנע, אבל בפועל חוץ מחברה אחת או שתיים שהסכימה לממן את זה, החניון נשאר ברובו ריק ועכשיו באה כרטא ואומרת ניסינו, שנים ניסינו לאייש, אנחנו משלמים ארנונה על חניות ריקות והחברות הפרטיות לא רוצות להיכנס כי זה עולה כסף והן רוצות את זה בחינם.

<קובי ממליה: אני לא רואה מקום שאנחנו יכולים להקצות מקום בחינם עם שירותים למעט גבעת התחמושת שם יש שירותים ציבוריים.

<קריאה: שירותי התחבורה מיועדים לתושבי ירושלים.

<יניב זעפרני: איפה יש בגבעת התחמושת שירותים ציבוריים.

<קובי ממליה: יש שירותים ציבוריים שעיריית ירושלים מפעילה.

<קובי ממליה: אם אתה רוצה, נסיים כאן ואני אקח אותך לשם ואראה לך אותם.

<קובי ממליה: אני לא מדבר על השירותים ששמנו לנהגים.

<קובי ממליה: זה משהו שונה לחלוטין.

דב חנין: סגנית ראש עיריית תל אביב-יפו.

<מיטל להבי: שלום רב.

<מיטל להבי: אני חושבת שזה דיון חשוב מאין כמוהו.

<מיטל להבי: אני אדבר רגע ברמת המיקרו ואחר כך ברמת המקרו.

<מיטל להבי: ברמת המיקרו אני אומר שכל פעם שאני כותבת למשרד התחבורה שאני רוצה תוספת קו, עונים לי שקודם אדאג שיהיו יותר מקומות חניה במוסף עתידים ואחר כך נדבר על תוספת תשומות.

<מיטל להבי: זאת אומרת, תוספת שירות קשורה ישירות לנושא של מסופים.

<מיטל להבי: בלי מסופים אי אפשר לתת את זה.

<מיטל להבי: המסופים הרבה פעמים ממוקמים על שצ"פים.

<מיטל להבי: מי שרואה את מסוף הרידינג וחושב שהוא מסוף, אני לא רוצה לומר אבל הוא ממוקם על שצ"פ.

<מיטל להבי: אם צריך להקים שירותים על שצ"פ, אי אפשר כי על שצ"פ אי אפשר להקים מבנים.

<מיטל להבי: זאת אומרת, לפעמים המורכבות להקים משרדון או שירותים עבור הנהגים ובצדק, מורכב מזה שאי אפשר להוציא היתר בנייה ואנחנו נשארים עם הסטטוס של הבנייה הקיימת ופוחדים להחליף גג של מבנה כדי לא לעשות דבר לא חוקי.

<מיטל להבי: הכרמלית שהוזכרה קודם היא באמת לא בייעוד של מסוף אלא בתכנית המתאר והיא בייעוד אחר מניב.

<מיטל להבי: היום עיריית תל אביב הסכימה בדיון עם נתיבי אילון להאריך את השימוש למסוף לעשר שנים.

<מיטל להבי: מה יקרה בעוד עשר שנים?

<מיטל להבי: זאת שאלה טובה.

<מיטל להבי: כל מסוף לעצמו, כל עיר בנפרד.

<מיטל להבי: מסוף הטייסים נמצא ליד מסוף וינטר אבל כל אחד, כל עיר עובדת לעצמה.

<מיטל להבי: לדבר על עיריות, כל עיר לעצמה, זה לא נכון.

<מיטל להבי: הרבה פעמים במקומות כמו מטרופולין תל אביב, שם הצפיפות והקישוריות בין הערים היא מורכבת, לא נכון לדבר על זה בנפרד אלא צריך לדבר על זה כפתרון מטרופוליני ולראות מה הן הנקודות המתאימות למתן פתרונות במטרופולין.

<מיטל להבי: פעם תל אביב תיתן יותר קרקע, פעם רמת גן תיתן יותר קרקע ובכלל השאלה היא אם הקרקעות הן של העיריות או של מינהל מקרקעי ישראל.

<מיטל להבי: על פי רוב, רוב העיריות בארץ, אני לא אדבר על שלי אבל רוב העיריות בארץ בכלל לא מחזיקות קרקעות בבעלותן.

<מיטל להבי: לבוא לעיריות ולבקש מהן לתת קרקע כאילו הן מחזיקות את מאגר מינהל מקרקעי ישראל אצלן ביד – זה לא נכון.

<מיטל להבי: לא רק שכל עיר לעצמה אלא כל מפעיל לעצמו.

<מיטל להבי: בכרמלית יושב דן.

<מיטל להבי: אם מתיישב שם מטרופולין גם כן, אי אפשר שהחבר'ה של מטרופולין ישתמשו בשירותים של דן אלא צריך להקים להם שירותים משל עצמם.

<שמוליק ליטבק: זה לא נכון.

<מיטל להבי: אל תגיד לי.

<מיטל להבי: אני לא יודעת מי אתה ולמה אתה אומר לי נכון או לא נכון.

<שמוליק ליטבק: את יודעת מי אני.

<שמוליק ליטבק: ישבתי אתך כמה פעמים.

<שמוליק ליטבק: אני מנהל הנכסים של חברת דן.

<שמוליק ליטבק: פתאום שכחת מי אני?

<שמוליק ליטבק: זה לא מדויק מה שאת אומרת.

<מיטל להבי: כאשר מטרופולין מקימים בכרמלית את הנקודה שלהם, הם צריכים להקים את המשרד שלהם ואת השירותים שלהם.

<מיטל להבי: זה לא מתערבב בין המפעילים.

<מיטל להבי: בסדר?

<מיטל להבי: כמובן שבנוסף לכל זה גם מוניות השירות בחוץ והן בכלל אקס טריטוריה, כך שנניח באזור הכרמלית הם עומדים על הכביש בחוץ באיזשהו בלגן.

<מיטל להבי: זה ברמת המיקרו.

<מיטל להבי: ברמת המקרו אני רוצה לומר שמסופים נתפסים כמטרד.

<מיטל להבי: חלקם גם לא מתוחזקים כמו שצריך.

<מיטל להבי: צריך להחזיק אותם כי כמו שאמרתם כאן, איך שרוצים להקים מסוף – הציבור מתנגד.

<מיטל להבי: הציבור רואה מול עיניו את התחנה המרכזית.

<מיטל להבי: הציבור רואה מול עיניו נהג אוטובוס שמדליק את האוטו כדי לחמם את המנוע ויש עשן ויש רעש.

<מיטל להבי: לכן כל מקום שיש בו מסוף, אם זאת הכרמלית ואם זה מסוף הטייסים והוא נמצא ליד תושבים, אני כל הזמן מקבלת בקשות לסגור את המסוף כי הוא מהווה מטרד.

<מיטל להבי: זה דבר שצריך להבין אותו כי זאת ביצה ותרנגולת.

<מיטל להבי: מסוף הוא חלק מרמת שירות של תחבורה ציבורית והוא חייב להיות מתוקתק והוא חייב להיות מצוחצח והוא חייב להיות עם שירותים ראויים ועם תחנות מדוגמות.

<מיטל להבי: כשזה לא קורה כך, זה מעורר התנגדות ציבורית.

<מיטל להבי: לא יעבוד בלי תכנית ארצית, תכנית מתאר ארצית למסופים.

<מיטל להבי: צדקה יעל דורי בכל מה שהיא אמרה.

<מיטל להבי: כמו שיש חובה לשצ"פים וחובה למטר מרובע לנפש בגני ילדים ובתי ספר, חייבים לעשות תכנית מתאר ארצית למסופים ולחניוני לילה עם מדדים מדויקים לכמה הקצאת שטח צריכה להיות לטובת הדבר הזה כי אחרת זה לא יקרה.

<מיטל להבי: אני אומרת שככל שמריצים לנו יותר תכנית בנייה, לתעסוקה עם אפס מקומות חניה, תקן אפס לרכבים פרטיים, אני לא מבינה איך הם חושבים שהאנשים יגיעו לעבודה עם אחזקת רכב מלאה ובלי תחנת אוטובוס.

<מיטל להבי: תקן נמוך היום לבניית יחידות דיור, כמעט ובלי חניה.

<מיטל להבי: מעל 120 מטרים, גם כן מקום חניה אחד וגם זה בקושי.

<מיטל להבי: רוצים לפטור אותנו מחניה.

<מיטל להבי: אבל לצד זה מישהו שואל שאלות על תחבורה ציבורית?

<מיטל להבי: מישהו מקפיד להגיש תכניות?

<מיטל להבי: אני חושבת שיעל דורי תגיד לנו לא.

<מיטל להבי: זה לא קיים.

<מיטל להבי: למה?

<מיטל להבי: כי תחבורה ציבורית זה משהו תפעולי וכשאני שואלת בוועדה המקומית מה קורה עם תחבורה ציבורית, אומרים לי שזה לא תב"ע אלא זה תפעולי, אחר כך נפתור את זה עם משרד התחבורה.

<מיטל להבי: איזה אוטובוס מגיע, לא שואלים.

<מיטל להבי: איפה תהיה תחנת אוטובוס, לא שואלים.

<מיטל להבי: איפה המסוף, לא שואלים.

<מיטל להבי: לא שואלים את כל השאלות האלה וזה מאוד חמור.

<מיטל להבי: לא שואלים בכלל איך מגיעים לאיזשהו מקום.

<מיטל להבי: אני רואה היום גני ילדים נבנים בצמתים ואני לא מבינה איפה יעצרו ההורים ואיך יגיעו.

<מיטל להבי: אף אחד לא חושב שמישהו צריך להגיע עם תחבורה ציבורית או מישהו צריך להגיע לאיזשהו מקום.

<מיטל להבי: עצם זה שבנו את הבניין, צריך להגיד תודה ולהגיע.

<מיטל להבי: לא משנה איך, אבל צריך להגיע ולא ברכב פרטי.

<יניב זעפרני: זאת הנקודה ולכן צריך את זה בחקיקה.

<מיטל להבי: צריך את זה בתכנית מתאר ארצית.

<מיטל להבי: אני רוצה להגיד משהו כמי שישבה במועצה הארצית והיה דיון בנושא אנרגיה.

<מיטל להבי: כשדנו בנושא אנרגיה, תחזית גידול האוכלוסייה היא פי שתיים אבל תחזית צריכת האנרגיה היא פי ארבע.

<מיטל להבי: לא הבנתי למה צריך פי ארבע ואז הסבירו לי שככל שצריך יותר אנרגיה, צריך להקצות יותר קרקע.

<מיטל להבי: אז הבנתי ונבהלתי.

<מיטל להבי: למה אני נבהלת?

<מיטל להבי: אני חושבת שבאיזשהו מקום, יכול להיות שזה דיון נפרד, אבל כל הסוגיה הזאת שמקצים קרקעות לגופים – אני מקווה שלזה נגיע, שתהיה הקצאה לנושא – אבל יום אחד אולי נעבור לרחפנים שממירים את מסת הגוף למסת אוויר ולא יהיה צריך את הקופסאות האלה כמו שלא צריך היום את הקרקעות של חברת חשמל.

<מיטל להבי: אני אומרת לכם שמה שקורה בסוף זה שמי שמקבל קרקעות – ותסתכלו על ההיסטוריה של הקרקעות בעניין הזה של המסופים – מפריט אותן.

<מיטל להבי: אם אנחנו הולכים לדבר על קרקעות כמשימה לאומית, אלה קרקעות של מדינה ובהיעדר הצורך יחזרו למדינה.

<מיטל להבי: אני חוששת מהמצב של בזק, חברת חשמל וכל מיני חברות כאלה, או מה שראיתי עכשיו בתב"ע של האנרגיה, שמגדירים צורך מסוים, ברגע מסוים האדמה נשארת של הגוף הזה כאילו הוא רשאי להפריט אותה.

<מיטל להבי: כאן אני באה ואומרת שאם נותנים אדמות ואם חושבים להקצות אדמות ואם הולכים לעשות תב"עות ותכנית מתאר ארצית, בהיעדר הצורך, כמו חברת חשמל שלא צריכה, יוחזרו האדמות למדינה.

<מיטל להבי: בהיעדר הצורך של בזק, היא תחזיר למדינה.

<מיטל להבי: הם לא מחזירים למדינה.

<מיטל להבי: גם נצב"א לא החזירה למדינה אלא הפריטה.

<מיטל להבי: אני אומרת שהיו קרקעות למסופים אבל הן נעלמו.

<מיטל להבי: שימו לב מה יהיה עם רכבת ישראל.

<מיטל להבי: הפרידו בין התפעול והקרונות לבין הקרקעות, עוד מעט לתחנת רכבת אנחנו נגיע דרך קניון.

<מיטל להבי: זה כבר קורה בתחנת רכבת בני ברק.

<מיטל להבי: אתה נוסע דרך קניון מפוזר לתוך התחנה.

<מיטל להבי: כל הקטע הזה שמפרידים בין הקרקעות לבין התפקוד והתפעול, הוא לא נכון מפני שבסופו של דבר הוא יפגע בתפעול והאדמה תתפוגג ותיעלם ברגע שהם יצטרכו לעשות מאזנים חדשים.

<מיטל להבי: ברמת המקרו אני ממש מבקשת מכנסת ישראל להתייחס לסוגיה הזאת ולגרום לכך שבהינתן שיימצא פתרון למסופים, שהמסופים האלה לא יתפוגגו בעוד עשור לטובת משהו אחר.

דב חנין: תודה רבה על הדברים המאוד מאוד חשובים.

דב חנין: מר קבלו, האם יש לך משהו להוסיף?

<מיטל להבי: עוד משפט אחד נוסף.

<מיטל להבי: תקן חניה ארצי גם לאוטובוסים.

<מיטל להבי: עוסקים בתקן חניה ארצי למכוניות פרטיות, לאופניים, לדו גלגלי, ואין תקן חניה ארצי לאוטובוסים.

<מיטל להבי: אני חושבת שפר עיר, פר מספר תושבים, פר הרצון שלנו להוסיף תחבורה ציבורית ולהוריד את הרכב הפרטי, צריך לעשות תקן חניה ארצי לאוטובוסים.

<פיני קבלו: ראשי הרשויות, אני חושב שהנושא של התחבורה הוא מעניינם ואף ראש רשות שנבחר לא יזלזל בתושבים שלו.

<פיני קבלו: בסך הכול מה שקרה בתהליך של השנים האחרונות הוא שהייתה לנו את חברת אגד שהיא בעצם בנתה את כל התחרות בכל רחבי הארץ.

<פיני קבלו: לאחר שהפריטו אותה, פשוט נשאר חלל.

<פיני קבלו: החברות האחרות לא בונות מסופים, או שיש מסופים שהחברות מתחלקים בהם.

<פיני קבלו: אני אתן את הדוגמה של בית שאן.

<פיני קבלו: אני הייתי ראש עיר עת אגד באה ורכשה קרקע מהמינהל כדי לבנות מסוף והלכנו לקראתה.

<פיני קבלו: אגד קיבלה את ההנחות המשמעותיות ואת השטח אותו הקצינו ומה שקרה זה שפתאום היא לא זכתה באיזשהו קו והחליטה שהיא לא הולכת על כך ואז האדמה נשארה שם במשך שנים רבות.

<פיני קבלו: אני יזמתי דרך משרד התחבורה וקרוב ל-15 שנים המסוף הזה בבנייה ועדיין הוא לא נפתח.

<פיני קבלו: כמו שקיים בכל מערכת, לדעתי אני חושב שמאחר והיום הנושא של התחבורה הוא מאוד מאוד משמעותי, אולי צריך לעשות תכנית מתאר של כל ישוב, כמו שיש מקווה, בית כנסת, בית ספר, שיקצו באמת מעל גודל של אוכלוסייה מסוימת גם שטח לחניונים.

<פיני קבלו: אני חושב שהחובה כאן על אותם מסיעים שהם ייקחו על עצמם את הנושא של המסופים והם יבנו אותם והם יפנו למינהל כי אנחנו כרשות לא יכולים.

<יניב זעפרני: הם לא יכולים אם זה מותנה ב-12 שנים.

<יניב זעפרני: למה אדון ציון פת יבנה מחזור אותו הוא צריך להחזיר אחרי עשר שנים?

דב חנין: אדוני, תודה רבה.

דב חנין: מר גנון, אני מתרשם שהיכן שהוא במערכת הלכה לאיבוד העובדה ש-15 במאי 1948 הוקמה מדינה והמדינה אמורה לתת פתרונות מערכתיים להמון דברים.

דב חנין: כולנו מציינים את היום הזה כיום חשוב אבל כדאי שהוא יהיה ניכר גם בתחום התחבורה הציבורית.

דב חנין: דובר כאן על קרקעות והן לא של רשות מקרקעי ישראל ולא של העיריות אלא הן של הציבור.

דב חנין: מה שאמרה גברת להבי בעניין הזה, אלה דברים מאוד מאוד נכונים.

דב חנין: בהמשך לדיון הזה אני אבקש מכל המפעילים – אנחנו נוציא מכתבים מסודרים לכל המפעילים – לכתוב לנו בצורה מסודרת איפה קונקרטית יש קשיים ובעיות ואנחנו נעביר את הרשימה הזאת בצורה מסודרת למשרד התחבורה כדי לקבל תשובות קונקרטיות פר מקום.

דב חנין: היכן בכל מקום נמצאת הבעיה, היכן חסר חניון לילה, היכן חסרים שירותים, היכן יש בעיות מסוג אחר.

דב חנין: ברמה הכללית, אדוני, במה אתה יכול להשכיל אותנו?

<דרור גנון: קודם כל, זה מחמיא שאתה פונה אלי ואומר לי שאני המדינה אבל לצערי הרב אני לא המדינה.

דב חנין: אתה מייצג כאן את המדינה.

דב חנין: אגב, זה כבוד גדול.

<דרור גנון: זה כבוד מאוד גדול אבל אני מייצג את משרד התחבורה ורק בנישה של התחבורה הציבורית.

<דרור גנון: הפעם, במסגרת הדיון הנוכחי, אני מצטרף לכל החברים שדיברו קודם.

<דרור גנון: זה יישמע קצת תמוה, אבל היה כאן ציון פת שציין בצורה ברורה ושלא משתמעת לשתי פנים את ההתנהלות שקורית היום.

<דרור גנון: משרד התחבורה מקדם את התחבורה הציבורית מזה מספר שנים, הוא פתח את השוק לתחרות, הגדיל את מספר הקווים, התשומות במדינת ישראל הוכפלו ומתוכננות להיות מוכפלות במהלך שבע-שמונה השנים הקרובות מבחינת קיבולת של תשומת, אוטובוסים, נהגים ונוסעים, אנחנו מקווים גם בהתאם.

<דרור גנון: המציאות היא שיש מלחמות יום יומיות גם של משרד התחבורה עם כל הרשויות שנמנו קודם.

<דרור גנון: אתם צריכים להבין שהיום כדי לייצר מתקן תחבורתי, אנחנו צריכים להתייחס לטווחי זמן.

<דרור גנון: אם זה בטווח הקצר, אנחנו צריכים לטפל מול רשות, מול ועדה מקומית או ועדה מחוזית, מול רשות למקרקעי ישראל במידה והקרקע שייכת לרשות מקרקעי ישראל, אם היא לא שייכת לעירייה כשצ"פ או כשטח חום.

<דרור גנון: אנחנו צריכים לדבר אחר כך על מי יהיו הבעלים של הקרקע הזאת.

<דרור גנון: בהרבה מקרים, כאשר הרשות משתפת פעולה, היא לא מוכנה להיות הבעלים של הקרקע כי היא יודעת שזה ישית עליה עלויות כאלה ואחרות שבדיעבד אנחנו מתחייבים לשלם אותן.

<דרור גנון: שלא לדבר אחר כך על זה שצריך גם לבנות את התהליך הזה, להוציא היתרים, לייצר פרוגרמות, אלף ואחד מכשולים שקיימים גם ברגע שרוצים לקדם משהו אחד.

<דרור גנון: אם המתווה היה בנוי בצורה כזאת שהסמכות שלנו הייתה ברורה והיכולת שלנו להקים את אותם מתקנים, אני לא רואה את החסם כי אין לנו בעיה עם התקציב.

<דרור גנון: יש לנו המון כסף.

<דרור גנון: תקציב אנחנו מקבלים.

<דרור גנון: התחבורה הציבורית זוכה לפרגון מלא של המדינה.

<יצחק קשקש: אם יש כל כך הרבה כסף, אפשר לשלם ותק לנהגים?

דב חנין: הוא רשם את הנקודה הזאת.

<דרור גנון: היום אתה הוזמנת, ואני מכבד את זה ואני מכבד אותך, לדיון מקצועי שמתייחס לעולם של התחבורה הציבורית.

<דרור גנון: תשאיר את העניינים האישיים ואחר כך נדבר עליהם.

<יצחק קשקש: זה לא עניין אישי.

דב חנין: לא.

דב חנין: אנחנו בשלבי סיכום.

<דרור גנון: תקן חניה, כמו שהוצע כאן הוא נכון אבל לצערי הרב – אני מאוד אוהב את מיטל ואני גם מאוד מעריך את העבודה שלה גם כסגנית ראש עיר ובכלל, היא מצד אחד מייצגת את העירייה בנושאים העירוניים ומצד שני מייצגת את ציבור הנוסעים בצרכים של התחבורה הציבורית – אבל לדוגמה, עיריית תל אביב מצד אחד מקדמת תחבורה ציבורית ומצד שני רוצה שנסגור את התחנה המרכזית החדשה.

<דרור גנון: נכון שהתחנה המרכזית החדשה לא נראית טוב, נכון שהיא נמצאת במצב קשה, אבל חברים, זה המתקן היחיד שיש היום לתחבורה ציבורית בתל אביב עד שלא נמצא פתרון אחר.

<דרור גנון: אם כן, הדיבור של הרשויות הוא דואלי.

<דרור גנון: מצד אחד הם רוצים תחבורה ציבורית, מצד שני הם באים לכנסת לוועדות והם מציגים ואומרים למה הם רוצים, למה הם, למה חשוב להם ומצד שני זה לא בחצר שלי.

<דרור גנון: אמר לי ראש עירייה שאני לא אציין את שמו: למה אצלי?

<דרור גנון: אצל ראש העיר ההוא יש שטח פנוי, תעשה אצלו.

<דרור גנון: או ראש עיר אחר שהיום מרכז אצלו קרוב לארבעים אחוזים מהפעילות הבין-עירונית במרכז, ואני לא אציין את שמו, עיר שצורכת הכי הרבה תחבורה ציבורית במדינת ישראל מסביר לי שבכלל הוא לא ישתף אתי פעולה, הוא לא מתכוון לתת לי שום מסוף, ואם היה לו עוד מטר פנוי, הוא היה עושה מזה ישיבה.

<דרור גנון: זאת אומרת, אין.

<דרור גנון: ראשי הערים לא מוכנים לשתף פעולה בכלל.

דב חנין: תודה.

דב חנין: אני רוצה לסכם את הדיון.

דב חנין: אכן דיון מאוד מאוד חשוב.

דב חנין: אנחנו חייבים לייצר בתחום הזה שינוי.

דב חנין: אני מתרשם מהדיון הזה שאין ברירה אלא לקדם בנושא הזה חקיקה כי אנחנו נמצאים באיזשהו פלונטר שחייבים להתיר אותו ובפלונטר הזה יש משרד תחבורה מצד אחד, יש רשות מקרקעי ישראל מצד שני, יש רשויות מקומיות מצד שלישי, יש מפעילים, יש ועדות מחוזיות, יש מערכת שלמה.

דב חנין: אם אנחנו לא נתיר את הפלונטר הזה בחיתוך הקשר הגורדי, אנחנו נמשיך לסבול, התחבורה הציבורית תמשיך לסבול, הנהגים ימשיכו לסבול, הנוסעים ימשיכו לסבול.

<דרור גנון: זה יאט את התפתחות התחבורה הציבורית.

דב חנין: בדיוק.

דב חנין: המאמץ הגדול של המדינה לקדם תחבורה ציבורית בעצם ייתקע על החוליה הזאת, על החסם הגדול הזה של היעדר תשתיות מינימליות אפשריות לתחבורה ציבורית.

דב חנין: לכן אנחנו בנושא הזה נקדם חקיקה.

דב חנין: אני פונה גם למפעילים, גם לארגוני התחבורה הציבורית, אם יש לכם רעיונות קונקרטיים, תעבירו לנו.

דב חנין: זה לא חייב להיות ברמה של ניסוח של הצעת חוק.

דב חנין: אנחנו ננסח את הדברים יחד עם הייעוץ המשפט של ועדת הכלכלה.

דב חנין: לאור הבעיות שנשמעו כאן, אנחנו ננסח פתרונות.

דב חנין: אם יש ברשויות המקומיות הצעות מהזווית שלכם, אנחנו באמת נשמח לייצר כאן את הדבר המיטבי.

דב חנין: אני לגמרי מקבל את הרעיון של תקן חניה לאוטובוסים.

דב חנין: אני חושב שזה דרוש וחיוני.

<דרור גנון: זה רק ימנע מלהקים מתקנים כי הם לא יעמדו בתקן ולא יקימו בכלל.

דב חנין: להפך.

דב חנין: יצטרכו לעמוד בתקן.

דב חנין: לא תהיה להם ברירה אלא לעמוד בתקן.

דב חנין: לא יוכלו לבנות בלי תקן.

<מיטל להבי: לא יוכלו לבנות יחידות דיור בלי תקן חניה לאוטובוסים.

דב חנין: בדיוק.

דב חנין: אני חושב שגם הרעיון של פרויקטורים ברשויות המקומיות שיהיו אחראים על נושא התשתיות, הוא רעיון נכון.

דב חנין: ברשויות המקומיות צריכה להיות כתובת אחת כך שמשרד התחבורה, המפעילים, הנהגים יכולים לפנות אליה וכך גם ציבור הנוסעים יוכל לפנות אליה.

דב חנין: זה יהיה בן אדם שמרכז את העניינים, יש לו גישה לראש הרשות, הוא יכול לבוא ולהציג תמונה כוללת כי גם ראשי רשויות מהזווית שלהם, כל פעם מקבלים איזשהו קטע קטן של דרישה והם מנסים לבלום כי הם לא עומדים בלחצים מכל הכיוונים.

דב חנין: חברים יקרים, אני מאוד מאוד מעריך את הדיון הזה.

דב חנין: אני מודה לכולכם על ההשתתפות ואני מבקש מכולכם באמת להעביר אלינו חומרים בהמשך לדיון.

דב חנין: תודה.