ועדת החוקה, חוק ומשפט, כנסת 20, פרוטוקול מספר 211, 2016-06-20 12:00

ניסן סלומינסקי: רבותי, צהרים טובים.

ניסן סלומינסקי: אנחנו מתנצלים שהישיבה הקודמת נגררה גם לתוך הזמן של הישיבה הזו.

ניסן סלומינסקי: רבותי, אנחנו עוסקים עכשיו בהצעת חוק חובת גילוי - - -

אורן אסף חזן: אני רוצה רק הצעה לסדר קודם.

ניסן סלומינסקי: לא, שניה.

ניסן סלומינסקי: עשה לי טובה.

ניסן סלומינסקי: אורן, בבקשה.

ניסן סלומינסקי: אתה גם יושב בתוך המרכז של הייעוץ וחקיקה במשרד המשפטים, וגם - - -

אורן אסף חזן: אני חלק בלתי נפרד מהם.

<קריאות: הוא חלק מהממלכה.

<קריאות: הוא גם מפר חוק.

ניסן סלומינסקי: אורן, אני מבקש.

ניסן סלומינסקי: אני לא רוצה להתחיל כבר עם הקריאות.

ניסן סלומינסקי: אנחנו מדברים על הצעת חוק חובת גילוי לגבי מי שנתמך על-ידי ישות מדינית זרה וכו'.

ניסן סלומינסקי: עסקנו בחוק הזה בכל צדדיו, ואנחנו השארנו רק נושא אחד שעליו, ואך ורק עליו, אנחנו נדון היום.

ניסן סלומינסקי: מיד לאחר מכן תפורסם ההצעה.

ניסן סלומינסקי: רבותי, מיקי, מיקי, בבקשה.

ניסן סלומינסקי: - - - בחוץ, לא פה.

מיקי רוזנטל: אני תורם לו כסף.

מיקי רוזנטל: זה פרטי.

ניסן סלומינסקי: אבל הוא מדינה זרה.

אוסאמה סעדי: זה לא מדווח, זה בסדר.

אורן אסף חזן: תראה מי פה.

אורן אסף חזן: יריב, אתה פה?

אורן אסף חזן: בוא תשב לידי.

ניסן סלומינסקי: תעשה לי טובה, אורן.

ניסן סלומינסקי: אורן, ביקשתי ממך.

ניסן סלומינסקי: עוד פעם, הנושא היחיד הוא הנושא של האם החוק ידבר על ישות זרה שמעבירה או גם על אנשים פרטיים, נקודה.

ניסן סלומינסקי: אנשים יוכלו להתבטא, ואני רוצה שהיום או מחר תצא ההצעה לכל חברי הכנסת וכל אחד שירצה יוכל להגיש הסתייגויות.

ניסן סלומינסקי: נקיים אחר כך ישיבה שבה יסבירו את ההסתייגויות ותהיה הצבעה.

יעל גרמן: אני רוצה להזכיר שני דברים.

יעל גרמן: אני הערתי בסוף הדיון הקודם על מספר נושאים שלא העלינו בכלל לדיון, ואני לא מדברת כמובן על הנושא הקריטי של - - -

ניסן סלומינסקי: אני חוזר ואומר, היום אנחנו מדברים רק על הנושא האם החוק יכלול רק ישויות זרות או גם בודדים.

ניסן סלומינסקי: אני מתנצל שאני כבר צרוד מהישיבה הקודמת, ויש סיכוי שאני אסיים - - -

יעל גרמן: אז אני רק רוצה להזכיר שאני דיברתי על העונשים שלא העלינו אותם בכלל, סיגל.

<סיגל קוגוט: אפשר בסוף הדיון הזה.

<סיגל קוגוט: יש לנו איזה כמה דברים לקראת הנוסח להדק.

<סיגל קוגוט: אבל קודם אתם רציתים שיהיה דיון על - - -

יעל גרמן: אנחנו רצינו, ואני שמחה מאוד.

יעל גרמן: אבל יש נושאים שלא נדונו.

<סיגל קוגוט: בסדר, אז אחר כך.

ניסן סלומינסקי: אוקי, אז אני מעלה את הדיון.

ניסן סלומינסקי: סיגל, את רוצה לפתוח או לתת לכולם?

<סיגל קוגוט: שאנשים יתבטאו.

<סיגל קוגוט: אנחנו כתבנו את העקרונות לדיון כשלמעשה כתבנו שם את האפשרויות להחיל את זה לא בצורה זהה לישויות כי תורמים פרטיים זה בכל זאת לא אותו דבר, לא מבחינת הדיווח הרבעוני.

<סיגל קוגוט: אנחנו חושבים שאפשר להסתפק בדיווח שנתי.

<סיגל קוגוט: אנחנו מכירים בזה שלפעמים אפשר לבקש מהרשם לחסות שם של תורמים כדי שלא לחלוטין תיפגע היכולת לגייס תרומות.

<סיגל קוגוט: אבל מבחינת האינטרס הציבורי לדעת, אנחנו חושבים שכן אפשר לעשות את זה.

עיסאווי פריג': מה הנוסח שאתם מציעים?

<סיגל קוגוט: יש בסוף המסמך שלנו.

ניסן סלומינסקי: אנחנו חושבים - הכוונה זה הייעוץ המשפטי זה לא הכוונה של יושב-ראש הוועדה או של הצעת החוק - - -

<סיגל קוגוט: כן, כן.

<סיגל קוגוט: זו הצעה שלי.

<סיגל קוגוט: זה עניין עקרוני, עקרוני.

בצלאל סמוטריץ': רק שאלה.

בצלאל סמוטריץ': ביחס ל - - -

ניסן סלומינסקי: לא, לא, לא, לא.

ניסן סלומינסקי: אין רק שאלות, נקודה.

ניסן סלומינסקי: אנחנו עכשיו נתחיל את הדיון ונלך כדרכנו לפי הסדר.

ניסן סלומינסקי: הפעם לא רשמתי מי הגיע קודם ומי אחר כך.

ניסן סלומינסקי: נלך לפי סדר הישיבה, ויסלחו לי אם יש מישהו שהגיע מאוחר והוא התיישב קדימה, לא שמתי לב.

ניסן סלומינסקי: חוץ מאורן.

ניסן סלומינסקי: אבל הוא יושב בצד אז בין כה וכה יהיה אחרון.

ניסן סלומינסקי: אני מבקש מכל אחד לנסות לקצר בדברו ולהגיד את העיקר כדי שאפשר יהיה לשמוע את כל חברי הכנסת המכובדים.

ניסן סלומינסקי: כולנו כבר בשלים וכולנו התבשלנו בנושא הזה.

ניסן סלומינסקי: לאנשים יש עמדות, ולכן בבקשה לקצר.

ניסן סלומינסקי: יעל, בבקשה.

יעל גרמן: אני כבר אמרתי את דעתי לגבי החוק הזה, לא שיניתי אותה.

יעל גרמן: אני חושבת שזה חוק שמבייש את ספר החוקים שלנו.

יעל גרמן: אסור לנו שנחוקק.

יעל גרמן: הוא מבייש אותנו וגם מפיץ את דיבתנו רעה בכלל העולם, ולא בכדי.

יעל גרמן: מפני שאני חושבת שכל סימון וכל תיוג וכל ניסיון לעשות שיימינג לעמותות שבסופו של דבר הן מגינות על זכויות האזרח, זה לא נאה במדינה דמוקרטית.

יעל גרמן: אנחנו יכולים לא להסכים לדעותיהן, אנחנו יכולים לכעוס על דעותיהן.

יעל גרמן: אבל כל עוד שאנחנו מדינה דמוקרטית, ובמדינה דמוקרטית אחד מהיסודות זה להעביר ביקורת גם על מדיניות הממשלה, זה דבר לגיטימי בהחלט - - -

אורן אסף חזן: זה תפקיד של מדינות אחרות להעביר ביקורת?

ניסן סלומינסקי: אורן, די.

ניסן סלומינסקי: אורן, פעם ראשונה.

אורן אסף חזן: אני רק שואל בשקט כדי להבין.

ניסן סלומינסקי: לא, אני לא מתחיל.

ניסן סלומינסקי: זו פעם ראשונה.

אורן אסף חזן: על מה פעם ראשונה?

ניסן סלומינסקי: פעם ראשונה כי מישהו מדבר ולא מפריעים באמצע.

ניסן סלומינסקי: בבקשה.

יעל גרמן: זאת אומרת, גם אם אותן עמותות מעבירות ביקורת קשה מאוד ומרגיזה על מדינת ישראל עדיין כמדינה דמוקרטית זה חלק מהדבר שאנחנו צריכים לסבול – ביקורת.

יעל גרמן: לדעתי, גם לבקש אותה.

יעל גרמן: אבל את זאת כבר אמרתי, ואנחנו המשכנו הלאה.

יעל גרמן: בוודאי שאין להעלות על הדעת שהחוק הזה יהפוך להיות חוק פוליטי.

יעל גרמן: אני לא חושבת שגם אתה היית רוצה לחוקק חוק שבמהותו הוא פוליטי ושמטרתו לרדוף עמותות שמזוהות עם השמאל.

יעל גרמן: אנחנו ראינו במפורש שכאשר אנחנו מנפים את הרשימה של אותן עמותות, ואנחנו קיבלנו את הרשימה, שתעמודנה בקריטריונים של החוק אנחנו גילינו שלכל העמותות יש מכנה משותף ברור ובולט, וכולן כן משתייכות לשמאל, למרות שכמו שאמרתי כמה פעמים פה אני לא חושבת ששמירה על זכויות האדם צריכה להיות נחלת השמאל.

יעל גרמן: זה צריך להיות נחלת כל אדם שאכפת לו.

יעל גרמן: וגם בימין יש אנשים שאכפת להם, וגם בימין ישנם אנשים שהם דמוקרטים וליברלים, אבל כך זה נראה, כאשר אנחנו באמת רואים שכל מי שנתמך על-ידי מדינות זרות הן עמותות שנקראות, ואני עושה בכוונה מירכאות, שמאל, בעוד שיש כאן פטור מלא לאותן עמותות שנתמכות על-ידי גורמים פרטיים שלה

יעל גרמן: ערכתי זה לא פחות חמור אם אנחנו מדברים על שקיפות.

יעל גרמן: חוזרת נציגת משרד המשפטים חזור ואמור על כך שמטרתו של החוק הזה היא שקיפות.

יעל גרמן: אם מטרתו של החוק שקיפות הרי שברור ומובן שלא ניתן להוציא מכלל השקיפות את אותן עמותות שמקבלות את תרומותיהן מגורמים פרטיים.

יעל גרמן: אני לא חושבת שמישהו יוכל להבין איך זה שאנחנו מוציאים מן הכלל הזה של שקיפות, מכניסים לבפנים עמותות שמקבלות תרומות ממדינות זרות ולא מכניסים לתוך השקיפות את העמותות שמקבלות את התרומות מגורמים פרטיים.

יעל גרמן: יש חשיבות רבה שהציבור יידע שעמותות שמקבלות את תרומותיהן מאנשים פרטיים יידעו מי הם אותם אנשים פרטיים, מה הם עושים, באיזה דעות הם אוחזים, איזה אג'נדה הם רוצים לקדם.

יעל גרמן: באים וטוענים כלפי המדינות שיש להן אג'נדה?

יעל גרמן: אין ספק שגם לאנשים פרטים יכולה להיות בדיוק אותה אג'נדה.

יעל גרמן: ולכן, למעט ולמזער, ולפחות צריך להשוות.

ניסן סלומינסקי: יש בקשה של ד"ר יוסף שצריך ללכת לוועדת האתיקה.

ניסן סלומינסקי: אם שלושת הקודמים מוכנים לוותר אתן לך, בבקשה.

יוסף ג'בארין: תודה רבה.

יוסף ג'בארין: כבוד היושב-ראש, בישיבה האחרונה דיברנו על כך שמחלקת המחקר של הלשכה המשפטית הכינה סקירה משווה של מה קורה במדינות המערב לגבי חקיקה מהסוג הזה.

יוסף ג'בארין: הסקירה הזו מראה שאין אח ורע לחקיקה הזו במדינות המערב.

יוסף ג'בארין: החוקר נמצא אתנו והוא יכול גם לתקן אותי.

יוסף ג'בארין: לדעתי, הכי מעניין שראינו שם בכל מה שקשור לדיון שלנו שככל שההצעה הזו מבקשת להסתכל לגבי מה שקורה במשפט האמריקאי, הסקירה העלתה שני דברים מאוד חשובים: אחד, שבמשפט האמריקאי לא מבדילים בין ישות זרה לבין גורם פרטי זר.

יוסף ג'בארין: לכן, לדעתי, זה דבר שנותן תשובה מאוד ברורה לסוגיה הזו שאין שום הצדקה עניינית לעניין הזה.

יוסף ג'בארין: מי שבאמת חושב על שקיפות, וכפי שאתם יודעים אני מטיל ספק רב בכוונה הזו, אז אם שקיפות אז שקיפות לכל הדרך.

יוסף ג'בארין: הדבר השני שחשפה הסקירה שהוא גם מתקשר לדבר הראשון שהחשש שכאילו חייב את השקיפות היה שיהיה גורם זר שיש לו יכולת של שליטה או השפעה או הכוונה על העמותות.

יוסף ג'בארין: לכן אמרו: אנחנו רוצים שקיפות כדי שנגלה מקרים כאלה שהגורם הזר, בין אם זה ישות, בין אם זה גורם פרטי, יש לו הכוונה או השפעה.

יוסף ג'בארין: הנתונים הללו מראים לנו עד כמה ההצעה כרגע היא רחוקה ממה שמקובל בעולם: אחד, שכמעט ואין חקיקה כזו בעולם.

יוסף ג'בארין: בישיבה האחרונה ברכתי אותך על זה שאתה מוביל תקדימים בעניין הזה.

יוסף ג'בארין: שניים, אין מבחן מהותי של הכוונה ושליטה, מה שאמור להיות המבחן האמיתי.

יוסף ג'בארין: זאת אומרת, אם באמת יש חשש של השפעה זרה אז נשים את המבחן המהותי של יכולת שליטה או השפעה.

יוסף ג'בארין: הדבר האחרון – המבחן הזה תקף שבעתיים ככל שמדובר בגורם זר פרטי, ולא בישות זרה.

יוסף ג'בארין: כי מה שקורה זה שאם זה ישות זרה אז הוא ישות זרה שבעצם מממנת לא עמותה אחת אלא כמה עמותות וזה קול קורא שהעמותות ניגשות אליו וכד'.

יוסף ג'בארין: זה לא מתקיים כשמדובר בגורם פרטי זר.

יוסף ג'בארין: כשמדובר בגורם פרטי זר אז זה מישהו שבאמת יכול להשליט ויכול לכוון את פעילות העמותה.

יוסף ג'בארין: לכן, אני אומר שאם אני הולך לפי ההיגיון שלך עצמו, לא לפי מה שאנחנו אומרים בכלל שמה שאמרה חברתי יעל גרמן, שבכלל המטרה כאן היא ברורה.

יוסף ג'בארין: זה רדיפה של העמותות הפעילות בתחום זכויות האדם ושמזוהות עם השמאל וכד'.

יוסף ג'בארין: לא אחזור על זה.

יוסף ג'בארין: אבל אם אתה כן בדעה שלך ומה שאתה אומר שהניסיון כאן הוא שקיפות, אין שום סיבה להחיל את זה על ישות מדינית זרה ולא להחיל את זה על גורם פרטי זר.

ניסן סלומינסקי: תודה רבה.

ניסן סלומינסקי: אנחנו חוזרים לסדר.

ניסן סלומינסקי: מיכל.

אורן אסף חזן: רק כדי להבין.

ניסן סלומינסקי: לא, לא, לא, לא.

ניסן סלומינסקי: אני יודע, זה קשה להבין.

אורן אסף חזן: עושים פה דיון או עושים פה הצגה?

אורן אסף חזן: אני רוצה לדעת.

אורן אסף חזן: אם עושים פה דיון - - -, אני רוצה להבין את העמדה שלהם.

אורן אסף חזן: אולי אנחנו מדברים אותו הדבר.

ניסן סלומינסקי: רק שניה.

ניסן סלומינסקי: כשתדבר תוכל להגיד.

אורן אסף חזן: שאלה.

ניסן סלומינסקי: אני מבקש.

ניסן סלומינסקי: לא, לא.

יוסף ג'בארין: - - - שלנו נגד החוק, נגד החוק בכלל.

אורן אסף חזן: כשישבתי שם אמרת שאתה לא נגד החוק בכלל, נגד הסימון - - -

ניסן סלומינסקי: יוסף, עשה לי טובה.

ניסן סלומינסקי: אורן, בבקשה.

ניסן סלומינסקי: מיכל.

מיכל רוזין: תודה.

מיכל רוזין: אנחנו חוזרים על כך שוב ושוב ואנחנו עומדים על כך שהצעת החוק הזו, קודם כל, מיותרת.

מיכל רוזין: שנית, היא מזיקה לנו בעולם באופן ששום מאבק של עמותות שמאל, ארגוני שמאל, שמאלנים כמוני, לא יכולים להזיק נזק מדהים.

מיכל רוזין: אנחנו שמענו רק לאחרונה את הפנייה מהאיחוד האירופי, מהגורמים השונים, מנציגי מדינות שונות, לנשיא ריבלין בבקשה ממנו: תפסיק את החקיקה הנלוזה הזו, את החקיקה העלובה הזו, שהיא בלתי נדרשת בכלל.

מיכל רוזין: אני מעריכה יושר.

מיכל רוזין: ישב פה חבר הכנסת סמוטריץ פעם שעברה והוא אמר חד-משמעית: אנחנו רוצים להפסיק את התרומות מהמדינות הזרות – זו המטרה.

<קריאה: נכון.

מיכל רוזין: אז תחוקקו את זה, אל תספרו לנו סיפורים של שקיפות.

מיכל רוזין: אל תביאו לנו לפה כל מיני ישראבלוף.

מיכל רוזין: תגידו את האמת, תחוקק.

מיכל רוזין: רק אתם יודעים שזה חוק לא חוקתי, שזה לא יעבור בבית משפט עליון, ולכן אתם לא עושים את זה.

מיכל רוזין: האם מדובר פה במדינות אויב?

מיכל רוזין: מדובר פה במדינות שהן הידידות הכי גדולות של מדינת ישראל: אירופה וארצות הברית.

מיכל רוזין: אלה הידידות הכי גדולות שלנו שהכספים האלה עוברים תהליך של קרנות עם חוק במדינות האם, חוק במדינה הזאת, עם רישום ברשם העמותות, עם דיווחים חצי שנתיים, רבעוניים, עם כל הרישום.

מיכל רוזין: על מה אתם רוצים?

מיכל רוזין: אתם רוצים לעשות זובור, אתם רוצים שהם יבואו לכאן וכל פעם שהם יפתחו את הפה תעשו להם זובור.

מיכל רוזין: תגידו להם: מי אתה?

מיכל רוזין: מה אתה?

מיכל רוזין: ממי אתה מקבל?

מיכל רוזין: וחצי דיון ילך על ממי הוא מקבל ואיך הוא מקבל, זה מה שאתם רוצים.

אורן אסף חזן: מיכל, המהות היא זכויות אדם או המהות היא - - -?

ניסן סלומינסקי: אורן, אורן, אתה מת שאני אוציא אותך.

אורן אסף חזן: לא, חלילה.

אורן אסף חזן: אבל אני מנסה להבין.

ניסן סלומינסקי: לא, אל תנסה.

אורן אסף חזן: המוסר הכפול - - -

ניסן סלומינסקי: תנסה להבין רק שתהיה לך זכות דיבור, לא לפני.

ניסן סלומינסקי: אני באמת מבקש כי אתה כבר בקריאה.

אורן אסף חזן: הבנתי.

אורן אסף חזן: אתה נהיה שמאלן, ניסן.

ניסן סלומינסקי: אני יודע, מה אני יכול לעשות?

מיכל רוזין: איזה השמצה זו?

מיכל רוזין: "נהיית שמאלן" - קיבלת את המחמאה הכי גדולה אם נהיית שמאלן.

ניסן סלומינסקי: מאה אחוז, גם לזה אני מסכים.

אוסאמה סעדי: - - - מה את רוצה?

מיכל רוזין: סתימת פיות, רדיפה פוליטית – זה מה שקורה פה, וזה ברור לנו.

מיכל רוזין: בואו לא נתייפייף.

מיכל רוזין: מדובר פה בעמותות שפועלות לסיום הכיבוש.

אורן אסף חזן: פועלות נגד המדינה.

ניסן סלומינסקי: אורן.

מיכל רוזין: פועלות לסיום הכיבוש.

מיכל רוזין: מדיניות נתניהו זה לא נגד המדינה, זה נגד מדיניות הממשלה.

מיכל רוזין: דע להפריד.

מיכל רוזין: בדמוקרטיה יש גם אופוזיציה, יש עמדות שונות, ויש בחירות.

אורן אסף חזן: רוצה ללמד - - - דמוקרטיה.

מיכל רוזין: גם אחרי שנבחר השלטון, תפקידה של האופוזיציה של עמותות וארגונים להמשיך לפעול למען מטרות שהם חושבים שהן נכונות.

מיכל רוזין: זה היתרון בדמוקרטיה, זה החשיבות של דמוקרטיה, וזה המשימה שלנו.

אורן אסף חזן: מיכל, למסור פלסטינים שיוציאו אותם להרוג כי הם מכרו קרקעות זה לא דמוקרטי - -

ניסן סלומינסקי: אורן, אורן, פעם שנייה.

מיכל רוזין: לכן, אותן עמותות שפועלות לסיום הכיבוש הן העמותות שאותן תוקפים בחוק הזה.

מיכל רוזין: כל שאר המשפטים פה זו צביעות.

אורן אסף חזן: - - להוציא מידע על חיילי צה"ל ולמסור ל- - - זה לא דמוקרטיה.

אורן אסף חזן: - - -

ניסן סלומינסקי: אורן, אורן, פעם שנייה.

ניסן סלומינסקי: אתה בדרך לצאת החוצה, אין מה לעשות.

אורן אסף חזן: אתה רוצה שאני - - - אני אצא.

אורן אסף חזן: מה זאת - - -?

אורן אסף חזן: באמת.

ניסן סלומינסקי: אני מבקש ממך, אתה פעם שנייה.

אורן אסף חזן: אני פעם שנייה.

אורן אסף חזן: מה, סתימת פיות?

ניסן סלומינסקי: כן, סתימת פיות.

ניסן סלומינסקי: אם מישהו מדבר אז זה סתימת פיות לשני.

אורן אסף חזן: אם מישהו קורא למדינה שלנו - - -

ניסן סלומינסקי: לא משנה.

ניסן סלומינסקי: אתה לא - - -

מיכל רוזין: לא יכול להיות שהוא ממשיך לנאום.

אורן אסף חזן: - - מכפיש פה את ראש הממשלה, מכפיש אותך כיו"ר הוועדה, אני מגן עליך.

אורן אסף חזן: - - - שימור עליך.

אורן אסף חזן: אני משמש פה לציבור, וזה המקום - - -

ניסן סלומינסקי: לא, אל תגן עליי.

ניסן סלומינסקי: כשתהיה לך זכות דיבור אתה תוכל אז להגן על מי שאתה רוצה, לא באמצע שמישהו מדבר.

אורן אסף חזן: הם באים ומספרים את הסיפור שלהם ובורחים החוצה – שישמעו את האמת בפנים.

אורן אסף חזן: היא רצתה את האמת בפנים.

ניסן סלומינסקי: אורן, אורן, בבקשה.

ניסן סלומינסקי: אורן, אתה בקריאה שנייה.

ניסן סלומינסקי: כן, סליחה.

מיכל רוזין: אני רוצה להציע הצעה וצריך לשקול את זה, ויכול להיות שזה יהיה מקובל גם על חברנו חבר הכנסת סמוטריץ.

מיכל רוזין: כאשר מדובר בתרומות פרטיות ההגבלה של חשאיות באה באמת מתוך איזושהי תפיסה גם יהודית של מסורת עתיקה של מתן בסתר.

מיכל רוזין: פה לא מדובר על מתן בסתר לנזקקים, לא מדובר על מתן סתר לאותן עמותות שדואגות לאוכל ומזון לנזקק ולנצרך.

מיכל רוזין: מדובר שכאשר מועברים כספים לעמותות שהן עמותות פוליטיות שהמטרות שלהן הן לא מטרות סעד ורווחה, אני חושבת שמן הראוי שהכול חייב להיות חשוף, הכול חייב להיות גלוי.

מיכל רוזין: אף אחד לא יכול להסתתר.

מיכל רוזין: אם מישהו תורם למנהרות הכותל או תורם לעמותת "רגבים" או תורם לאני לא יודעת לאיזה עמותה, מהשקל הראשון ועד למיליונים שהוא נותן, הכול צריך להיות שקוף וגלוי.

מיכל רוזין: אין שום סיבה שממדינות שפועלות בצורה הכי מסודרת, הכי חוקית, אנחנו נדרוש שקיפות, ולעומת זאת מעמותות שמקבלות כספים פרטיים שהמטרות שלהן הן גם מטרות פוליטיות וגם מטרות שבאות לייצר פה מציאות פוליטית במדינת ישראל אנחנו נשמור על חיסיון.

מיכל רוזין: החיסיון יכול להישמר אך ורק על-פי החוקים היום של מינהל תקין של עד 20,000 לגבי באמת אנשים שתורמים לרווחה, לצדקה, לדברים כאלה.

מיכל רוזין: כל שאר הדברים חייב להיות שקוף.

ניסן סלומינסקי: תודה.

ניסן סלומינסקי: בצלאל, קצר.

אורן אסף חזן: אם הייתי יודע, הייתי יושב שם.

אורן אסף חזן: המקום שלי ליד אוסאמה, שתדע.

ניסן סלומינסקי: אבל אתה לא שומע מה שאני אומר.

ניסן סלומינסקי: אני אמרתי שאנחנו נלך ככה ואני אמרתי שאתה בחרת לשבת - - -

אורן אסף חזן: הקשבתי לך, אני לא רק שמעתי.

אוסאמה סעדי: הוא תמיד בוחר בצד הימני לשבת.

ניסן סלומינסקי: הוא כבר מדבר, עוד מעט הוא כבר יגמור - - -

בצלאל סמוטריץ': אני כרגע אומר את דעתי על ההבחנה המאוד ברורה בין גורמים פרטיים לישויות מדינות זרות.

בצלאל סמוטריץ': אני רק רוצה לפתוח בשאלת הבהרה ביחס לעמדת הייעוץ המשפטי של הוועדה.

בצלאל סמוטריץ': האם כוונתה של היועצת המשפטית שביחס לתורמים פרטיים תחול אותה חובת שקיפות גם בהליכים בבג"צ או שזה יחול רק על ציבורי?

<סיגל קוגוט: מה פירוש?

<סיגל קוגוט: אפשר להסביר את השאלה?

ניסן סלומינסקי: לא.

ניסן סלומינסקי: אני מציע שתאמר את עמדתך ולא בשאלות.

ניסן סלומינסקי: לגבי הנושא של בג"צ - אנחנו נדבר בסוף.

אורן אסף חזן: בצלאל, יושב יותר מדי זמן יותר מדי קרוב ל- - - , זה מדבק.

מיכל רוזין: הוא מאשים אותך בסיוע לאויב.

אורן אסף חזן: לא.

אורן אסף חזן: אני עוד לא אמרתי "אויב", אמרתי רק עוכרת ישראל - - -

מיכל רוזין: אה, גם בנגיפים הוא יידבק, מחלות.

אורן אסף חזן: חס וחלילה.

אורן אסף חזן: מחלה זה רע, אנחנו רוצים שתהיי בריאה.

ניסן סלומינסקי: בצלאל.

בצלאל סמוטריץ': אני עכשיו אומר משהו ברצינות.

בצלאל סמוטריץ': אני מבקש להבהיר את עמדתי כי חברת הכנסת רוזין הכניסה לי דברים לפה.

בצלאל סמוטריץ': זה נכון שאמרתי - - -

מיכל רוזין: אני יכולה להוציא את הפרוטוקול מהישיבה הקודמת, חד-משמעית.

מיכל רוזין: שינית את עמדתך.

בצלאל סמוטריץ': עכשיו אני פה אז - - - פרוטוקולים.

ניסן סלומינסקי: מיכל, מיכל, בבקשה.

מיכל רוזין: אנחנו ב- - -, זה גם בסדר.

ניסן סלומינסקי: לא, לא.

בצלאל סמוטריץ': אני אכן אמרתי, ודעתי האישית היא שמן הראוי לאסור תרומות כאלה.

בצלאל סמוטריץ': אני, בשונה ממך, - - -

מיכל רוזין: הצטרף אליך יושב-ראש הוועדה.

בצלאל סמוטריץ': רגע, רגע, מיכל.

בצלאל סמוטריץ': לא הפרעתי לך.

מיכל רוזין: אל תתקן אותי.

אורן אסף חזן: מה קרה לכל החברות, מיכל?

ניסן סלומינסקי: מיכל, מיכל, את רוצה שאני אתחיל להגיד לך - - - ?

ניסן סלומינסקי: אני נלחם פה שלא יפריעו כשאחד מדבר.

ניסן סלומינסקי: נלחמתי על זכותך, אבל לא יכול להיות שאת תתחילי להעיר לו גם הערות.

מיכל רוזין: אין בעיה, הוא רק מדבר על מה שאני אמרתי.

מיכל רוזין: לא הערתי לדברים, לעקרונות, שהוא אומר.

מיכל רוזין: אני מחדדת את הדברים שאני אמרתי אם הוא לא הבין.

ניסן סלומינסקי: לא, לא.

ניסן סלומינסקי: אל תחדדי.

בצלאל סמוטריץ': חשוב לי מאוד להבהיר את הדברים לפרוטוקול.

בצלאל סמוטריץ': אמרתי שדעתי האישית היא שמן הראוי לאסור תרומות כאלה.

בצלאל סמוטריץ': אני גם חושב שזה כן יעבור מבחן בג"צ.

בצלאל סמוטריץ': מותר למדינה לקבוע את כללי המשחק הדמוקרטיים שלה.

בצלאל סמוטריץ': יחד עם זה בחוק הזה, אני שם את זה בצורה הכי ברורה, זה צריך להיאמר, אנחנו לא מבקשים לאסור ולא מבקשים להגביל ולא מבקשים להבנות התנהגות, ואמרנו את זה חזור והגד, והמטרה של החוק הזה היא שקיפות, נקודה.

בצלאל סמוטריץ': אפשר לומר שאפשר שגם יהיה חוק אחר, אבל בתוך הדיאלוג שעשינו ביננו, ביני עם השרה ועם אחרים, החלטנו ללכת כרגע אך ורק על הפורמט הזה.

בצלאל סמוטריץ': יכול להיות שאחר כך יבואו חוקים נוספים.

בצלאל סמוטריץ': אבל החוק הזה לא מגביל ולא אוסר.

בצלאל סמוטריץ': דיבר חבר הכנסת ג'בארין שיצא על שאלת ההשפעה.

בצלאל סמוטריץ': בנקודה הזו אני רוצה להעיר שצריך לדעת שישנה השפעה לאותן ישויות מדיניות זרות שתומכות בעמותות על פעילותן של העמותות.

בצלאל סמוטריץ': כל מי שיודע איך זה עובד, יש נושאי תמיכה מאוד מסוימים.

בצלאל סמוטריץ': אתה צריך למצוא חן, לקלוע לטעם המאוד מאוד ספציפי של אותה ישות מדינית ושל מה שהיא רוצה, של האינטרסים שהיא רוצה לקדם, כדי שתהיה זכאי לאותו מענק.

בצלאל סמוטריץ': לא מקבלים את המענק הזה out of the blue - אתה בחור טוב, יש לך פרצוף יפה או שם העמותה שלך הוא נורא נחמד אז אתה מקבל את המענק.

בצלאל סמוטריץ': הראיה - אין עמותות בצד ה- - - שיש להן אג'נדה אחרת שהן מקבלות מענקים כאלה, אף על-פי שהן פונות ומבקשות.

מיקי רוזנטל: הן מקבלות מהמדינה כסף בלי הכרה, בלי סוף.

ניסן סלומינסקי: לא, לא.

ניסן סלומינסקי: מיקי, מיקי, לא להתערב.

ניסן סלומינסקי: מיקי, אנחנו מקפידים עכשיו.

אורן אסף חזן: - - - שאתה מדבר?

אורן אסף חזן: מה זה "מקבלות בלי הכרה, בלי סוף"?

ניסן סלומינסקי: אורן, אורן, בבקשה.

ניסן סלומינסקי: אורן, ביקשתי.

אורן אסף חזן: באים על סיסמאות.

ניסן סלומינסקי: בסדר, תתאפק.

ניסן סלומינסקי: מה קרה לך? אתה ילד גדול.

אורן אסף חזן: זה כשאני מאופק.

ניסן סלומינסקי: אני יודע, זה הבעיה שלי.

<קריאה: כן, איפה המוצץ?

<קריאה: מוצץ לא הבאת.

ניסן סלומינסקי: מיקי.

רויטל סויד: רגע, אורן אומר לסמוטריץ שהוא חצי שמאלן?

אורן אסף חזן: לא.

אורן אסף חזן: דיברתי על - - - שכחתי איך קוראים לו?

אורן אסף חזן: שכחתי - - -

בצלאל סמוטריץ': גם אם אי-אפשר לדבר במונחים של שליטה, בפירוש אפשר לדבר במונחים של השפעה.

בצלאל סמוטריץ': זה משהו שצריך להיות שקוף וצריך להיות על השולחן.

בצלאל סמוטריץ': פה אני מגיע להבדל המאוד ברור, ואני אומר ממש בקצרה שני הבדלים מהותיים בין ישויות מדיניות זרות לאנשים פרטיים.

בצלאל סמוטריץ': קודם כל, בהכללה, באופן קטגורי, אנשים פרטים – צחקו עליי כשאמרתי את זה – מונעים מאיזה סוג של אלטרואיזם, של רצון לקדם תפיסות של טוב.

בצלאל סמוטריץ': יש כמובן ויכוחים גדולים ביננו, אותו דבר גם בין אנשים בכירים שתורמים כספים, למה טוב לחברה הישראלית, למה טוב למדינת ישראל, וזה הכי לגיטימי בעולם.

בצלאל סמוטריץ': אבל הבסיס הוא רצון לקדם עולם טוב יותר.

בצלאל סמוטריץ': במושגים של מדינות אין חיה כזאת.

בצלאל סמוטריץ': מדינות מקדמות אינטרסים.

מיכל רוזין: אתה מסביר לי כל הזמן איך המדינה שלנו מקדמת טוב על-ידי החוקים שלה.

מיכל רוזין: אתה סותר את - - - שלך.

ניסן סלומינסקי: מיכל, פעם ראשונה קריאה ראשונה.

בצלאל סמוטריץ': במערכת היחסים שבין מדינות, מדינות מקדמות אינטרסים מדיניים ובין-לאומיים שלהן.

בצלאל סמוטריץ': נאמר כאן יותר מפעם אחת שיש ערוצים דיפלומטים גלויים שבאמצעותם מדינות מקדמות את האינטרסים שלהן במדינות אחרות.

בצלאל סמוטריץ': לגיטימי שמדינות יקדמו אינטרסים, אולי גם בדרכים אחרות.

בצלאל סמוטריץ': אבל אז הדרכים הללו צריכות להיות גלויות.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו רוצים לייצר מצב שכמו שכשמדינה מסוימת פועלת בערוץ הדיפלומטי זה שקוף וגלוי וידוע לכל מי שמעורב בעניין, גם כאשר המדינה מקדמת את האינטרס הזה באמצעות אותם ארגונים, אותן עמותות, זה צריך להיות שקוף וגלוי.

בצלאל סמוטריץ': ההבדל האחרון – דיברה חברת הכנסת מיכל רוזין גם על המוסר היהודי, באמת על הלגיטימציה שיש לתורמים פרטיים להישאר עלומים, בעיקר בשל, כן, רצון למתן בסתר.

בצלאל סמוטריץ': זה משהו שגם הוא לא קיים אצל מדינות.

בצלאל סמוטריץ': זאת אומרת, אם נבדוק את האפקט המצנן כאשר אנחנו נדרוש לחשוף, ואני מדבר ליועצת המשפטית, כשאנחנו נבקש לחשוף תרומות פרטיות, יכול להיות לזה אפקט מצנן מאוד גדול כך שגם אם אני - - - אני אעשה את זה מסודר.

בצלאל סמוטריץ': אני לא מקבל את זה שיש צורך בשקיפות אצל אנשים פרטיים כיוון שאני חושב שזה סוג אחר בכלל.

בצלאל סמוטריץ': מקדמים כאן דברים אחרים לחלוטין.

בצלאל סמוטריץ': אלה מקדמים ערכים ופילנתרופיה ורצון להטיב, ואלה מקדמים אינטרסים.

בצלאל סמוטריץ': גם אם נאמר שיש ערך להצבת שקיפות על גורם פרטי אז אני הרי צריך תמיד לאזן.

בצלאל סמוטריץ': כשאני אנסה לאזן בין הערך הזה של השקיפות לבין הנזק שעלול להיגרם לתורמים או לנתרמים מכל הצדדים של הקשת בשל הרצון של אותם התורמים להישאר עלומים, אני חושב שאצלי לפחות הכף מוטה לצד השני.

בצלאל סמוטריץ': במדינות אין חשש כזה.

בצלאל סמוטריץ': אני לא מכיר אף מדינה.

בצלאל סמוטריץ': מדינות לכאורה לא מתביישות במה שהן עושות.

מיכל רוזין: והחלוקה שאני עשיתי?

ניסן סלומינסקי: מיכל, בבקשה.

בצלאל סמוטריץ': אני לא חושב שאיזשהן מדינות יפסיקו מחר להביא תרומות בגלל גורם - - -

מיכל רוזין: שיענה על החלוקה שעשיתי.

ניסן סלומינסקי: הוא לא חייב לענות, הוא יכול לדבר.

מיכל רוזין: אני יכולה להציע לו לענות על החלוקה.

ניסן סלומינסקי: לא, אבל לא באמצע שהוא מדבר.

ניסן סלומינסקי: מיכל, אני מבקש.

בצלאל סמוטריץ': אני לא מעלה בדעתי על שום ישות מדינית זרה שתצמצם ביורו אחד או בדולר אחד את התמיכה שלה בגופים ישראלים כיוון שהגופים האלה יצטרכו להצהיר על זה.

בצלאל סמוטריץ': לכאורה לאף אחד אין לגיטימציה לדרוש הסתרה.

בצלאל סמוטריץ': אני כן רואה מצב שבו תורם פרטי שיצטרך לחשוף את שמו, ולא חשוב כרגע אם זה לצד הימני או לצד השמאלי, עלול להירתע ולא לתרום.

בצלאל סמוטריץ': יש כאן המון המון שיקולים, משיקולים של מתן בסתר ועד שיקולים שהוא יכול להיפגע בחברות העסקיות שלו וכו'.

בצלאל סמוטריץ': גם אם יש ערך בשקיפות, מה שאני לא מקבל, אבל גם אם אני מקבל שיש ערך בשקיפות אני חושב שהוא נסוג אל מול הפגיעה שעלולה להיווצר, חשש שלא קיים בכלל שעה שאנחנו מדברים על ישויות מדיניות.

בצלאל סמוטריץ': צריך לדעת שההבחנה הזו כבר קיימת היום, לא ממציאים כלום.

בצלאל סמוטריץ': כבר היום בתיקון 2011 התיקון חל על ישויות מדיניות.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו לא מייצרים כאן היום שום יצור משפטי חדש יש מאין.

ניסן סלומינסקי: תודה.

ניסן סלומינסקי: אוסאמה, בבקשה.

אוסאמה סעדי: אדוני היושב-ראש, אני חושב שההצעה הזו היא מסוג הצעות החוק או החוקים, אם תאושר במליאה, שדגל שחור מתנוסס מעליה, ובמיוחד בנוסח שהיא קיימת היום עם ההבחנה והאפליה, הייתי אומר.

אוסאמה סעדי: הבחנה לפעמים זה הבחנה מוצדקת, אבל עם האפליה שהיא עושה בין סוגי תורמים שונים.

אוסאמה סעדי: שמעתי בקשב רב מה שאמר בצלאל, ואני לא מסכים אתו.

אוסאמה סעדי: אני חושב שהתורמים הפרטיים והגורמים הפרטיים הזרים שבוחשים ותורמים סכומים נכבדים לא לשם שמיים ולא למען אלטרואיזם טהור, אלא גם כשיש להם אג'נדה ויש להם מדיניות, ואנחנו רואים את זה.

אוסאמה סעדי: אני יכולתי להבין, וזה מה שאמרתי לאורן – אורן, תקשיב – החוק הזה הוא בכלל מיותר כמו שאמרו חברותי וחברי.

אוסאמה סעדי: חוק מזיק, עושה סימון וסותם פיות.

אוסאמה סעדי: אבל אם כבר עושים חוק אז בוא נחיל את זה על כולם, גם מדינות זרות, גם גורמים פרטיים זרים.

אורן אסף חזן: אתה לא מבין - - -

ניסן סלומינסקי: לא, לא, אורן.

אורן אסף חזן: זה ברמה חברית, אני באמת - - -.

אורן אסף חזן: אתה לא מבין שזה מדינות מנסות לערער את הריבונות של מדינת ישראל?

ניסן סלומינסקי: לא ברמה חברית.

ניסן סלומינסקי: אורן, אורן, אורן, חבל לי.

ניסן סלומינסקי: אבל אני אוציא אותך – תאמין לי.

אורן אסף חזן: תוציא אותי.

אורן אסף חזן: אנחנו מדברים.

ניסן סלומינסקי: לא, אל תדבר.

אורן אסף חזן: אם באנו לפה - - - אני אצא, אני אחזור עוד רבע שעה.

אורן אסף חזן: לא מתאים לך, חברי היושב-ראש.

ניסן סלומינסקי: בסדר.

ניסן סלומינסקי: מאה אחוז, זה רעיון טוב.

אורן אסף חזן: פה זה בעיה של אהבה ביננו, אני לא יכול לפגוע בך.

אוסאמה סעדי: אם יש מיליארדר זר כזה בארצות-הברית שיושב לו שם ומכספי הקזינו הוא רוצה לעשות - -

אורן אסף חזן: מאיזה כספים?

אוסאמה סעדי: - - הוא רוצה לעשות ולהשפיע על המדיניות בירושלים המזרחית וקונה בתים ותורם לעמותות, אז זכותנו ובשם השקיפות לדעת מי התורמים האלה.

אוסאמה סעדי: אם ישב פה בדיון הקודם, אדוני היושב-ראש, על הסתה למשתמטים נציג של עמותת "אם תרצו" – נכון, חברי זוהיר בהלול?

אוסאמה סעדי: – ודיבר בשם הדמוקרטיה ובשם זה, אז גם איך שאתם מבקשים עכשיו מהעמותות האלה: "שוברים שתיקה", "בצלם", "סיכוי" שיבואו ויגידו: אנחנו ממומנים מ-X,Y,Z, במדינות זרות, גם כשיגיד אותה עמותה שיושבת פה, או יש תנועת - - -

אורן אסף חזן: אוסאמה, אבל הוא גם יגיד.

אוסאמה סעדי: לא, לא.

אורן אסף חזן: מה לא?

אורן אסף חזן: כתוב פה רק עמותות שמאל?

ניסן סלומינסקי: אורן, אורן.

אוסאמה סעדי: לא.

אוסאמה סעדי: תקרא את החוק, לפי החוק הוא לא צריך להגיד כלום.

אוסאמה סעדי: אם יש פה תנועת משילות שאנחנו כל הזמן שומעים אותו ונותן חוות דעת משפטיות, אז זכותי כחבר כנסת אם אתם מחייבים את דבי ואת עמית שיבואו ויגידו: וואלה, אנחנו נתמכים על-ידי, קיבלנו כך וכך וכך, שגם הם יגידו את הדברים האלה.

אוסאמה סעדי: או אם יושב מימיני, באמת מימיני, חבר הכנסת בצלאל סמוטריץ ויש לו עמותות, ועמותת "רגבים" שהוא ניהל אותה - - -

אורן אסף חזן: אבל הוא לא מקבל ממדינות זרות, זה ההבדל.

ניסן סלומינסקי: אורן, אורן.

אוסאמה סעדי: אבל גם מה אכפת לי אם הן מדינות זרות או גורמים פרטים זרים?

אוסאמה סעדי: אם אנחנו מדברים - - -

אורן אסף חזן: המנדט נגמר ב-48'.

ניסן סלומינסקי: אורן, פעם אחרונה.

ניסן סלומינסקי: עשה לי טובה.

ניסן סלומינסקי: אל תעיר את ההערות האלה, כולם מבינים וכולם יודעים.

ניסן סלומינסקי: אתה לא מוסיף.

אורן אסף חזן: הם לא מבינים שום דבר - - -

אוסאמה סעדי: רק אתה מבין.

ניסן סלומינסקי: הם מבינים כמו שאתה מבין.

ניסן סלומינסקי: עשה לי טובה, אל תתערב.

ניסן סלומינסקי: תן להם לדבר מה שהם רוצים כמו שכשאתה תדבר תגיד מה שאתה רוצה, לא מה שאוסאמה חושב – כך אני מקווה.

אורן אסף חזן: לא, אני אגיד מה שהוא חושב.

אוסאמה סעדי: אם בשם השקיפות ועיקרון השקיפות, אז בבקשה.

אוסאמה סעדי: קודם כל, היום לפי התיקונים וגם תיקון של 2011 יש חובת דיווח ואפשר להיכנס לרשם העמותות ולבדוק אם העמותות האלה נתמכות ועל-ידי מי, וכל תרומה, וגם בפרסומים שלהם ובכנסים שהם עושים כותבים: הכנס הזה מאורגן ונתמך על-ידי ה-USA.

אוסאמה סעדי: ה-USA פתאום נהיה כבר כל כך מסוכן למדינת ישראל?

אוסאמה סעדי: ארצות-הברית הידידה הכי והמעצמה הכי קרובה והכי ידידותית למדינת ישראל, אם היא נותנת כספים לעמותות ולמטרות כאלה אז היא כבר מסוכנת?

אוסאמה סעדי: שקיפות יש ברשם העמותות.

אוסאמה סעדי: מה שמבקשים עכשיו זה סימון ותיוג, פרופליינג.

מיכל רוזין: זה זובור.

אוסאמה סעדי: כנראה שיש עכשיו מועמד לנשיאות בארצות-הברית ששמעתי אתמול אומר שהפרופיילינג הוא גם שיטה טובה ובריאה על משהו משפטי וחוקי.

אוסאמה סעדי: אז כנראה שלומדים מאתנו.

אוסאמה סעדי: איך אמרת?

אוסאמה סעדי: אנחנו מייצאים גם את חוק המאבק בטרור, ואולי תייצאו עכשיו גם את חוק העמותות והשקיפות.

אוסאמה סעדי: יש מועמדים שהם מאמצים את העיקרון הזה.

אוסאמה סעדי: לא ראינו במשפט המשווה ולא ראינו בשיטות משפט אחרות דוגמה להבחנה כזו בין מדינות זרות ובין גורמים פרטיים זרים.

אוסאמה סעדי: בנקודה הספציפית הזו יש לנו המון הסתייגויות.

אוסאמה סעדי: גם על הצעת החוק הממשלתית, במיוחד על עניין התחולה וכמובן שבבוא הזמן נציג הזה.

אוסאמה סעדי: אבל בעניין הזה של הבחנה אני לא רואה שום מקום להבחנה כזאת.

אוסאמה סעדי: אנחנו נגיע לבג"צ ובג"צ יחליט בעניין הזה.

בצלאל סמוטריץ': עוד פעם בג"צ.

ניסן סלומינסקי: לא, לא - בצלאל.

אורן אסף חזן: ראיתי איך נעת באי-נוחות בכיסא, בצלאל.

ניסן סלומינסקי: אורן, אורן, בבקשה.

ניסן סלומינסקי: בבקשה, עיסאווי.

עיסאווי פריג': אורן, תקשיב לי.

עיסאווי פריג': אדוני היושב-ראש, למען האמת יש נכון בדברי אורן.

עיסאווי פריג': מדובר בהצגה כאן.

עיסאווי פריג': אבל צר לי מאוד, זו הצגה מכוערת, אורן.

אורן אסף חזן: אני מקבל את מה שאתה אומר.

עיסאווי פריג': מה שמנסים לעשות כאן זה ציד מכשפות.

עיסאווי פריג': אני שמעתי את חבר הכנסת סמוטריץ מדבר על שקיפות, רק שקיפות לא לו.

עיסאווי פריג': חבר הכנסת סמוטריץ הגיע לכנסת דרך עמותת "רגבים", והיה פעיל בעמותת "רגבים".

בצלאל סמוטריץ': מנהל גדול.

עיסאווי פריג': מנהל עמותת "רגבים" שעכשיו מנהלת קמפיין בבריטניה נגד משאל העם, עמותה שמתערבת בפוליטיקה הבריטית.

עיסאווי פריג': עמותה שנתמכת על-ידי מדינת ישראל וקיבלה 11 מיליון שקל, מר סמוטריץ.

עיסאווי פריג': זה פורסם.

אורן אסף חזן: בצלאל, - - -

ניסן סלומינסקי: אורן.

ניסן סלומינסקי: בצלאל, אני מבקש.

בצלאל סמוטריץ': - - - לכם את בריטניה השקיפות על הכספים שהוא מקבל בישראל.

עיסאווי פריג': נכון.

עיסאווי פריג': שקיפות גם עליך, איך הגעת לכנסת מ"רגבים"?

עיסאווי פריג': כי גם "רגבים" בוא נראה את השקיפות - - -

אורן אסף חזן: אל תטיל פקפוק.

אורן אסף חזן: הוא נבחר בדיוק כמוך.

אורן אסף חזן: אל - - -, היתה אווירה טובה עד עכשיו.

ניסן סלומינסקי: אורן, אורן.

עיסאווי פריג': אני אזכיר לכם את האבסורד.

עיסאווי פריג': המנדט נגמר ב-48', חברים, והיום היוצרות התהפכו.

עיסאווי פריג': ישראל מתערבת בבריטניה, להזכיר לך את זה, מר "רגבים".

אורן אסף חזן: כי הם שכחו שם שהמנדט נגמר ב-48'.

ניסן סלומינסקי: אורן.

עיסאווי פריג': יש לי הסתייגות שנכריז על שלדון אדלסון כישות לכל דבר.

עיסאווי פריג': הרי מדובר באיש שכבש את המפלגה הרפובליקנית, איש שיש לו את לאס-וגאס, ולהכריז עליו ישות, ולפנות למר נתניהו שיכריז כמה הוא קיבל מהישות הזו - זוהי הצעה לסדר.

עיסאווי פריג': מצד שני, אדוני היושב-ראש, אתמול אתה אמרת על דוברו של הרצוג שהוא פסיכופט וצריך להכניס אותו לכלא.

עיסאווי פריג': למה?

עיסאווי פריג': הוא ביקר את המתנחלים.

ניסן סלומינסקי: לא ביקר.

עיסאווי פריג': אז אני מציע – למה אנחנו מנהלים את כל השיח הזה?

עיסאווי פריג': נכריז על כל פעילי עמותות השמאל.

עיסאווי פריג': הרי העברת חוק טרור לפני שבוע ויש לך הגדרה מה זה מעשה טרור, מה זה תומכי טרור.

עיסאווי פריג': נגדיר שכל פעילי העמותות האלה הם טרוריסטים מתחת לחוק של חוק הטרור, וכל מי שמתנגד או מבקר את ההתנחלויות ואת הכיבוש הוא טרור, או לשלוח אותו או לאברבנאל או למעשיהו.

עיסאווי פריג': תחליט - או יהיה משוגע, סליחה על המילה, או עבריין.

עיסאווי פריג': תחליט, בשביל מה לנו ללכת סחור סחור אחרי כל הדברים האלה?

עיסאווי פריג': אנחנו עושים כאן צחוק מעצמנו.

עיסאווי פריג': אתם בשלטון הרי שנים רבות, אתם בשלטון ועושים טרור לחקיקה הדמוקרטית.

עיסאווי פריג': אתם עושים טרור לכל מי שחושב אחרת.

אורן אסף חזן: ניסן, הוא לא יכול להגיד שאנחנו עושים טרור.

אורן אסף חזן: מה זה הזילות הזו?

אורן אסף חזן: יש גבול, הוא לא יכול להגיד שאנחנו עושים טרור.

ניסן סלומינסקי: די, בבקשה.

ניסן סלומינסקי: הוא יכול להגיד מה שהוא רוצה כמו שאתה יכול להגיד.

אורן אסף חזן: אני אומר להם שהם נותנים רוח גבית לטרור אומרים אני גזען.

אורן אסף חזן: הוא קורא לנו טרוריסטים, אתה יודע את זה?

רויטל סויד: תגיד לו שהוא גזען.

אורן אסף חזן: - - - הוא לא גזען.

אורן אסף חזן: פשוט יש לו בעיה בהתפתחות.

ניסן סלומינסקי: אורן.

עיסאווי פריג': אני אחזור על הדברים שיירשמו בפרוטוקול.

עיסאווי פריג': אתם עושים טרור חקיקתי לדמוקרטיה, אתם עושים טרור לכל מי שחושב אחרת.

עיסאווי פריג': הפחד שלכם והפרנויה מהשמאל שיעלה לשלטון, רוצים לסתום את הפה.

עיסאווי פריג': כל חקיקת הפחד הזה היא כשאתם בשלטון, אתם מחזיקים מישהו ודורכים לו, ואתם בשלטון, ובכל זאת לא מסתפקים.

עיסאווי פריג': חקיקה פוליטית פסולה, אין לה מקום.

עיסאווי פריג': החוק הזה צריך לרדת - - -

אורן אסף חזן: אמר זה שביקש - - - בהתיישבות.

ניסן סלומינסקי: אורן, די.

ניסן סלומינסקי: אורן, צא לחמש דקות להירגע.

אורן אסף חזן: אני עושה הפסקה חמש דקות כאן.

אורן אסף חזן: פתחתי שעון.

ניסן סלומינסקי: לא, לא הפסקה של חמש דקות.

עיסאווי פריג': אדוני היושב-ראש, אני מסכים.

עיסאווי פריג': החוק הזה צריך לרדת משולחן הכנסת ולא צריך להתרגש במעברו, ולא צריך לתרגם אותו לאנגלית.

עיסאווי פריג': לא צריך להוסיף עוד חותמת.

עיסאווי פריג': זה לא טוב שבעידן שלך כל כך הרבה - - -.

עיסאווי פריג': אתה נכנס לספרי ההיסטוריה.

עיסאווי פריג': אני דואג לך, ידידי, שכני.

ניסן סלומינסקי: אבל נמשיך להישאר ידידים.

מיכל רוזין: אבל הוא דואג לך באופן אישי ולשם שלך.

מיכל רוזין: טוב שם משמן טוב.

עיסאווי פריג': אתה תיכנס לספר ההיסטוריה לא טוב.

עיסאווי פריג': תשמע לי, תשמע לי, אתה תתחרה בביבי כי אתה יושב-ראש הוועדה.

עיסאווי פריג': תשמע לי, שכני.

עיסאווי פריג': אתה שכני, אנחנו שכנים.

עיסאווי פריג': אומנם אתה מתנחל, אבל - - -

ניסן סלומינסקי: נכון, נישאר שכנים.

אורן אסף חזן: גם אתה מתנחל.

ניסן סלומינסקי: זוהיר, בבקשה.

זוהיר בהלול: אדוני היושב-ראש, אני נתלה בדבריו האחרונים של חברי וידידי עיסאווי פריג', ואפנה את הדברים אליך במישרין.

זוהיר בהלול: אתה מנהל את אחת הוועדות הערכיות במדינה דמוקרטית.

זוהיר בהלול: בפרלמנט של כל מדינה דמוקרטית ועדת חוקה, חוק ומשפט היא הוועדה שמעצבת את דמותה ואת צביונה של המדינה.

זוהיר בהלול: אבל לצערי, אתה מריץ חוקים מקארתיסטיים, אכזריים, אנטי דמוקרטיים, בשליחותם של אנשים שמשלחים אותך כחוד החנית כדי להרוס את מרקמי הדמוקרטיה במדינה שמתיימרת או מתהדרת בכך שהיא הדמוקרטיה היחידה במזרח התיכון.

זוהיר בהלול: רק תמול שלשום הרצת והעברת את חוק הטרור, ועכשיו אתה מריץ את החוק האנטי הדמוקרטי הזה שרק מה שחסר לי כאן זה הטלאי.

זוהיר בהלול: זה צריך להיות בצבע ברור כדי להזכיר לנו אסוציאציות מהעבר הקשה שאותו חוו היהודים ולאו דווקא אחרים.

אוסאמה סעדי: יש תלאי.

ניסן סלומינסקי: אוסאמה.

זוהיר בהלול: איך אפשר לסמן עמותות ולבקש מהן בניגוד לגרסה השנייה של גופים פרטיים לומר מהיכן הם מגייסים כספים?

זוהיר בהלול: באמת, יש גבול.

זוהיר בהלול: זה אות קין על מצחה של כנסת ישראל.

זוהיר בהלול: כאשר אני מדבר אליך אני ממש מתחלחל וידיי גם רועדות וליבי דואב כי אתה איש עם היגיון צרוף בדרך כלל.

זוהיר בהלול: היה לי הכבוד להכיר אותך בכנסת הזו כי אני בקדנציה הזו הכרתי אותך בגלימה הישנה שלי כאיש תקשורת.

זוהיר בהלול: איך אתה יכול להישלח בשליחותם של אנשים שמנסים לפגוע במה שנקרא שמאל במדינת ישראל, שמאל שמהווה את העטיפה ואת האריזה, אבל גם את התכנים האמיתיים של דמוקרטיה?

זוהיר בהלול: איך אתה מסכים, אני מתקשה להשתמש במילים כי המילים קשות, בעזות מצח להריץ חוק כזה שכולו רדיפה מקארתיסטית שעליה רק קראנו ולא התוועדנו בשנות החמישים של המאה הקודמת?

זוהיר בהלול: דיברנו על המקארתיזם בצורה ביקורתית ועכשיו אתם מבצעים אותה הלכה למעשה.

זוהיר בהלול: זה יותר מאשר סיכול ממוקד, זה יותר מאשר סיכול ממוקד.

זוהיר בהלול: אתם רודפים את השמאל, רודפים את הערבים, ולא רוצים שהכסף הזה יגיע אלא דרך הרגולציה שלכם, העין הפקוחה של אורוול – 1984.

זוהיר בהלול: יש גבול.

זוהיר בהלול: אני תוהה לפעמים באמת.

זוהיר בהלול: לא שאני הדמות הנשגבת, אני תוהה איך אני יכול לשרוד בבניין כזה שכל שני ורביעי – הפעם זה לא שני וחמישי – מחוקק חוקים הדרתיים שפוגעים אנושות במרקמים האמיתיים של דמוקרטיה.

זוהיר בהלול: אדוני היקר, באמת אל תרסק לי את הדמות שלך ושל הבניין הזה.

זוהיר בהלול: אני עדיין תולה בבניין הזה ובך תקוות כי כנראה שנגזר עלינו לשרוד קדנציה שלמה הפעם.

זוהיר בהלול: אז זה עוד שלוש שנים בערך, זה המון זמן.

עיסאווי פריג': אל תהיה בטוח, אל תהיה בטוח.

אורן אסף חזן: שלמה, שלמה.

ניסן סלומינסקי: שקט, חבר'ה.

ניסן סלומינסקי: תודה רבה.

אורן אסף חזן: ניסן, יש לי עוד דקה.

ניסן סלומינסקי: אורן, שניה.

ניסן סלומינסקי: תודה רבה.

ניסן סלומינסקי: בני.

זאב בנימין בגין: תודה, אדוני היושב-ראש.

זאב בנימין בגין: חברים, באחת הישיבות הראשונות כשעסקנו בחוק הזה הבאתי שתי דוגמאות להשפעה פוליטית שמדינות יכולות להשתמש בה לא בדרך ישירה אלא באמצעות ארגונים.

זאב בנימין בגין: הבאתי את הדוגמה שפורסמה לאחרונה כיצד הממשל בארצות-הברית ניסה להשפיע על דעת הקהל לכיוון של תמיכה בהסכם הקשה עם אירן באמצעות ארגון, עמותה שהיא זו שחילקה, הקציבה, תרמה, מאות אלפי דולרים לכל אחד, אולי גם יותר, לארגונים אחרים, ולא נודע.

זאב בנימין בגין: הדוגמה השנייה שנתתי היא הדוגמה הפרטית לעמותה הישראלית V15 שבתנאים מסוימים היתה בהחלט עשויה, עלולה, לגרום לשינוי מכריע בהרכב הממשלה בכנסת ה-20, וזאת מגורם זר פרטי מחוץ לארץ.

זאב בנימין בגין: אני מבקש להביא דוגמה נוספת.

זאב בנימין בגין: אומנם לא התממשה, אבל אני חושב שהיא מראה לנו שצריך לפקוח עין ולדאוג לשקיפות גם של ארגונים פרטיים.

זאב בנימין בגין: מדובר במייל ששלח דיפלומט ותיק אמריקני לשרת החוץ קלינטון בסוף 2011 נוכח קיפאון לדידו במשא-ומתן לשלום ביננו לבין שכנינו הערבים בשומרון ויהודה וחבל עזה, כמובן בניסוח שלי.

זאב בנימין בגין: הוא המליץ בפניה לעורר מחאה עממית.

זאב בנימין בגין: תחילה באמצעות נשים ערביות ביהודה ושומרון ואחר כך באמצעות נשים בישראל.

זאב בנימין בגין: עכשיו אני מביא את הקטע הנוגע לעניינו.

זאב בנימין בגין: כך כתב, זה הציטוט: "יותר מכל ארצות-הברית לא יכולה, לדעתי, להיראות כמי שיצרה, עודדה, או עומדת מאחורי המחאה, מסיבות שאת מבינה יותר טוב מכולם.

זאב בנימין בגין: .." – את, כלומר, הגברת קלינטון – "...

זאב בנימין בגין: אני מאמין שגורמים אחרים ומספר ארגונים בלתי ממשלתיים בשני הצדדים יכולים לעזור, במיוחד...", וכן הלאה.

זאב בנימין בגין: זאת אומרת, יכול להיות ארגון אחר לא ממשלתי במדינה זו או אחרת כפי שמדינות לעיתים שיש להן אינטרסים בהחלט ינסו להשפיע.

זאב בנימין בגין: כמובן לדידם מתוך הבנת הטוב.

זאב בנימין בגין: יש גורמים בחוץ לארץ שמבינים הרבה יותר טוב מאתנו, לדעתם, מה טוב עבורנו.

זאב בנימין בגין: לכן, אני חושב שאנחנו צריכים להחיל את השקיפות המוגברת הזאת גם על ארגונים פרטיים לא מדינתיים.

זאב בנימין בגין: אני פונה לייעוץ המשפטי, נדמה לי שהישות שמדובר עליה צריכה להיות לא ישות מדינית אלא מדינתית.

זאב בנימין בגין: אבל זה עניין רק של העברית.

זאב בנימין בגין: אצלנו ישות מדינית זה פקיד גבוה במשרד החוץ והוא מצוטט בעיתון כשהוא מופיע באופן לא לציטוט כגורם או מקור מדיני.

זאב בנימין בגין: מכל מקום, אני מציע שיחול גם, כך אני חושב שצריך גם על גורמים פרטיים ועמותות פרטיות.

זאב בנימין בגין: ובתיקון אחד להצעה של הייעוץ המשפטי שלנו.

זאב בנימין בגין: מדובר, יתכן, בגורמים רבים, ולכן אני מציע להכניס לחוק הגבלה על העמותות האלה הפרטיות כאן המקבלות מחוץ לארץ על-פי המחזור שלהן.

זאב בנימין בגין: זאת אומרת, 3 מיליון, 4 מיליון שקל, מחזור שנתי, פעילות רצינית.

זאב בנימין בגין: על-ידי כך גם באופן טכני נקל על רשם העמותות ולא נצטרך לטבוע בים של מספרים, ולא נקשה לחינם על כל מיני עמותות שעושות באמת מעשים טובות שהן רבות, אבל מחזורן השנתי הוא קטן.

ניסן סלומינסקי: תודה רבה.

ניסן סלומינסקי: מיקי.

ניסן סלומינסקי: בני, לחצי דקה תחליף אותי.

ניסן סלומינסקי: שב אפילו במקום.

ניסן סלומינסקי: אני רץ לחצי דקה.

ניסן סלומינסקי: מיקי, אורן ורויטל.

זאב בנימין בגין: אבל זה שאתה נותן בי אמון אחרי הדברים שאמרתי, אני חושב שזו מחמאה על הדרך שבה אתה פועל, אדוני היושב-ראש.

ניסן סלומינסקי: אני נותן בך אמון.

ניסן סלומינסקי: חוץ מזה, אני חייב שניה אחת.

זאב בנימין בגין: אורן, הספירה אצלי מתחילה מחדש אז אתה יכול.

אורן אסף חזן: אגב, החמש דקות נגמרו 12 שניות לפני שהתחלת לדבר.

אורן אסף חזן: אבל כיבדתי אותך.

זאב בנימין בגין: חבר הכנסת רוזנטל, בבקשה.

מיקי רוזנטל: תודה רבה, אדוני.

מיקי רוזנטל: זה באמת הרבה יותר סימפטי שאתה עומד בראש הישיבה כי יש כל כך הרבה צביעות סביב החוק הזה וכל כך הרבה אי-דיוקים שאני לא יודע אפילו מאיפה להתחיל.

מיקי רוזנטל: אני לא רוצה למנות את הרשימה שמנו קודמיי על הנזק שהחוק הזה יעשה, על הדברים שאתה דיברת שאם באמת תכלית החוק היתה שקיפות אז למה להחיל אותו רק על גורמים מדינתיים ולא על גורמים פרטיים?

מיקי רוזנטל: סמוטריץ הוא בחור חכם, אבל אני מתקשה להאמין שהוא מאמין באמירה שלמדינות יש אינטרסים ואנשים הם חורשי טוב.

מיקי רוזנטל: זה הנימוק המרכזי – שאנשים אין להם אינטרסים, הם נטולי אינטרסים.

מיקי רוזנטל: באמת אני לא רוצה לעלוב באף אחד, אבל זה נשמע לי כל כך מופרך.

מיקי רוזנטל: לאנשים יש אינטרסים.

מיקי רוזנטל: גם לסמוטריץ יש אינטרסים וגם לי יש אינטרסים ולכל מי שיושב פה בחדר יש אינטרסים.

מיקי רוזנטל: הוא מנסה לקדם את דעותיו והוא חושב שדעותיו הן טובות ונכונות, אבל מדובר באינטרסים.

מיקי רוזנטל: לעיתים אינטרסים כלכליים הם דרמטיים אפילו שבעתיים מאינטרסים מדינתיים.

מיקי רוזנטל: בסופו של דבר, החוק הזה נועד רק לתכלית אחת, וזה לפגוע בארגוני זכויות אדם ולאלה שנאבקים בכיבוש, ותו לא.

מיקי רוזנטל: אספר לכם משהו שעוד לא נאמר פה.

מיקי רוזנטל: הרי המערכת של רשם העמותות איננה ממוחשבת.

מיקי רוזנטל: אי-אפשר ללחוץ ולראות מי תורם.

מיקי רוזנטל: איך הגיעו לרשימה הזו?

מיקי רוזנטל: בואו אספר לכם את האמת סוף כל סוף כדי שתדעו.

מיקי רוזנטל: ובכן, סימנו.

מיקי רוזנטל: היה מי שרשם מאה עמותות שאמר שכדאי לחסל אותן במדינת ישראל – מאה – ואמרו: לכו תבדקו כמה מקבלות העמותות האלה מימון זר.

מיקי רוזנטל: ואז נהיה קצת ברוך.

מיקי רוזנטל: רצו לחסל את המאה כולן, אבל הסתבר שחלקן הגדול מקבל תרומות ממדינות אבל בשיעורים נמוכים מאוד, חלקן לא מקבל בכלל כספים ממדינות ונאלצו להסתפק ברשימה הזו בתואנה של 50%.

מיקי רוזנטל: 50% נשמע לכאורה הגיוני כי רוב הכסף הגיע ממדינות ואז לכאורה יש לנו נימוק טוב.

מיקי רוזנטל: אבל בסופו של דבר 25 העמותות האלה שהם ביקשו לעשות להן שמייניג במסגרת החוק הזה הן פשרה שנאלצו לעשות כי את כל היתר שניסו לחסל לא עונות על הקריטריונים האמורים.

מיקי רוזנטל: אני מבקש שמישהו יכחיש את זה.

מיקי רוזנטל: אני אשמח, אגב, שמישהו יכחיש את מה שסיפרתי פה עכשיו.

מיקי רוזנטל: כך נהגה החוק הזה, כך הוא סומן, כך הגיעו אליו, וכל היתר זה תירוצים וקשקושים ושקרים, שקרים ושקרים.

אורן אסף חזן: ממה אתם מפחדים כל כך?

אורן אסף חזן: ניסן חזר התחלת - - -?

אורן אסף חזן: מה קרה?

ניסן סלומינסקי: אורן, אורן, בבקשה.

אורן אסף חזן: חבר הכנסת בגין ניקה לי את הקריאות הראשונה והשנייה.

זאב בנימין בגין: לא, זה היה לזמן כהונתי.

אורן אסף חזן: לא.

אורן אסף חזן: את הנעשה אין להשיב, יקירי.

אורן אסף חזן: אתה בונה לי פה תקוות.

ניסן סלומינסקי: פעם ראשונה.

ניסן סלומינסקי: תוך דקה אגיע לפעם שלישית.

עיסאווי פריג': אני אזכיר לך את הפינוק שאתה עושה אתו.

אורן אסף חזן: אבל אתה לא מתנהג נחמד כמוני.

אורן אסף חזן: חברים, תנו לו לסיים.

<קריאה: אין גבול לחוצפה, אלוהים.

מיקי רוזנטל: אין לחוק הזה אח ורע בעולם, אין לחוק הזה שום קשר לשקיפות.

מיקי רוזנטל: אני רוצה לומר לכם, שכשמדברים על ניצנים של פשיזם, חלק מהאנשים לא אוהבים את זה, גם אני לא כל כך אוהב את זה, אבל בדיוק מתכוונים לחקיקה הזו, לסוג הזה של החוקים, שנועדו לסתום פיות ודעות שלא אהודות על השלטון הנוכחי.

מיקי רוזנטל: כשמתחלים לסמן דעות לא לגיטימיות כולנו יודעים היכן זה נגמר.

אורן אסף חזן: פשיזם.

אורן אסף חזן: סליחה, אדוני היושב-ראש, טרוריסטים, פשיסטים.

אורן אסף חזן: מה נשאר?

ניסן סלומינסקי: אורן.

ניסן סלומינסקי: די, בסדר.

ניסן סלומינסקי: נו, אז מה?

ניסן סלומינסקי: תודה רבה, מיקי.

ניסן סלומינסקי: אורן, שלוש דקות, אבל אני מדבר על שלוש דקות.

אורן אסף חזן: כן, כן.

אורן אסף חזן: אני מסתכל.

אורן אסף חזן: מיכל ומיקי מדברים פה הרבה על כיבוש, כיבוש.

אורן אסף חזן: הכיבוש היחיד שאני מכיר זה בסחנה.

אורן אסף חזן: כבשו לנו כבר את הסחנה, לשם אנחנו לא הולכים.

אורן אסף חזן: על איזה כיבוש הם מדברים אני לא יודע.

עיסאווי פריג': בחור גזען, גזען, ואתה - - -.

עיסאווי פריג': לא ראוי לשבת - - - שכבשו את הסחנה.

עיסאווי פריג': גזען שכמוך.

אורן אסף חזן: הנה ההצגה.

אורן אסף חזן: לפני רגע אמרת שאתה אוהב אותי, מה קרה?

אורן אסף חזן: פתחו מצלמות אז התחלת לעשות רעש?

אורן אסף חזן: רגע לפני שהתחילו אמרת אי-אפשר שלא לאהוב אותי.

אורן אסף חזן: מה קרה?

אורן אסף חזן: למה אתה מחייך?

אורן אסף חזן: תסתובב, תראה לכולם שאתה מחייך.

ניסן סלומינסקי: עיסאווי, אל תיגרר.

עיסאווי פריג': אתה מרשה לו לדבר בצורה כזו, - - -, ואתה שותף לזה שאתה - - -

אורן אסף חזן: אל תעשה לנו הצגה, הצגה.

אורן אסף חזן: עיסאווי, את ההצגות שלך כבר אף אחד לא קונה.

ניסן סלומינסקי: עזוב, די.

ניסן סלומינסקי: הזמן שלך עבר ובסוף לא יהיה לך מה להגיד.

אורן אסף חזן: הוא הפריע.

אורן אסף חזן: אנחנו צריכים להגיד להם את האמת בפנים, בזה הם צודקים, לעמותות האלה אין מקום פה בחברה הישראלית, אין מקום בישראל.

אורן אסף חזן: עמותות שמקבלות כסף ממדינות זרות והולכות ולוקחות פלסטינים שמכרו קרקעות ליהודים ומוסרות אותם לרשות כדי להוציא אותם להרוג, זה לא זכויות אדם.

אורן אסף חזן: עמותות שהולכות ובמסווה של עדויות של חיילים על ביקורת של הצבא שהחבר'ה האלה כל כך שונאים, ובסוף מתברר שבסך הכול מדובר בקבוצה של בוגדים שאוספת מידעים ומעבירה אותם לגרועים שבאויבנו, זה לא זכויות אדם.

אורן אסף חזן: והפחד שלהם הכי גדול.

אורן אסף חזן: הם הרי הפכו לחבורה של בובות בידי ממשלות זרות, הרי הם לא באמת עצמאיים.

אורן אסף חזן: הם לא מבינים מה זה דמוקרטיה.

אורן אסף חזן: זה החבר'ה ממרצ, זה החבר'ה מהרשימה המשותפת שהם בכלל לא רוצים אותנו מכאן.

אוסאמה סעדי: אין לנו עמותות.

ניסן סלומינסקי: אוסאמה, אוסאמה, עזוב.

אורן אסף חזן: הרי אף אחד בחוק הזה לא מדבר לא על שמאל ולא על ימין, אני לא מבין אתכם.

אורן אסף חזן: אתם מדברים על פרטנים?

אורן אסף חזן: אתם מדברים על יחידים?

אורן אסף חזן: אני מנסה להבין את הדבר הזה.

אורן אסף חזן: כאילו הקרן החדשה אין לה תורמים יחידים וכאילו שם לא הכול מוסווה, וכאילו קשר השתיקה של השמאל שכולכם קשורים בו אחד עם השני, הקרן שמעבירה ל"מולד", שנותן כסף לעזרא נאווי שממלא את "שוברים שתיקה" בחומר שמפרגנים להרצוג.

אורן אסף חזן: הכול קשור.

אורן אסף חזן: מספיק כבר עם הבכיינות הזו.

אורן אסף חזן: אתם שנים אומרים שהבכי שייך לנו, לימין.

אורן אסף חזן: גם את הבכיינות אתם רוצים לקחת?

אורן אסף חזן: צדקנות לקחתם, נאורות לקחתם, שלום לקחתם, זכויות אדם.

אורן אסף חזן: גם בכיינות לקחתם?

אורן אסף חזן: ממה אתם כל כך מפחדים?

אורן אסף חזן: אם הכול כל כך נקי והכול כל כך מוסדר, והכול כל כך תקין, מה הבעיה שזה יהיה שקוף?

אוסאמה סעדי: זה שקוף, על מה אתה מדבר?

אוסאמה סעדי: זה שקוף.

ניסן סלומינסקי: אוסאמה, אוסאמה, אוסאמה, אני מבקש.

אורן אסף חזן: אם אתה כבר אומר, אז את השקוף נהפוך לצלול יותר.

אורן אסף חזן: ממה אתה כל כך מפחד?

אורן אסף חזן: ממה הפחד שלכם?

אורן אסף חזן: אצלנו אומרים: ממה נפשך?

אורן אסף חזן: אדון סעדי – באמת.

אורן אסף חזן: פשטות היא אחת.

ניסן סלומינסקי: אורן, יש לך חצי דקה.

אורן אסף חזן: אנחנו שוגים פעם אחת, אחת בלבד, שאנחנו באמת לא אומרים להם את האמת.

אורן אסף חזן: צריך להגיד להם את האמת וצריך להגיד גם לציבור את האמת.

אורן אסף חזן: כל מי שיתמוך בעמותות האלה אנחנו גם נעשה את הכול כדי שגם הוא לא יהיה במקום הזה.

אורן אסף חזן: כי כל מי שמערער את ריבונותה של מדינת ישראל אין לו חלק, לא בבית הזה אלא בחברה הישראלית.

אורן אסף חזן: זו לא קיצוניות, זו מציאות.

אורן אסף חזן: הפכנו לחברה שמי שמרים דגל הופך להיות קיצוני.

אורן אסף חזן: אני סופר על השעון, יש לי בערך 30 שניות.

אורן אסף חזן: אני מסתכל.

אורן אסף חזן: יש לי חלוקת קשב טובה, אני גם סופר בראש.

אורן אסף חזן: בשורה התחתונה הם יושבים פה ותוקפים את "אם תרצו".

אורן אסף חזן: אין להם במה להיאחז.

אורן אסף חזן: ניסן, אין להם.

אורן אסף חזן: אני באמת מצדיע לך על זה שאתה יושב פה בשקט כי אתה מבין שזה הכול בדיחה.

אורן אסף חזן: נבוא, נעביר, ושהם יצטרכו להתמודד עם המציאות.

אורן אסף חזן: אבל את המקום הזה שבו הם עושים הכול כדי לפגוע גם בנו פרטנית וגם בחברה הישראלית אי-אפשר להמשיך לתת.

אורן אסף חזן: לא יודע, אם זה היה תלוי בי הייתי עושה חוק הרבה יותר דורסני.

אורן אסף חזן: הייתי מוציא את העמותות האלה מחוץ לחוק בלי חשבון.

זאב בנימין בגין: - - - יש אלוהים בשמיים.

אורן אסף חזן: אני אומר את זה בגלוי, אני לא מסתיר.

אורן אסף חזן: אני לא מסתיר.

אורן אסף חזן: אני יודע את עמדתי.

אורן אסף חזן: אני הייתי השתול הראשון ב"שוברים שתיקה", הראשון.

אורן אסף חזן: היתה לי איזה תוכנית בראש עם חברים ללכת ולחשוף שאני אתן עדות והם ילכו ויספרו את העדות שאני אגיד – רגע, הנה תראו, זה שקר.

אורן אסף חזן: כשאני באתי לתת עדות ב"שוברים שתיקה" אתה יודע מה עניין אותם?

אורן אסף חזן: עניין אותם דבר אחד, עניין אותם כמה כלי נשק, לאן נכנסים, כמה כוחות, באיזה צירים, שמות קוד, שמות מפקדים, ואת התצלומים והמידעים האלה הם העבירו לאלה שמימנו אותם.

אורן אסף חזן: מי שממן אותם זה ממשלות זרות.

ניסן סלומינסקי: אורן, אורן, עבר את הזמן.

מיקי רוזנטל: זה היה תחת השפעה של סמים - - -

ניסן סלומינסקי: מיקי, לא להיגרר.

אורן אסף חזן: המנדט על מדינת ישראל נגמר ב-48', ופעם חלמו פה להקים מדינה ואנשים כמוך עושים הכול כדי להרוס אותה - -

מיקי רוזנטל: - - -

אורן אסף חזן: - - ותחזור בך מהמילה שאמרת כי אתה פושטק.

אורן אסף חזן: תחזור בך ממה שאמרת.

אורן אסף חזן: אתה פושטק.

ניסן סלומינסקי: אורן, בבקשה.

ניסן סלומינסקי: אורן, די.

מיקי רוזנטל: זה תחת השפעה - - -

אורן אסף חזן: אתה פושטק, אתה פושטק.

ניסן סלומינסקי: אורן, אורן, די.

ניסן סלומינסקי: מספיק, מספיק.

אורן אסף חזן: להם מותר הכול אני מבין.

אורן אסף חזן: הכול, ניסן.

ניסן סלומינסקי: לא, להם לא מותר הכול.

ניסן סלומינסקי: לא, לא מותר לאף אחד שום דבר.

אורן אסף חזן: פושטק.

ניסן סלומינסקי: רויטל.

מיקי רוזנטל: פושטק זה יותר טוב ממהמר, סוחר סמים, - - -

ניסן סלומינסקי: די, מיקי.

אורן אסף חזן: אני אגלה לך סוד - -

ניסן סלומינסקי: לא, לא.

מיקי רוזנטל: לא, אני מספר לך - - -

אורן אסף חזן: - - סמים לא עשיתי, בניגוד אולי אליך.

אורן אסף חזן: אבל אני אגלה לך משהו.

אורן אסף חזן: מיקי, אני לא - - -, מה לעשות?

אורן אסף חזן: כואב לך?

אורן אסף חזן: זה לא יעזור, את האמת תקבל בפרצוף - - -

ניסן סלומינסקי: אורן ומיקי, אתם רוצים שאני אוציא את שניכם החוצה?

אורן אסף חזן: איך אמר פעם בגין?

אורן אסף חזן: מי שמתעקם לו האף אז יהיה לו אף עקום.

אורן אסף חזן: אצלכם הוא כבר עקום.

אורן אסף חזן: סליחה מכבודך שהזכרתי - - -

ניסן סלומינסקי: די.

ניסן סלומינסקי: רויטל, בבקשה.

מיכל רוזין: אתה שמעת מה הוא אמר?

אורן אסף חזן: כן, מה אמרתי?

ניסן סלומינסקי: אל תיכנסי באמצע ותגידי.

ניסן סלומינסקי: את לא שמעת מה גם אחרים אמרו.

ניסן סלומינסקי: אסף כאן עלה לכמה דקות וירד, בסדר.

מיכל רוזין: אם בעיניך זה בסדר - - - אז, סליחה.

ניסן סלומינסקי: לא, לא.

ניסן סלומינסקי: בעיניי זה בטח לא בסדר.

ניסן סלומינסקי: הייתי צריך להוציא כאן הרבה אם כך.

מיכל רוזין: לא באופן הזה.

ניסן סלומינסקי: את לא שמעת מה אמרו לו לפני כן.

אורן אסף חזן: כמה צביעות יכולה להיות?

אורן אסף חזן: את עבדת פעם בטמבור?

אורן אסף חזן: מה זה הדבר הזה?

ניסן סלומינסקי: די, אורן.

ניסן סלומינסקי: באמת פעם אחרונה, אורן.

אורן אסף חזן: אבל יש גבול, ניסן.

אורן אסף חזן: מרשים לעצמם יותר מדי.

ניסן סלומינסקי: באמת, אבל פעם אחרונה.

ניסן סלומינסקי: די, די.

ניסן סלומינסקי: רויטל, בבקשה.

אורן אסף חזן: טוב שאת שומעת משהו, אולי גם - - -

ניסן סלומינסקי: די.

מיכל רוזין: אל תדבר אליי בכלל, אין לך אישור לדבר אליי בכלל.

מיכל רוזין: די, אין לך אישור לדבר אליי.

אורן אסף חזן: - - - מחלקת את האישורים.

אורן אסף חזן: תזכירי לי איפה - - -?

אורן אסף חזן: מחלקת את האישורים.

אורן אסף חזן: יש מורה ויש מחלקת אישורים.

ניסן סלומינסקי: מיכל, למה את עונה לו? אורן, אני מבקש.

ניסן סלומינסקי: באמת בבקשה.

ניסן סלומינסקי: כן, רויטל.

אורן אסף חזן: אנשים קטנים.

אורן אסף חזן: לא מסוגלים לקבל את תוצאות הבחירות, כואב להם עד היום, שנה וחצי אחרי.

ניסן סלומינסקי: אני אוציא אותו בסוף.

יעל גרמן: אבל גננת מוציאה.

<קריאה: אולי תיתן לו מוצץ.

אורן אסף חזן: תסמן לנו מתי לצחוק, מיקי.

אורן אסף חזן: אתה הורס, סטנדאפיסט.

רויטל סויד: עכשיו אני מבקשת ממך ברמה האישית שתיתן לי בבקשה לדבר.

ניסן סלומינסקי: אורן, חמש דקות להירגע.

ניסן סלומינסקי: צא, עזוב, ותיכנס.

אורן אסף חזן: אני מקשיב לה בשקט.

ניסן סלומינסקי: אתה מבטיח שאתה בשקט?

ניסן סלומינסקי: התחייבות?

ניסן סלומינסקי: טוב.

רויטל סויד: הוא צודק.

רויטל סויד: אורן חזן צודק.

רויטל סויד: הוא אמר משפט שאני חושבת שמגלם את הכול.

רויטל סויד: הוא פנה אליך ואמר לך: ניסן, תעזוב, תעזוב.

רויטל סויד: תניח להם.

רויטל סויד: הוא אומר: נבוא, נעביר, שיצעקו, תעזוב את הכול.

רויטל סויד: זה מגלם במשפט אחד את התמצית.

רויטל סויד: נכון, יש לכם את הכוח.

רויטל סויד: אתם בקואליציה, יש לכם את הרוב.

רויטל סויד: אבל תשבו שניה ותחשבו לרגע מה אתם מעבירים, מה אתם אומרים בחוק הזה, מה המסר שיוצא במדינה והחוצה?

רויטל סויד: מה אתה אומר, ניסן?

רויטל סויד: אתה אומר שאתה רוצה שקיפות?

רויטל סויד: נכון, גם אנחנו.

רויטל סויד: אתה רוצה שיהיה רשום בדיוק מי תרם מישויות זרות?

רויטל סויד: מצוין.

רויטל סויד: יש את זה ברשם העמותות.

רויטל סויד: אתה רוצה מה?

רויטל סויד: שיישאו תג, בשביל מה?

רויטל סויד: מה יקדם התג הזה שעכשיו ישבו והיא והוא פה עם תג?

רויטל סויד: במה זה יקדם עכשיו את הדיון כשנדון על חוק אחר?

רויטל סויד: אנחנו פה קבוצה קבועה בוועדת חוקה, קבועה כבר שנה ומספר חודשים.

רויטל סויד: כולנו מכירים את כולם, מה זה יקדם שחלק מהאנשים שיושבים פה יצטרכו פעם אחרי פעם, דיון אחרי דיון, זה שמתחיל בתשע, זה שמתחיל ב-12:00, זה שמתחיל ב-14:00, לחזור ולמנות את רשימת התורמים?

רויטל סויד: למנוע מהם להגיע, לבייש אותם, לגרום להם לחוש שלא בנוח?

רויטל סויד: כי זו התוצאה.

רויטל סויד: זה מה שרצית?

רויטל סויד: זו התוצאה.

רויטל סויד: בואו ניקח לרגע תורמים פרטיים.

רויטל סויד: למה לא? מה ההתעקשות העקרונית?

רויטל סויד: אומר חבר הכנסת סמוטריץ: מתן בסתר.

רויטל סויד: למה, זה צדקה לתרום לפוליטיקאים?

רויטל סויד: למה, זה צדקה לתרום לארגונים?

רויטל סויד: זו צדקה אם חבר הכנסת סמוטריץ מקבל תרומה מאדם פרטי זר זו צדקה שחלה עליה מבחינה הלכתית מתן בסתר?

בצלאל סמוטריץ': רק לפרוטוקול, אני לא מקבל תרומה מאף אדם.

בצלאל סמוטריץ': אין לי פריימריז, אני לא כמוכם.

ניסן סלומינסקי: לא, לא אל תענה.

ניסן סלומינסקי: בצלאל, בצלאל, עשה לי טובה בבקשה.

רויטל סויד: אם עמותות מקבלות תרומה מגורם פרטי זה מתן בסתר?

רויטל סויד: זה חל בהלכה הלכתית כלשהי?

רויטל סויד: מה זה הביטוי הזה?

רויטל סויד: מה זה?

רויטל סויד: לזרות את החול?

רויטל סויד: ותראו עד כמה עוד מוכנים להתפשר - שרק אם התרומה תהיה מעל 20,000 אז יתרום התורם הזר הפרטי 19,999 שקל, לא יצטרך לומר, ואתם עדיין מתנגדים?

רויטל סויד: למה?

רויטל סויד: מה אתם מסתירים?

רויטל סויד: אינטרסים זרים של אנשים פרטיים?

רויטל סויד: חשש שלא יתרמו?

רויטל סויד: אם תורם פרטי זר לא תורם בגלל שרושמים את שמו, שלא יתרום.

רויטל סויד: הוא כנראה רוצה להסתיר משהו כי מי שתורם לא צריך להסתיר כלום.

אורן אסף חזן: לא עלה בדעתך שיש אנשים שלא רוצים שידעו שיש להם - - -?

ניסן סלומינסקי: אורן, התחייבת.

אורן אסף חזן: אני מנסה להבין - - -

ניסן סלומינסקי: אם כך, החוצה לחמש דקות.

ניסן סלומינסקי: אל תנסה להבין.

רויטל סויד: תראו מה יש לנו פה.

רויטל סויד: דיברנו כבר כל כך הרבה פעמים על הקושי הדמוקרטי בחוק הזה, על הפגיעה בתדמית של מדינת ישראל.

רויטל סויד: אני חייבת לבוא ולומר, ואני אומרת את זה פה, חלק מהעמותות שהחוק הזה יחול עליהן הן עמותות שאני לא מתחברת בכלל לדרך שלהן.

רויטל סויד: אז מה?

רויטל סויד: אני מתחברת לדמוקרטיה ואני מתחברת לשקיפות שאם יש שקיפות ואנחנו מדברים בשמה אז היא צריכה להיות על הכול.

רויטל סויד: אז אני מבקשת ממך, ניסן.

רויטל סויד: נכון, איך אמר?

רויטל סויד: מה אתה מקשיב להם?

רויטל סויד: נעביר, שיצעקו, נצביע.

רויטל סויד: תפסיק את זה, די.

רויטל סויד: הייעוץ המשפטי של הוועדה גם אומר לך: די.

רויטל סויד: אז זה שיש לך את הכוח ואתה תתקשר פה ותיכף יבואו להצבעות אנשים שלא ישבו פה פעם אחת בדיון, ולא יודעים דבר אחד ממה שאנחנו אומרים, יכול להיות שאם הם היו יושבים פה משהו היה מחלחל אליהם והם היו משנים את זה.

רויטל סויד: והם יצביעו ככה כמו תוכים.

רויטל סויד: זה לא אומר שזה מה שצריך לעשות.

רויטל סויד: המינימום, המינימום שתעשה זה תקבל את התיקונים, בבקשה, שהייעוץ המשפטי של הוועדה ממליץ לך.

רויטל סויד: תסיר את התג, תסיר את ההזדהות הזו בפני כל דיון.

רויטל סויד: זו פארסה.

רויטל סויד: תן לך את הכוח בזה שכשאתה פונה למישהו ומבקש, שהוא יפרט.

רויטל סויד: אם הוא לא עושה את זה שלא תהיה לו זכות דיבור.

רויטל סויד: גם זה מעל ומעבר.

רויטל סויד: ואם אנחנו מדברים על שקיפות, שקיפות לכול.

רויטל סויד: גם לתורמים הפרטיים שנותנים בסתר.

ניסן סלומינסקי: תודה רבה.

ניסן סלומינסקי: מאחר ותמו חברי הכנסת אנסה לתת בקיצור לעמותות.

אורן אסף חזן: תן ל"אם תרצו" שפעם קודמת רצו ולא נתנו להם.

ניסן סלומינסקי: בסדר.

יעל גרמן: עד איזו שעה הישיבה?

יעל גרמן: יש לכולנו עכשיו ישיבות סיעה.

מיכל רוזין: כן.

ניסן סלומינסקי: אני יודע.

ניסן סלומינסקי: עד 14:15 אני אנסה.

יעל גרמן: אבל יש לנו ישיבות סיעה.

יעל גרמן: ניסן, בוא תתחשב בנו.

יעל גרמן: אז בוא נפסיק עכשיו ותחדש - - -

ניסן סלומינסקי: לא נפסיק.

ניסן סלומינסקי: די, גמרו כבר.

ניסן סלומינסקי: חברי הכנסת גמרו.

ניסן סלומינסקי: עכשיו אני עושה רק סיבוב גם לעמותות למרות ש - - -

יעל גרמן: וזהו, ולאחר מכן אתה מסיים.

יעל גרמן: זאת אומרת, לא יהיו הצבעות.

ניסן סלומינסקי: הצבעות יהיו כשאני אראה שיש לי - - -

יעל גרמן: את הבדיחה הזו אני מכירה, לא מספרים פעמיים.

ניסן סלומינסקי: לכן, אמרתי בהתחלה.

ניסן סלומינסקי: אנחנו נגמור היום.

ניסן סלומינסקי: יצא נייר של הנוסח שעליו מי שירצה יסתייג.

ניסן סלומינסקי: נעשה עוד ישיבה שבה יסבירו את ההסתייגות וכו'.

בצלאל סמוטריץ': אבל אז הצבעה כבר.

בצלאל סמוטריץ': עוד ישיבה אחת שבה מצביעים.

ניסן סלומינסקי: כן.

ניסן סלומינסקי: יריב, קצר.

ניסן סלומינסקי: אחר כך מתן.

<יריב אופנהיימר: כמי שגייס תרומות אני יכול לומר לכם בוודאות מניסיון שתרומה ממדינה היא תרומה יותר כשרה, הרבה יותר שקופה והרבה יותר ברורה מתרומה מאדם זר.

<יריב אופנהיימר: לאדם פרטי יש מחר עניין עסקי, לאדם פרטי יש מחר עניין פוליטי, אדם פרטי מחר רוצה לשנות משהו בתוך המדינה.

<יריב אופנהיימר: יש לו אינטרסים אישיים, ולרוב האינטרסים האלה הם אינם אינטרסים גלויים.

<יריב אופנהיימר: לעומת זאת, למדינה אין אינטרסים ישירים.

<מתן פלג: לא, אין.

<מתן פלג: לאיחוד האירופי אין אינטרס.

אורן אסף חזן: לא, בכלל לא - - -

ניסן סלומינסקי: לא, לא.

ניסן סלומינסקי: אורן, אורן.

אורן אסף חזן: הוא חבר שלי.

ניסן סלומינסקי: זה לא אומר.

<יריב אופנהיימר: למדינה יש אינטרסים והאינטרסים של מדינה מונעים מערכים ברורים.

<יריב אופנהיימר: אותו אינטרס שיש למדינה לתרום לארגון זכויות אדם על מנת להבטיח שזכויות אדם ישמרו זה אותו אינטרס שיש לאותה מדינה לתת צוללת במתנה לצבא ההגנה לישראל.

<יריב אופנהיימר: הכול ברור, הכול גלוי.

<יריב אופנהיימר: הדברים האלה ברורים.

<יריב אופנהיימר: לכן, אם כבר צריך - - -

אורן אסף חזן: מה החשש - - -?

ניסן סלומינסקי: אורן, די.

ניסן סלומינסקי: אני באמת אוציא אותך.

ניסן סלומינסקי: זה כבר סוף הישיבה, זה בלתי אפשרי.

ניסן סלומינסקי: תן לאדם לדבר ונגמר.

ניסן סלומינסקי: כמו שאתה דיברת ושמרתי עליך, תן לאחרים.

<יריב אופנהיימר: אם כבר חסרה לנו שקיפות היא חסרה בתורמים הפרטיים ולא בתרומות ממדינות.

<יריב אופנהיימר: החטא הקדמון היה שכאשר אלקין חבר כנסת והוביל יחד עם דוד רותם זכרונו לברכה את הצעת החוק הקודמת על שקיפות, הם כבר עשו את ההבדלה בין תרומות ממדינות לתרומות פרטיות, הבדלה שהיא פוליטית לחלוטין והיא מונעת מתוך הבנה שהעולם הנאור והמערבי לעולם לא ייתן להתנחלויות ולעמותות הימין כי עולם הערכים שלהם מנוגד לעולם הערכי של העולם המערבי.

<יריב אופנהיימר: ניצלו את הסיטואציה הזו על מנת להפריד.

<יריב אופנהיימר: אם החוק הזה חלילה יעבור הרי אנחנו לא נדע.

<יריב אופנהיימר: שקל אחד שהיום אנחנו לא יודעים מאיפה הוא מגיע, לא נדע.

<יריב אופנהיימר: החוק הזה לא מגלה, ולו פרט אחד.

<יריב אופנהיימר: הוא בסך הכול לוקח את קמפיין השתולים והופך אותו לחוק במדינת ישראל.

<יריב אופנהיימר: לכן, אני כאזרח שרוצה חופש, חופש לא לחוקק, מחוקקים נבחרים בבחירות - - -

<מתן פלג: אז למה אתה מפחד - - -?

ניסן סלומינסקי: מתן, לא, לא.

ניסן סלומינסקי: אתה פשוט תפסיד את זכות הדיבור שלך.

ניסן סלומינסקי: אני לא מבין, מה זה?

<יריב אופנהיימר: חופש לדבר.

<יריב אופנהיימר: עמותה – זהו הביטוי של חופש הביטוי.

אורן אסף חזן: - - -

ניסן סלומינסקי: אורן.

<יריב אופנהיימר: תעניקו לאזרחים את החופש לדבר.

<יריב אופנהיימר: ולדבר זה לא רק לעמוד עם שלט.

<יריב אופנהיימר: לדבר זה גם לגייס כסף, לעשות קמפיין בעיתון ולנסות להשפיע על דעת הקהל.

אורן אסף חזן: אבל אף אחד לא - - - , ממה אתם מפחדים?

ניסן סלומינסקי: אורן, אורן, אתה אונס אותי להוציא אותך.

ניסן סלומינסקי: אני באמת לא רוצה את זה, אבל זה מה שיהיה.

ניסן סלומינסקי: תודה.

ניסן סלומינסקי: מתן, ממש קצר.

<מתן פלג: תודה רבה.

<מתן פלג: קודם כל, מאוד חשוב לשים לב כי מנסים לבנות ולהשלות את כולנו.

<מתן פלג: יש הבדל משמעותי מאוד בין ממשלות זרות לבין אנשים פרטיים.

<מתן פלג: גם ביל גייטס הוא לא חבר באיחוד האירופי, גם ביל גייטס הוא לא מדינה חברה בכוחות נאט"ו.

<מתן פלג: יש הבדל משמעותי מאוד בין משפחת כהן גם אם תהיה מלוס אנג'לס לאיחוד האירופי שזה אוגדן של 28 מדינות.

<מתן פלג: לבוא ולומר שאין דברים כאלה גם באירופה זה שקר.

<מתן פלג: היום כולנו מכירים, וזה גם נכתב בגארדיין בארוכות, על זה שרוסיה מממנת כל מיני NGO באירופה וכרגע נלחמים בזה.

<מתן פלג: כל מה שאתם מנסים לעשות זה להקטין את העובדה שאי-אפשר להסתיר אותה.

<מתן פלג: ממשלות זרות מממנות פה ארגונים שמכפישים את מדינת ישראל ואת חיילי צה"ל.

<מתן פלג: מדינות זרות מממנות ארגונים שמגינים על מחבלים ואת משפחותיהם בבג"צ.

<מתן פלג: זו מעורבות זרה, זו מעורבות אנטי דמוקרטית מיסודות.

<מתן פלג: אמרתם, המנדט הבריטי נגמר?

<מתן פלג: - - -

אוסאמה סעדי: מי מממן אתכם?

אוסאמה סעדי: למה אתה מתנגד? - - -

ניסן סלומינסקי: לא, לא, אוסאמה.

<מתן פלג: למה שיגנו על מחבלים?

<מתן פלג: למה שיגנו על מחבלים?

<מתן פלג: ממשלת גרמניה לא תגן פה על מחבלים.

אוסאמה סעדי: - - - למה אתה מסתיר את - - -

ניסן סלומינסקי: מתן, תעצור.

ניסן סלומינסקי: אוסאמה, אוסאמה, אני מבקש.

<מתן פלג: - - - מחבלים האלה.

<מתן פלג: מי?

<מתן פלג: האגודה לזכויות האזרח?

<מתן פלג: - - - עם הכסף של האיחוד האירופי יגנו פה על מחבלים?

ניסן סלומינסקי: אוסאמה, כמו שדרשתי מהצד השני.

ניסן סלומינסקי: מתן, אני מבקש.

אורן אסף חזן: אני לא מבין מה ההבדל - - -?

ניסן סלומינסקי: אורן, מה זה?

אורן אסף חזן: אנחנו עושים שלום בטוח.

ניסן סלומינסקי: אוסאמה, כמו שביקשתי מהצד השני להתאפק - אי-אפשר.

ניסן סלומינסקי: כל אחד יגיד את עמדתו, נתאפק.

ניסן סלומינסקי: אנחנו אנשים מבוגרים, יש זמן קצר.

ניסן סלומינסקי: הוא צריך לסיים תוך דקה.

ניסן סלומינסקי: בבקשה, אחריו יגידו עוד אנשים.

ניסן סלומינסקי: נתאפק.

<מתן פלג: רק אם אפשר לסיים.

<מתן פלג: גם בדיון הקודם הגיעה לפה משפחה שכולה, ויש עוד הרבה משפחות שמתלוננות שמגיעות לבג"צ ומולן יש סוללת עורכי דין, כולם ממומנים על-ידי ממשלות זרות.

<מתן פלג: זה לא דמוקרטי, זה לא מתקבל על הדעת.

<מתן פלג: אם אתם רוצים להילחם בטרור, אם אתם רוצים להילחם בדברים האלה, צריך להתמודד עם זה.

<מתן פלג: צריך להגביל.

<מתן פלג: ממה מפחדים?

<מתן פלג: משקיפות?

<מתן פלג: שקיפות זה משהו לפחד ממנו?

אוסאמה סעדי: אז יש שקיפות.

ניסן סלומינסקי: אוסאמה.

<מתן פלג: המעורבות הזרה של ממשלת גרמניה בישראל – מה ידידותי בזה?

<מתן פלג: לממן את "שוברים שתיקה" את "שלום עכשיו" שכותבים שאנחנו קולוניאליסטים?

<מתן פלג: בושה.

<מתן פלג: סליחה, לא הגעתי - - -

ניסן סלומינסקי: תודה, מתן.

<עמיר פוקס: אני עמיר פוקס, המכון לדמוקרטיה.

<קריאה: אתה ממומן על-ידי מדינות זרות?

<קריאה: לא.

<קריאה: עמיר, בוא נעשה חזרות איך זה יישמע.

<עמיר פוקס: המכון לדמוקרטיה בחלקו הקטן ממומן על-ידי קרן מחקר שכפופה למכון האירופי ונותנת גראנטים למחקרים, וזה לא קשור לפרויקט שלי במכון.

<עמיר פוקס: הפרויקט שלי לא ממומן.

<עמיר פוקס: הוא ממומן על-ידי התורם הפרטי של המכון.

מיקי רוזנטל: עכשיו תגיד אתה ממי אתה מקבל כסף.

<מתן פלג: אני מקבל מ- - -.

<מתן פלג: לא מקבל מאף - - -, אתה יכול להיכנס ולראות.

ניסן סלומינסקי: מתן ומיקי, די.

ניסן סלומינסקי: אל תענו.

<עמיר פוקס: כפוף ל - - - שזה רשת אנטישמית שמממנת מחקרים בכל האוניברסיטאות בכל המדינות בכל העולם.

ניסן סלומינסקי: עמיר, זה הזמן שלך.

ניסן סלומינסקי: אני לא יודע, התחלת כבר לדבר או לא או שזה לפני?

ניסן סלומינסקי: בבקשה, תתחיל.

ניסן סלומינסקי: יש לך זמן קצר כדי שגם דבי תוכל וגם אחר כך.

אורן אסף חזן: - - - על זמן שאול - - -

ניסן סלומינסקי: אורן.

<עמיר פוקס: אני באמת שמח שמדי פעם האמת יוצאת.

<עמיר פוקס: זאת אומרת, כל הסיפורים של השקיפות.

<עמיר פוקס: האמת היא זה מה שנאמר פה מדי פעם, ניסיון לתייג אותנו.

<עמיר פוקס: אני אומר "אותנו", את החברה האזרחית למרות שזה לא חל על המכון.

<עמיר פוקס: אבל על ארגונים שעוסקים בזכויות אדם כתומכים בטרור, פוגעים במדינה, סוכנים זרים, שתולים, וחשוב שהאמת יוצאת לאור מדי פעם.

<מתן פלג: זה לא זכויות אדם.

<מתן פלג: הפקת רווחים - - -

ניסן סלומינסקי: מתן, אתה רוצה שאני אוציא אותך?

ניסן סלומינסקי: תשמע מה שהוא אומר בלי להגיב, נקודה.

<עמיר פוקס: חוץ מזה, כל הזמן מדברים פה על מישהו פרטי ועל מדינה שכמובן שאני מסכים לאמירות שלמישהו הפרטי יש הרבה יותר שליטה בארגון שהוא הבייבי שלו שהוא מממן אותו, מאשר מדינה שהיא תורמת לאיזה עשרים ארגונים בכל מדינות, ולא באמת מכוונת.

<עמיר פוקס: אין לה שום קשר בכלל לכוון את הארגון.

<עמיר פוקס: אבל שימו לב שיכול להיות גם תאגיד.

<עמיר פוקס: יכול לקום תאגיד אנרגיה לישראל, עמותה, שתשלח אדם שמגיע לפה לדיון על הגז, ובמקרה מי שמממן את כל העמותה הזו זה תאגיד שקוראים לו נובל אנרג'י.

<מתן פלג: - - - לוביסט.

<עמיר פוקס: הוא לא יהיה לוביסט כי זו עמותה, שזה יהיה נציג העמותה.

<עמיר פוקס: כמובן שכל אחד יוכל להגיע לזה כי יש בחוק השקיפות לרשם העמותות וכו'.

<עמיר פוקס: אבל להגיד שצריך יותר שקיפות על ארגון זכויות אדם שמקבל מדנמרק וגרמניה מאשר ארגון שמקבל את הכסף שלו מנובל אנרג'י - בחייכם.

<עמיר פוקס: ברור שככל שרוצים שקיפות היו צריכים להחיל את השקיפות על כולם.

<עמיר פוקס: ההתעקשות שלא להחיל את זה על כולם ככל שתהיה, אני עוד נותן לכם את הקרדיט שכן תעשו את זה, ככל שלא זה חושף לחלוטין את האמת הפשוטה שלא מדובר בשקיפות, אלא בתיוג וניסיון לסמן שתולים וסוכנים זרים.

<עמיר פוקס: תודה רבה.

ניסן סלומינסקי: תודה.

ניסן סלומינסקי: דבי, ואחריה אתה.

<דבי גילד-חיו: אנחנו שומעים במשך שנים כבר מראש הממשלה, מהשרים שלו, מחברים בקואליציה, איך הם מתהדרים בכל מקום, בכל נאום, בכל כנס, בכל פגישה, כמה ישראל מדינה דמוקרטית ומדינה נאורה, ולא סתם - המדינה הדמוקרטיה היחידה באזור וכו'.

<דבי גילד-חיו: זה לא במקרה שמשתמשים בכל המילים המכובסות האלה בשביל לעשות חקיקות שהן פוגעות בעקרונות יסוד של הדמוקרטיה.

<דבי גילד-חיו: איך אומרים?

<דבי גילד-חיו: רוצים ללכת עם ולהרגיש בלי, או what ever.

<דבי גילד-חיו: יש פה משחק: אנחנו מחוקקים של שקיפות, אנחנו מחוקקים חוקים שהם תחת - - - מתגוננת.

<דבי גילד-חיו: אנחנו מוצאים כל מיני מילים מכובסות לתפוס בצורה כאילו דמוקרטית ולעשות מעשים מאוד לא דמוקרטים.

<דבי גילד-חיו: ה-50% שחבר הכנסת רוזנטל דיבר עליהם הם לא במקרה.

<דבי גילד-חיו: למדינה נורא נוח שיש לה כמה ארגוני זכויות אדם שהם יכולים להתהדר בהם.

<דבי גילד-חיו: בדוחות של משרד המשפטים, בכנסים בין-לאומיים, בכל מקום אנחנו רואים שמדברים כל הזמן על כמה ישראל היא מדינה שיש בה חברה אזרחית, שהנה ארגונים מגישים בג"צים, וכמה אנחנו נפלאים ונותנים חופש ביטוי.

<דבי גילד-חיו: אפילו ראש הממשלה שדיבר בקונגרס באחד הנאומים המתוקשרים האלה התהדר בחופש הביטוי ובחברה האזרחית החופשית והנהדרת במדינת ישראל.

<דבי גילד-חיו: לכן, נוח לתפוס בצורה המעוותת הזו את הארגונים שלא נוח לחיות איתם, ולשחק אותה כאילו זה מאוד דמוקרטי ומאוד יפה.

<דבי גילד-חיו: אני רק רוצה להתחבר לדברים שחבר הכנסת חזן דיבר פה בסוף.

<דבי גילד-חיו: הוא אומר: ממה יש לפחד?

<דבי גילד-חיו: נכון, אני מחזירה לו את השאלה, חבל שהוא יצא.

<דבי גילד-חיו: אם כל כך לא מפחדים ואם תרומות הן בסדר והכול זה, אז באותו אופן אנחנו בעד החוק הזה אם הוא יהיה גם על גורמים פרטיים.

<דבי גילד-חיו: ממה יש לפחד.

<עמיר פוקס: הוא יהיה עלינו.

<עמיר פוקס: אנחנו רוצים שהוא יחול עלינו, לא רק שאנחנו לא חוששים.

ניסן סלומינסקי: עמיר, דבי לא צריכה עזרה.

ניסן סלומינסקי: תאמין לי.

<דבי גילד-חיו: כולם.

<דבי גילד-חיו: אם יש צורך בשקיפות ובגילוי אינטרסים, בבקשה שכל אחד שמגיע ומדבר במקום ציבורי, אם אתה חושבים שיש צורך, יחשוף את האינטרסים ואת הדברים שעומדים מאחוריו ושזה יהיה משותף לכולם, ושלא יהיה פה משחק כאילו דמוקרטיה בלי שיש פה באמת אמצעים דמוקרטים.

ניסן סלומינסקי: תודה לך, דבי.

<אביעד בקשי: אביעד בקשי, פורום קהלת.

<אביעד בקשי: אני חושב שההצעה להכניס לחוק תרומות פרטיות מערבת מין בשאינו מינו ונועדה להחמיץ את תכלית החוק.

<אביעד בקשי: תכלית החוק היא לזהות התערבות של ממשלות זרות בענייניה הפנימים של ישראל שלא בצינורות הדיפלומטיים המקובלים – לא למנוע, לזהות.

<אביעד בקשי: הטאבו על התערבות בעניינים פנימיים שלא בצינורות הדיפלומטיים המקובלים הוא עניין לממשלות ולא לגורמים פרטיים.

<אביעד בקשי: לכן, לא רלוונטי בכלל להכניס בשורה אחת.

<אביעד בקשי: לא מדובר פה בשקיפות האם פלוני או אלמוני תרם, בשביל זה יש באמת את רשם העמותות עם רמת הגילוי שיש שם.

<אביעד בקשי: כאן מדובר לשים את האצבע: שימו לב, מדובר כאן בהתערבות של ממשלה זרה, לא רלוונטי בכלל לגורם פרטי.

<אביעד בקשי: אני רוצה להוסיף ולומר שבסיטואציה הייחודית של מדינת ישראל כמדינתו של העם היהודי שיש לה יחסים מאוד מיוחדים עם יהדות התפוצות, לבוא ולסמן אוטומטית את יהדות התפוצות כסוג של התערבות זרה זה גם באיזשהו מקום פספוס הדרך בעניין הזה.

<אביעד בקשי: אבל אני באמת לא רוצה לבוא ולומר שרק יהודים זכאי שבות לא יצטרכו לדווח, אלא באופן כללי.

מיכל רוזין: זה לא בסדר, יש לנו ישיבות סיעה.

מיכל רוזין: כל הזמן חיכינו לדיון הקודם שייגמר שהצבעתי בניגוד לעמדתי.

מיכל רוזין: הבנתי מה עשיתי טעות.

<סיגל קוגוט: לא עשית שום טעות.

מיכל רוזין: עשיתי, עשיתי.

מיכל רוזין: זה לא משנה, זה לא בסדר שזה ממשיך בזמן ישיבות סיעה.

מיכל רוזין: זה לא בסדר, יש כללים בכנסת.

ניסן סלומינסקי: בסדר, שתי דקות.

מיכל רוזין: לא, זה לא בסדר.

ניסן סלומינסקי: אני אבקש אחר כך מאביעד שידבר איתך גם באופן אישי ויגיד לך את זה.

מיכל רוזין: לא.

מיכל רוזין: זה לא לעניין, ניסן.

ניסן סלומינסקי: מה זה "לא"?

ניסן סלומינסקי: נשארו עוד שניים לדבר, מה את רוצה שאני אעשה?

מיכל רוזין: אני רוצה לכבד אותם, אבל זה לא בסדר.

ניסן סלומינסקי: אז בסדר, מה את רוצה שאני אעשה?

ניסן סלומינסקי: נשארו עוד שניים.

מיכל רוזין: מה קרה לבית היהודי?

מיכל רוזין: בנט לא פה?

מיכל רוזין: אין ישיבות סיעה?

מיכל רוזין: לא רוצים אתכם?

מיכל רוזין: לא מעדכנים אתכם מה קורה?

<אביעד בקשי: לסיום, בסופו של דבר, אם מכניסים בתוך סימון אחד סיטואציה של התערבות של ממשלה זרה עם סיטואציה מאוד נורמלית ומקובלת בכל העמותות של גיוס תרומות כללי מגורמים פרטיים מהארץ ומחו"ל, המשמעות היא ניסיון שאני מבין אותו לפי אלה שלא רוצים את החוק, לבוא ולומר: אני רוצה למנוע את יישום מטרת החוק.

<אביעד בקשי: כי כולם יביאו ויגידו: אני מגיע מעמותה שמקבלת תרומה מגורם זר, אני בשורה אחת שם התערבות של ממשלה זרה בצורה ממש לא לגיטימית עם פעולה הכי נורמלית ומקובלת של גיוס תרומות כללי, ואז מנעתי את אותה הבחנה, את אותה שימת אצבע על הסיטואציה של התערבות של ממשלה זרה.

ניסן סלומינסקי: תודה.

ניסן סלומינסקי: שמחה, בבקשה.

שמחה רוטמן: אני אגיד רק משפט כי רוב הדברים נאמרו.

שמחה רוטמן: ההבחנה שיש אולי שתמהים עליה בין גורם פרטי למדינה זרה היא הבחנה כמעט טריוויאלית.

שמחה רוטמן: אם אני אתנדב לצבא של מדינה, אפילו של מדינה ידידותית, אם אתנדב לצבא ארצות-הברית אני חשוף לעונש פלילי.

שמחה רוטמן: אם אתנדב, לעומת זאת, לצבא האמת של שי חי רוב הסיכויים שזה גורם פרטי, ולכן לא אהיה חייב בשום עונש.

שמחה רוטמן: ההבדל בין גורם פרטי לגורם זר הוא אינטרס בסיסי של מדינה להבחין בין מתי ההשפעה של אדם פרטי עליי ומתי ההשפעה של אדם זר.

שמחה רוטמן: אני מצטרף למה שאמר אביעד על הנושא של יהדות התפוצות.

שמחה רוטמן: ברור שאנחנו לא יכולים לבוא ולהגיד לאנשים שיש חוק מיוחד במדינת ישראל שאומר שהם מועמדים לאזרחות וביום שהם מגיעים ונוחתים הם אזרחי שווי זכויות לכל דבר ועניין, אנחנו נגיד להם שהם נחשבים גורם זר מתערב.

שמחה רוטמן: זה נראה הזוי.

זאב בנימין בגין: - - - הם הקימו אתV15 על-ידי תרומה פרטית, וזה בסדר.

זאב בנימין בגין: לא, בסדר - זו המשמעות.

שמחה רוטמן: אני לא טוען שכל מה שאנשים - - -

זאב בנימין בגין: יהודי טוב היה אצלי בחדר, בן אדם נחמד.

זאב בנימין בגין: הקים את V15 או תרם תרומה מכרעת ל- V15

זאב בנימין בגין: שיכלו להכריע את תוצאות הבחירות, ואומרים בסדר.

זאב בנימין בגין: תשיבו.

זאב בנימין בגין: אני לא אומר שהוא לא יהודי טוב, אבל תגידו איך אתם מסכימים.

ניסן סלומינסקי: בני, בני.

ניסן סלומינסקי: שמחה, בבקשה.

שמחה רוטמן: חוקי מימון בחירות חלים גם על אזרחי ישראל, אגב.

שמחה רוטמן: זה לא קשור לאזרחים זרים.

שמחה רוטמן: אני לא טוען שמעשים של מדינות הם פסולים ומעשים של אזרחים הם כשרים.

שמחה רוטמן: זו לא הטענה – לא שלי ולא של מנסחי החוק.

שמחה רוטמן: הטענה היא שמדינה אמורה לזהות מתי אדם משרת אינטרס של מדינה אחרת לעומת מתי הוא משרת אינטרס של אנשים פרטיים ממקומות אחרים.

זאב בנימין בגין: אז זה שקיפות.

זאב בנימין בגין: תעזור לזהות.

ניסן סלומינסקי: תודה רבה.

ניסן סלומינסקי: רבותי, סיימנו לשמוע את הדברים.

ניסן סלומינסקי: אני צריך לקבל החלטה במהלך היום על שני נושאים: האחד, נושא התגים – אם כן להכניס את זה לחוק או לא.

בצלאל סמוטריץ': עמדת הממשלה - - -

ניסן סלומינסקי: בצלאל, אני יודע את עמדת הממשלה, ולכן אני אומר.

ניסן סלומינסקי: אני גם יודע את עמדתך.

ניסן סלומינסקי: בסדר, אני יודע.

ניסן סלומינסקי: יש לי חברים והכול.

ניסן סלומינסקי: הדבר השני זה הבקשה שהיתה שאם גם כשמגישים בג"צ לבית המשפט, האם יצטרכו גם שם, בהנחה שהחוק יתקבל, האם החוק גם שם יחייב אותם לעשות את זה או לא?

ניסן סלומינסקי: על שני הדברים האלה אקבל החלטה בזמן הקרוב, והנוסח הסופי ייצא היום.

ניסן סלומינסקי: אל תדאגו, אני יודע.

ניסן סלומינסקי: מאחר ואנחנו כן רוצים לשמור על השקיפות שזה המטרה המרכזית - בית משפט זה כבר לא שקיפות, זה כבר משהו אחר אם ניאלץ - לכן, אני יודע.

ניסן סלומינסקי: לכן אני אומר, אנחנו נחשוב על זה.

בצלאל סמוטריץ': מישהו רוצה להסביר את ההבדל למה?

<סיגל קוגוט: כדאי שלא עכשיו.

<סיגל קוגוט: אולי זה יהיה מיותר בחוק הזה.

ניסן סלומינסקי: לא, לא צריך.

ניסן סלומינסקי: לא כדאי, לא עכשיו.

ניסן סלומינסקי: אבל ההסבר הוא ברור בהבדל.

ניסן סלומינסקי: יכול להיות שלפעמים כשרוצים באמת לוודא, - - -, שזה המטרה של החוק, שקיפות ולא משהו אחר, אז גם צריכים לפעמים לוותר על עוד משהו שרציתי, אבל הוא לא עונה על השקיפות.

ניסן סלומינסקי: הוא עונה על משהו אחר אז אני גם יכול לוותר עליו.

<גאל אזריאל: בכל זאת, לפני שזה ייווסף לנוסח של הצעת החוק, ככל שזה - - -

<סיגל קוגוט: ברור שתהיה על זה שיחה, אם בכלל שוקלים.

<גאל אזריאל: כולל עמדת היועץ המשפטי לממשלה בנושא.

<סיגל קוגוט: כן, כן.

ניסן סלומינסקי: אני לא יודע מה עמדתו.

<סיגל קוגוט: כן, אבל יכול להיות שזה לא יהיה רלוונטי.

ניסן סלומינסקי: מספיק עמדתי כי לאחרונה בדקתי שהיועץ המשפטי לממשלה שאני מאוד אוהב אותו והוא גם יהיה פה, מה אני יכול לעשות שהוא לא האיש שמחייב אותנו.

ניסן סלומינסקי: לכן, ההיפך.

ניסן סלומינסקי: אני אשמח מאוד וכו', אבל זה לא בדיוק.

ניסן סלומינסקי: אז היועץ המשפטי אמר נניח.

ניסן סלומינסקי: אבל שוב, לא מתוך זלזול אני אומר את זה כי אני אומר שלהערכתי בפעם הזו אני מניח מה הוא אומר, וזה בסדר.

ניסן סלומינסקי: רק יהיה תנא דמסייע בנושא הזה.

ניסן סלומינסקי: אני באמת מכבד אותו מאוד וגם מעריך אותו מאוד באופן כללי.

ניסן סלומינסקי: רבותי, הישיבה מסתיימת.

ניסן סלומינסקי: אני מניח – מתי?

ניסן סלומינסקי: היום?

<סיגל קוגוט: אנחנו מחר נפיץ נוסח, אלא אם כן פתאום יתפתחו דברים אחרים ואז ייפתח הדיון.

<סיגל קוגוט: אבל אם לא, נפיץ מחר נוסח.

<סיגל קוגוט: ניתן יומיים להגשת הסתייגויות ואז נמשיך.

ניסן סלומינסקי: ואחר כך תהיה ישיבה שבה ינמקו את ההסתייגויות, ואחר כך תהיינה הצבעות.

ניסן סלומינסקי: תודה רבה לכולם ושלום.

ניסן סלומינסקי: כרגיל סליחה לאלה שצעקתי - לא צעקתי עליהם - שחסמתי אותם.

ניסן סלומינסקי: סליחה לאלה שאולי רצו לדבר ולא דיברו.

ניסן סלומינסקי: סליחה לאלה שקיצרתי אותם בדיבור, אבל הכול לשם שמיים היה.