ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 20, פרוטוקול מספר 271, 2016-06-21 12:00

אלי אלאלוף: צהריים טובים, היום ה-21.6.2016, ט"ו בסיון התשע"ו, שעה 12:12.

אלי אלאלוף: אני מתנצל על האיחור, כולו עלי.

אלי אלאלוף: הצעת חוק שירות אזרחי, התשע"ה-2015 מ/947.

אלי אלאלוף: חבר הכנסת מיקי לוי, הצעה לסדר.

מיקי לוי: אני שומע שהגיעו לאיזה שהן הסכמות של ניוד מתנדבים בשעת חירום מגוף לגוף, אני מברך על כך, אני רק מבקש שההסכמה הזאת תיכנס ללשון החוק, כדי שיהיה ברור בזמן חירום שמוסכם על אותם גופים ניוד של אותם מתנדבים מגוף לגוף.

מיקי לוי: זה מה שאני מבקש.

<נועה בן שבת: ההוראות שמאפשרות היום את הניוד בשעת חירום הן הוראות מאוד מאוד כבדות.

אלי אלאלוף: תבהירי רק את הנושא.

<נועה בן שבת: אנחנו דיברנו בדיון הקודם על כך שבשעת חירום אפשר להגיד למתנדב, כמובן בהסכמתו: עד היום עבדת בגוף מסוים, עכשיו תלך למקום התנדבות אחר, תעשה שם פעילות, גם אם זה לא בתחום השירות הלאומי.

<נועה בן שבת: אפילו יכולים לגרוע לו מתנאי השירות, הכל בהסכמתו.

<נועה בן שבת: מודיעים לו על-מנת לקבל את ההסכמה שלו.

<נועה בן שבת: זה סעיף מאוד מורכב, קראנו אותו בדיון הקודם.

<נועה בן שבת: עכשיו עלתה הבקשה מצד גופי הביטחון.

<נועה בן שבת: הם אמרו: אל תיקחו מאיתנו אנשים אלא בהסכמתנו.

<נועה בן שבת: בהתחלה הם אמרו: אל תיקחו מאיתנו בכלל אנשים, עכשיו הם אומרים: אלא בהסכמתנו.

<נועה בן שבת: לכאורה זה נראה רעיון טוב, אבל אם אנחנו הולכים לגופים הביטחוניים, יכול להיות שצריך להוסיף גם בתי חולים.

<נועה בן שבת: אנחנו צריכים לראות מה רלוונטי בחירום.

<נועה בן שבת: גם מערכת הבריאות בחירום עומדת על הרגליים.

<נועה בן שבת: יכול להיות שיש עוד גופים.

מיקי לוי: יכול להיות שהעיקרון של ההסכמה צריך שיחול על כולם.

<שר-שלום ג'רבי: הנושא של משטרה, שב"ס ומד"א נכון שיהיה.

<שר-שלום ג'רבי: צריכים להבין מאיפה זה בא.

<שר-שלום ג'רבי: לפעמים אנחנו מתגברים את אותם במתנדבים שלנו.

<שר-שלום ג'רבי: אני לא מציע לבוא עכשיו בפריסה רוחבית על כל המקומות האלה.

<שר-שלום ג'רבי: כל עניין וכל דבר לגופו.

<שר-שלום ג'רבי: כמו שאמרתי, זה צריך להיות בהסכמה של המתנדב.

<שר-שלום ג'רבי: באו לכאן משטרה, שב"ס ומד"א.

<שר-שלום ג'רבי: אנחנו בהחלט חושבים שזה נכון.

אלי אלאלוף: מי מחליט?

<שר-שלום ג'רבי: יש לנו נוהל של שעת חירום.

אלי אלאלוף: אם יש מצב חירום, מי מחליט לקחת מ-א' ולא מ-ב' או מ-ג'?

<שר-שלום ג'רבי: בשעת חירום אנחנו קשורים לפיקוד העורף.

<שר-שלום ג'רבי: יש לנו נציג של הרשות שיושב בפיקוד העורף ברמלה.

<שר-שלום ג'רבי: משם הם מקבלים הנחיות, עדכונים.

<שר-שלום ג'רבי: הם גם מתעסקים בנושאים המוניציפאליים, בדרישות מהעיריות.

<שר-שלום ג'רבי: לפי זה אנחנו מנסים לעזור.

<שר-שלום ג'רבי: זה הוכח.

<שר-שלום ג'רבי: אלפי מתנדבי השירות הלאומי-אזרחי במלחמת "צוק איתן" עזרו ובאו למקומות מסוימים כדי לתגבר.

<שר-שלום ג'רבי: כך אנחנו מבקשים שיישאר.

<ענת לייכטר: אני מצטרפת למה שנאמר.

<ענת לייכטר: אני רוצה לדבר על מערכת הבריאות כמשרד חיוני בשעת חירום, לא רק ככזאת שחייבת תגבור.

<ענת לייכטר: מה שקורב בפועל זה שהרבה מהמתנדבות לא מגיעות לשירות בכלל, על אחת כמה וכמה כשצריך תגבור.

<ענת לייכטר: סך הכל המערכת ממשיכה לעבוד 24/7.

אלי אלאלוף: זה מאוד הגיוני.

אלי אלאלוף: אנחנו צריכים רשימה, למרות שבמצב חירום הכל חירום.

אלי אלאלוף: אם המדינה מכריזה על מצב חירום, הכל נהיה חירום, אתם מכירים את זה.

אלי אלאלוף: אני מציע שתשבו אחרי הישיבה הזאת, תביאו רשימה או תחומים, כדי שנדע מה זה חירום בהגדרה.

<דרור גרנית: אני רק אציין ואתייחס להערה של משרד הבריאות.

<דרור גרנית: אחת ההערות שלי בעקבות הישיבה הקודמת הייתה שצריך להכניס איזה שהוא נוסח שלא ייסוג מפני הסמכויות של חוק שירות עבודה בשעת חירום, שבו לשר הכלכלה יש סמכות להכריז על מפעל חיוני לשעת חירום.

<דרור גרנית: אז יש לו סמכות לגייס, גם בכפייה, את עובדיו של אותו גוף שמוכרז מפעל חיוני, וגם אנשים שהם חיצוניים לגמרי לאותו גוף.

<דרור גרנית: החידוד שאני ביקשתי לחדד פה זה שלא יהיה מצב דברים כזה שיגידו שהחוק הזה מייתר את הסמכויות של החוק ההוא.

<דרור גרנית: אם בתי החולים יוכרזו מפעל חיוני, יהיה לגמרי ברור שאפשר יהיה לגייס אליהם את עובדיהם, אנשים מבחוץ ומתנדבים.

אלי אלאלוף: למה זה לא יכול להישאר בסמכות השר שממונה על החוק?

<דרור גרנית: אנחנו רוצים שהרעיון של החוק הזה יישאר רעיון התנדבותי, וולונטרי.

אלי אלאלוף: אתה אומר שזה עובר למשרד הכלכלה שהוא זה שמכריז?

<דרור גרנית: כאשר מוכרז מצב חירום, ומצב החירום מוכרז על ידי שר הביטחון ועל ידי ראש הממשלה, תלוי במצב החירום, שר הכלכלה לפי החוק ההוא מוסמך להכריז על מפעל מסוים, כאשר מפעל יכול להיות פיזית מפעל מייצר, יכול להיות בית חולים, בית ספר וכל מקום עבודה שהוא.

אלי אלאלוף: אין לו היום תפקיד בנושא של השירות האזרחי הזה?

<דרור גרנית: בהקשר של שעת חירום יש לו תפקיד להכריז על מקומות מסוימים כמפעלים חיוניים.

אלי אלאלוף: אני חושב שאנחנו מכניסים פה סרבול.

אלי אלאלוף: יש פה שר אחראי.

<דרור גרנית: יש פה שתי מטריות שונות.

<נועה בן שבת: הצענו נוסח בעמוד 27, אבל מכיוון שאני מבינה שאתם רוצים לחדד עוד כמה דברים וגם יש לנו את הסוגיה של הסכמת הגופים החיוניים, אולי נחזור לנושא הזה בישיבה הבאה.

אלי אלאלוף: לי יש הערה כללית.

אלי אלאלוף: כפי שאתם יודעים, החוק אינו מתבשל רק בישיבות פה, אנחנו גם מקיימים דיונים עם הרבה גופים.

אלי אלאלוף: באחת הפגישות האחרונות הופתעתי לראות שאנשים לא מרגישים נוח להעלות את כל הנושאים שלהם, לא מרגישים נוח להתווכח עם מערכות כאלו ואחרות.

אלי אלאלוף: אני כמעט סגרתי את הישיבה הזאת.

אלי אלאלוף: זה לא מקובל עלי.

אלי אלאלוף: אם יש מערכת של הפחדות, אני בחוץ, אני אעשה הכל כדי שהמערכות האלו לא יתקיימו.

אלי אלאלוף: כל מי שמרגיש שהוא לא מתבטא חופשי, שמערכות מסוימות מכבידות על הביטוי החופשי שלו, אני רוצה לדעת מזה אישית כדי להתמודד איתו.

אלי אלאלוף: לא יהיו בוועדה הזאת דיונים שאנשים לא ירגישו חופשי להתבטא.

אלי אלאלוף: אני בטוח שגם המערכות השונות ייקחו את זה בחשבון.

אלי אלאלוף: החוק הזה רוצה להיות מאוזן, שקול וענייני.

אלי אלאלוף: אם תתחילו לשאול עכשיו מי אמר מה, לא תצליחו.

אלי אלאלוף: אני מבקש מכל הגורמים להתחשב בהערה הזאת, לשנות את האווירה.

אלי אלאלוף: החוק הזה גלוי לגמרי, כולל השיחות שאני מקיים בפרוזדורים של הכנסת.

אלי אלאלוף: תתחשבו בהערה הזאת.

אלי אלאלוף: תדעו שאנחנו רוצים להיות פתוחים לכולם, לייצר חוק שמקובל על כולם, לא מוכתב על אף אחד.

מיקי לוי: אני רוצה לפתוח ולומר בצורה חדה וברורה, אדוני - שלא יתקבל רושם אחר - שאני בעד השירות הלאומי-אזרחי.

מיקי לוי: מדובר בשירות חשוב מאוד למדינת ישראל.

מיקי לוי: זה לא אומר שאנחנו חייבים לקבל את ההתנהלות הבלתי נסבלת של חלק מהעמותות.

מיקי לוי: אני הבעתי מספר הסתייגויות ענייניות - חלקן באו לפתחך - שתפקידן לשפר את מערך השירות האזרחי.

מיקי לוי: פתאום אני מגלה, בהמשך למה שאתה אומר, שבבית היהודי נערכה ישיבה פוליטית סיעתית עם ראשי העמותות, כדי להפיל בצורה מסודרת חלק מההסתייגויות או את כל ההסתייגויות מתוך אינטרסים פוליטיים שמחפים על התנהלות שבעיני היא פשוט מושחתת.

מיקי לוי: אני כחבר כנסת הייתי על שולחן הניתוחים באותה ישיבה פוליטית סיעתית.

מיקי לוי: לא ירפו את ידיי.

מיקי לוי: שר שלום, אתה השתתפת בישיבה פוליטית.

מיקי לוי: אתה כראש רשות משתתף בישיבה פוליטית לא ראויה.

מיקי לוי: זה לא תפקידך, אדוני, להשתתף בישיבה פוליטית.

מיקי לוי: תפקידך לומר ליושב-ראש הוועדה את מה שאתה חושב, לא להשתתף בישיבה פוליטית.

מיקי לוי: לא תרפו את ידיי, אני מודיע לכם את זה.

מיקי לוי: אני פונה אליך, אדוני יושב-ראש הוועדה, ושואל אם ההחלטות שהתקבלו בוועדה שלך, ואני סומך עליך במאה אחוז כי אני מכיר אותך לא מהיום, זה מה שהתקבל בישיבה הפוליטית של הבית היהודי?

מיקי לוי: האם הבית היהודי מנהל את ישיבת ועדת העבודה הרווחה, את החוק הזה?

מיקי לוי: הוא עושה ישיבה איתך, אדוני?

מיקי לוי: זה לא יעלה על הדעת.

מיקי לוי: אדוני, אתה הטלת, בעקבות פנייתי אליך, על משרד המשפטים לבחון אם השירות הלאומי אמור לשכון תחת משרד ממשלתי אחד שייקבע.

מיקי לוי: לא יכול להיות שפעם הוא במשרד הזה, פעם הוא במשרד החקלאות.

מיקי לוי: שיקבעו משרד אחד, כי זה מעלה ריח לא טוב.

מיקי לוי: משרד המשפטים, אדוני, היה אמור לבדוק את זה לבקשתך.

<דרור גרנית: לעניין השאלה שהעלה חבר הכנסת לוי בדיונים קודמים ועכשיו הוא שב ומזכיר אותה, אכן חזרנו הביתה, בדקנו את השאלה הזאת.

<דרור גרנית: העמדה שלנו בפעם הקודמת וגם היום היא שאין מניעה לקבוע את הדברים כפי שהוצעו בהצעת החוק הזאת, קרי שהשר הממונה הוא ראש הממשלה או שר אחר שתמנה הממשלה.

<דרור גרנית: גם האופציה לקבוע שזה יהיה השר שתמנה הממשלה היא אופציה לגיטימית מבחינה משפטית.

<דרור גרנית: פניתי לשרת המשפטים בכובעה כיושבת-ראש ועדת שרים לחקיקה, כדי לוודא שעמדת הממשלה לא משתנה לאור ההערה שהגיע מהוועדה.

<דרור גרנית: שרת המשפטים שלחה מכתב ליושב-ראש הוועדה - אני מניח שקיבלת אותו - שאומר שעמדת הממשלה לא השתנתה, שהממשלה דבקה באופציה שאינה בעייתית מבחינה משפטית.

<דרור גרנית: אין מניעה משפטית לבוא ולנסח את הסעיף באופן הזה.

מיקי לוי: כנראה שזה ימשיך לשכון במשרד החקלאות.

אלי אלאלוף: אני חייב להגיד, למרות שזה כאילו משלים את השני, שלא היה תיאום ביני ובין חבר הכנסת מיקי לוי.

אלי אלאלוף: לא היה בזה שום תיאום בינינו.

אלי אלאלוף: אני מזכיר שעובדי הרשות הם תחת התקשי"ר של עובדי המדינה, אין להם שום זכות להשתתף בדיונים פוליטיים, בדיונים מפלגתיים.

<שר-שלום ג'רבי: זה לא דיון פוליטי, אדוני היושב-ראש.

אלי אלאלוף: אני רק מזכיר שככה זה.

אלי אלאלוף: אי אפשר להיות עובד מדינה וליהנות מעולמות אחרים.

אלי אלאלוף: זה עולם מספיק מכביד, מספיק מחייב, מספיק נותן הנאות למי שעובד.

אלי אלאלוף: זה נכון שלחוק הזה יש נקודות שאנחנו היינו רוצים להימנע מהן, ולכן גם האזהרה שלי.

אלי אלאלוף: חברים, תתחשבו.

אלי אלאלוף: יש הערות על כך שזה חוק של מפלגה מסוימת.

אלי אלאלוף: זה כאילו שירות שחייב להיות תחת שר במפלגה מסוימת.

אלי אלאלוף: אני אומר לכם שאני אעשה הכל כדי שזה יהיה חוק ממלכתי, שאני אעשה הכל כדי ששיקול הדעת יהיה אך ורק ממלכתי, גם אם הוא התחיל בגישה של לתת תשובות לבנות שמתגייסות מסיבות דתיות.

אלי אלאלוף: זה היה התחלת החוק.

אלי אלאלוף: תשמרו על המפעל האדיר כמפעל, כי אם הוא לא יהיה ממלכתי, הוא לא יהיה קיים.

אלי אלאלוף: היום הכוח הוא בקבוצה מסוימת, מחר הכוח יהיה בקבוצה אחרת ויסכן את החוק הזה, שיהיה ברור, שיהיה לנו בראש.

אלי אלאלוף: כולנו אחראים לזה.

אלי אלאלוף: אם רוצים לחסל מפעל אדיר, בקשה, תשחקו בפוליטיקה.

אלי אלאלוף: אני לא אתן יד בוועדה הזאת לשום מהלך פוליטי.

אלי אלאלוף: אני לא מביא דברים מהמפלגה שלי כשאני חושב שהם בניגוד לאינטרסים של האזרח.

אלי אלאלוף: עוד לא חטפתי באף אצבע מכה.

אלי אלאלוף: קחו ברצינות את ההערות שלנו, תפעלו בהתאם.

מירב בן ארי: אני רוצה להמשיך את מה שאמרת.

מירב בן ארי: התייחסת לזה שהבסיס של השירות הלאומי אלו אותן בנות דתיות שהמדינה נתנה להן אלטרנטיבה אחרת במקום השירות הצבאי, אבל במהלך השנים נוספו עוד ערכים לאומיים לשירות הלאומי, כמו אותם נערים ונערות עם צרכים מיוחדים ונוער בסיכון.

מירב בן ארי: אני כל הזמן מדברת על הנוער בסיכון.

מירב בן ארי: הסיבה שאני יושבת פה היא הנוער בסיכון.

מירב בן ארי: מי כמוך יודע כמה אני מחויבת לצעירים האלה.

אלי אלאלוף: לפחות 11 שנה.

מירב בן ארי: כולם בעד נוער בסיכון, דרך אגב, וכולם בעד נוער עם צרכים מיוחדים.

מירב בן ארי: הייתה החלטת ממשלה להוסיף.

מירב בן ארי: הגענו ל-700 בני נוער בסיכון.

מירב בן ארי: מהרגע שזה נכנס לתוך השירות הלאומי-אזרחי כמפעל, מי בעצם נותן להם את מה שהם צריכים כדי להצליח?

מירב בן ארי: אין תקני דיור.

מירב בן ארי: מתוך 700, אדוני היושב-ראש, יש 50 תקני דיור, רובם הם מתרומות פילנתרופיה, לא מהשירות.

מירב בן ארי: מה שהתייחסנו אליו בוועדה הקודמת זה הנושא של ההכשרה.

מירב בן ארי: באנו וניסינו למצוא כאן משהו להכשרה, לא ממש הצלחנו.

מירב בן ארי: שמישהו יסביר לי איך מצד אחד רואים כערך לאומי את כל הנושא של נערים ונערות חסרי עורף משפחתי או נוער במצוקה, ומצד שני אנחנו לא נותנים להם את היכולת להצליח.

מירב בן ארי: נכון, יש כאן עמותות שמסתדרות עם תרומות.

מירב בן ארי: אני לא מצליחה להבין למה לבחורה דתיה - נניח שלצורך העניין היא גרה באפרת - אומרים שבשביל החוויה היא תגור בחיפה כי רוצים שהיא תצא מהסביבה הטבעית שלה, אבל לאותה צעירה בסיכון שכבר לקחנו והגיעה מפנימייה אין בית?

מירב בן ארי: אם תגיד לי שהכנסתם רק בנות דתיות ולא נוער בסיכון, אני אגיד לך, "אחלה, תן להן את הפתרונות", אבל אם אתה מכניס, לא יכול להיות שלצעירים שהם חסרי עורף לא ניתן עורף.

מירב בן ארי: כל אחד אומר לי שהוא בעד.

מירב בן ארי: אי אפשר להגיד שלוקחים נוער בסיכון, נערות במצוקה ונערים מנותקים, ואז לבוא ולהגיד שכל עמותה תסתדר לבד עם פילנתרופיה ותמצא פתרון.

מירב בן ארי: זה לא עובד ככה.

מירב בן ארי: איך זה שמשרד הביטחון לא לוקח נערים עם צרכים מיוחדים ונוער בסיכון?

מירב בן ארי: לפי מה שהגיע לידיעתי, הם לוקחים רק כוח אדם "זול".

<שר-שלום ג'רבי: אני מסכים עם כל מילה שאת אומרת, חברת הכנסת בן-ארי.

מירב בן ארי: אני יודעת.

מירב בן ארי: הבעיה שכולם מסכימים איתי.

<שר-שלום ג'רבי: זו לא בעיה, זה דווקא דבר טוב.

<שר-שלום ג'רבי: צריכים להבין מה היה ב-6 השנים האלו.

<שר-שלום ג'רבי: ב-6 שנים האלו היה מהפך אדיר בכל האוכלוסיות שאת מדברת עליהן והן קרובות לליבנו.

<שר-שלום ג'רבי: יש מגבלה תקציבית.

<שר-שלום ג'רבי: אני כמנכ"ל הרשות צריך לקבל החלטה יחד עם חבריי.

<שר-שלום ג'רבי: קראתי גם לנציגי משרד הרווחה לבוא ולומר האם במשאבים שיש לנו אנחנו פותחים את זה לכולם.

<שר-שלום ג'רבי: צריך להבין, רק לפני 3,4 שנים היו 84 מתנדבים עם צרכים מיוחדים, היום יש 1500.

<שר-שלום ג'רבי: היו 100,200 בני נוער בסיכון, היום יש 700, כאשר אנחנו רוצים להגדיל את זה.

<שר-שלום ג'רבי: בואו נבין כמה המספרים גדלו.

מירב בן ארי: הייתי רוצה שתבדוק כמה מתוך 700 בני נוער בסיכון התחילו וסיימו את השירות הלאומי.

<שר-שלום ג'רבי: צריכים להבין שזו מגבלה.

<שר-שלום ג'רבי: צריך להבין שעלות של תקן כזה היא עלות יותר גבוהה.

<שר-שלום ג'רבי: צריך להגיד תודה לאוצר.

<שר-שלום ג'רבי: אנחנו תוקפים את האוצר.

מירב בן ארי: אני לא תוקפת.

<שר-שלום ג'רבי: אני תוקף את אגף התקציבים, את החשב הכללי.

<שר-שלום ג'רבי: צריך לתקוף מתי שצריך לתקוף, צריך להגיד תודה מתי שצריך להגיד תודה.

אלי אלאלוף: כעובד מדינה אתה יכול לתקוף?

<שר-שלום ג'רבי: כן, לעובד מדינה מותר לתקוף.

<שר-שלום ג'רבי: מה, בדיונים פה עובדי מדינה לא תוקפים עובדי מדינה?

מיקי לוי: לבקר.

<שר-שלום ג'רבי: אני תוקף.

<שר-שלום ג'רבי: כל אחד שיקרא לזה איך שהוא רוצה.

<שר-שלום ג'רבי: זה הסגנון שלי.

<שר-שלום ג'רבי: אנחנו שינינו כאן את פני הדברים ואת פני החברה הישראלית.

<שר-שלום ג'רבי: בלי מתנדבי השירות הלאומי-אזרחי החברה הישראלית הייתה מתמוטטת.

אלי אלאלוף: לא, היא הייתה אחרת.

<שר-שלום ג'רבי: אני חוזר בי, היא הייתה אחרת, המצב היה יותר קשה.

<שר-שלום ג'רבי: הוספנו לנוער בסיכון ונוער עם צרכים מיוחדים מאות תקנים, מעל 1000 תקנים.

<שר-שלום ג'רבי: נכון, אין את הכל.

<שר-שלום ג'רבי: אם אני צריך לקבל החלטה אם לממן תקנים עם בתים, שזה רק 100, או לקחת 300 בלי בתים, אני מביא 300, מתוך נקודת הנחה שיגיעו פילנתרופים.

<שר-שלום ג'רבי: אם המדינה הייתה לוקחת אחריות, לא היה צריך עמותות.

מירב בן ארי: למי אתה אומר את זה?

מירב בן ארי: למנכ"ל קרן רש"י לשעבר?

<שר-שלום ג'רבי: אני אומר את זה, כי נוח להגיד את זה כאן.

מירב בן ארי: אנחנו אנשים שבאנו מעמותות, לא באנו ממקום אחר.

מירב בן ארי: אל תתבלבל.

מירב בן ארי: פילנתרופיה זה טוב, אבל זאת תוספת.

מירב בן ארי: תגיד לי כמה תקנים נותן שירות לאומי-אזרחי לנוער בסיכון, כי לי יש מידע על 50 שאתם נותנים ועל 50 מפילנתרופיה.

<שר-שלום ג'רבי: ישבנו עם משרד הרווחה על-מנת לבדוק.

<שר-שלום ג'רבי: הם אנשים מקצועיים יותר ממני.

<שר-שלום ג'רבי: הם אמרו שאני צודק, שקיבלנו החלטה טובה.

<שר-שלום ג'רבי: אם את שואלת אותי אם אני רוצה עוד תקנים עם דירות, חד-משמעית כן, אבל זה מה שיש.

<שר-שלום ג'רבי: אחת מהבקשות התקציביות שאנחנו מגישים לאוצר היא תקני חוץ לטובת נוער בסיכון.

<שר-שלום ג'רבי: זה חלק מהמו"מ שנעשה בדיוני התקציב.

<שר-שלום ג'רבי: אני מקווה ומאמין שנצליח.

מירב בן ארי: אם לא תצליח באוצר, תישאר - - ?

<שר-שלום ג'רבי: לא, אני אבוא אלייך ואל יושב-ראש הוועדה ואבקש שתעזרו לי.

מירב בן ארי: אנחנו נעזור לך.

<שר-שלום ג'רבי: אני גם אבוא לשר האוצר שאני יודע שאתם קרובים אליו ושכל הנושא הזה קרוב לליבו.

<שר-שלום ג'רבי: אגב , אני קרוב אליו.

<שר-שלום ג'רבי: הוא לא מהבית היהודי.

<שר-שלום ג'רבי: אנחנו מסמסים אחד לשני.

<שר-שלום ג'רבי: לא היה דיון פוליטי בישיבת הסיעה בבית היהודי, היה דיון מקצועי שהשר ביקש שאני אבוא.

<שר-שלום ג'רבי: תקראו את התקנון של עובדי מדינה.

<שר-שלום ג'רבי: אסור לי להגיע למקומות שיש בהם הצהרות פומביות.

<שר-שלום ג'רבי: אגב, גם הייתי בישיבת הסיעה של ש"ס.

מיקי לוי: בישיבת הסיעה השתתפו כולם?

<שר-שלום ג'רבי: מי זה "כולם"?

מיקי לוי: כל חברי הכנסת?

<שר-שלום ג'רבי: כן.

<שר-שלום ג'רבי: השר שלי הזמין אותי.

<שר-שלום ג'רבי: אני אשמח לבוא לישיבת הסיעה אצלכם.

<שר-שלום ג'רבי: אני אבוא לכל מקום שאני יכול לומר את משנתי בנושא השירות הלאומי-אזרחי ולכל מקום שאני יכול להצטרף לחברי כנסת ושרים.

מיקי לוי: זה היה בחדר סיעה?

<שר-שלום ג'רבי: כן.

מיקי לוי: אחלה מקצועי.

<שר-שלום ג'רבי: מקצועי ביותר.

<שר-שלום ג'רבי: זה בסדר גמור.

<שר-שלום ג'רבי: אתם יכולים לבקש את הפרוטוקול של סיעת הבית היהודי, תראו מה נאמר שם.

מיקי לוי: אם היית הולך לחדר ישיבות אצל השר הייתי סותם את הפה, אבל לבוא לחדר הסיעה של הבית היהודי עם כל אלה זה אומר דרשני.

<שר-שלום ג'רבי: אני לא יודע למי זה אומר דרשני.

<שר-שלום ג'רבי: לי זה לא אומר דרשני.

<שר-שלום ג'רבי: השר הזמין אותי, לכן הגעתי.

<שר-שלום ג'רבי: אם הוא יזמין אותי עוד פעם, אני גם אגיע.

<שר-שלום ג'רבי: יש לי שר שאני מגיע אליו.

<שר-שלום ג'רבי: לא הגעתי למרכז כינוס הבית היהודי.

מיקי לוי: אם הייתם לוקחים את האזמל ניתוחים ולא מבתרים את גופתי לחלקי חלקים – ניחא.

<שר-שלום ג'רבי: חבר הכנסת לוי, יושבים כאן עמותות מהציונות הדתית.

<שר-שלום ג'רבי: כשאני יושב איתם, הם מתקיפים אותי.

<שר-שלום ג'רבי: כשאני יושב עם אחרים, הם מתקיפים אותי שאני מהציונות הדתית.

<שר-שלום ג'רבי: אני עובד אצל מתנדבי השירות הלאומי-אזרחי, אני לא עובד אצל העמותות או אצל חברי הכנסת.

<שר-שלום ג'רבי: אני עובד אך ורק לטובת מתנדבי השירות הלאומי-אזרחי.

<שר-שלום ג'רבי: המעשים שלי יוכיחו את מה שאני עובד ב-6 השנים האלו.

<שר-שלום ג'רבי: כל אחד יכול לבקר אותי.

<שר-שלום ג'רבי: היה לי יושב-ראש מועצה ציבורית, האלוף דוד עברי, שאני עפר לרגליו בכל תחום.

<שר-שלום ג'רבי: כשנכנסתי לתפקידי לפני כ-6 שנים כמנכ"ל הרשות, הוא בא ותקף אותי על העניין הפוליטי.

<שר-שלום ג'רבי: תשאל אותו מה הוא חשב עלי אחרי 3,4 חודשים.

<שר-שלום ג'רבי: אין לי עניין בכהוא זה בכל מה שקשור לפוליטיקה, לא מעניינת אותי הפוליטיקה, לא מעניין אותי גם מה הם חושבים.

<שר-שלום ג'רבי: לי חשוב השירות הלאומי-אזרחי, לכן קיבלנו החלטה לטובת המתנדבים.

<ידעיה לוין: אנחנו נשמח שסיעת יש עתיד וסיעת כולנו גם יזמינו אותנו.

<ידעיה לוין: השירות הלאומי הוא ממלכתי, הוא גדול, הוא רחב הרבה מעבר לבנות הציונות הדתית.

<ידעיה לוין: לכל סיעה שתזמין אותנו נשמח לבוא.

אלי אלאלוף: זה מתחיל להיות לי מוזר.

אלי אלאלוף: פנינו למנכ"ל הרשות.

אלי אלאלוף: למה עמותת בת עמי מתערבת?

<ידעיה לוין: הוא אמר שהעמותות הגיעו לשם.

אלי אלאלוף: הוא לא דיבר על העמותות.

אלי אלאלוף: תישארו מחוץ לתמונה.

מירב בן ארי: מה לגבי העניין של משרד הביטחון?

אלי אלאלוף: נוציא מכתב משותף למשרד הביטחון.

<נועה בן שבת: הגענו לסעיף 19.

<נועה בן שבת: הערה ראשונה שעולה היא שאלת ההחלה של ההוראות האלו גם על שירות לאומי-אזרחי של החרדים.

<נועה בן שבת: אני מציעה שכשנעבור על ההוראות שנוגעות לשירות הלאומי או השירות הקהילתי שאליהן מתייחסת הצעת החוק, ננסה לראות את כל ההוראות, או לפחות חלקן, באותן משקפיים של התיקונים הנדרשים בחוק שירות לאומי-אזרחי.

<נועה בן שבת: אני יודעת שגם בנושא שעת חירום עלתה שאלה בהקשר הזה.

<נועה בן שבת: אני חושבת שאולי כדאי לבחון את זה במרוכז, אלא אם כן אתם חושבים שכדאי לבחון כרגע אם זה מתאים לחוק שירות לאומי-אזרחי.

<יואב ארבל: לגבי הפרק של הרשות והפרק של המועצה, מבחינתנו שני הפרקים האלה ודאי שיחולו על כלל המתנדבים, גם על המתנדבים של חוק שירות לאומי-אזרחי.

<יואב ארבל: בסוף נעשה את ההתאמות.

<יואב ארבל: חלק מהן כבר נמצאות בהצעת החוק.

<יואב ארבל: ודאי ששני הפרקים האלה חלים גם על המתנדבים החרדים.

<נועה בן שבת: פרק ד': הרשות לשירות אזרחי סימן א': הקמת הרשות ותפקידיה הרשות לשירות 19.

<נועה בן שבת: (א) מוקמת בזה במשרדו של השר, הרשות לשירות אזרחי.

<נועה בן שבת: אזרחי (ב) הרשות תפעל בהתאם להחלטות השר ולפי מדיניות הממשלה, והכל לפי הוראות חוק זה.

אלי אלאלוף: זה אומר שהמשרד הזה צריך להיות המשרד לשירות אזרחי.

<נועה בן שבת: לא.

<נועה בן שבת: הרשות היא חלק מהמשרד, היא כפופה להחלטות השר.

מירב בן ארי: לא כתוב איזה משרד.

<נועה בן שבת: נכון.

<נועה בן שבת: המשרד הוא המשרד של השר.

<נועה בן שבת: כפי שאמרנו בהגדרה, השר הוא ראש הממשלה או שר אחר שתסמיך הממשלה.

אלי אלאלוף: זה אמרה לנו שרת המשפטים שהיא לא רוצה שנשנה.

אלי אלאלוף: ההחלטה הזאת של שרת המשפטים לא מורידה את ההצהרה שהשירות הופך לכלי משחק בין המפלגות מעת הקמת הממשלה.

אלי אלאלוף: אני לא מכיר שירות אחר שעובר ממשרד למשרד בהתאם להסכמים קואליציוניים.

אלי אלאלוף: זו פגיעה בעצמאות ובממלכתיות של השירות הזה.

אלי אלאלוף: זה בניגוד לכל היגיון ממלכתי שהמדינה הזאת אמורה לייצר.

אלי אלאלוף: זה פשוט בלתי נסבל.

אלי אלאלוף: לא נוח לי.

אלי אלאלוף: אני מבקש לעשות שיחה אישית עם שרת המשפטים.

אלי אלאלוף: אני אמצא את האפשרות להיפגש איתה.

<נועה בן שבת: מנהל הרשות 20.

<נועה בן שבת: (א) הממשלה תמנה, לפי הצעת השר, מנהל לרשות, שיהיה ממונה על ביצוע ועובדיה תפקידי הרשות.

<נועה בן שבת: (ב) המנהל יהיה עובד המדינה ויהיה כפוף במישרין לשר.

<נועה בן שבת: (ג) עובדי הרשות יפעלו לפי הוראות המנהל ובפיקוחו.

<נועה בן שבת: יש פה הצעה של חבר הכנסת מיקי לוי לקצוב את כהונת המנהל לתקופת כהונה שתיקבע בחוק ולאפשר הארכתה בשנתיים נוספות בלבד.

<יואב ארבל: כבר היום תפקיד מנכ"ל הרשות קצוב לתקופה של 4 שנים, עם אפשרות להאריך ל-4 שנים נוספות.

<יואב ארבל: זה קיים בהחלטת ממשלה לרשימה של בעלי תפקידים בכירים.

<יואב ארבל: גם התפקיד הזה נמצא שם.

אלי אלאלוף: אולי תשפיעו על תפקידים נוספים במדינה.

<דרור גרנית: ביחס להצעה של חבר הכנסת לוי, יש מדיניות כללית של הממשלה, היא גם תואמת את ההמלצות של נציבות שירות המדינה.

<דרור גרנית: התפישה אומרת שקציבת כהונה וכל המנגנון של קדנציות הוא מנגנון שמוסדר בהחלטה מינהלית מכוח הפררוגטיבה הניהולית של המעסיק ומכוח חוק שירות המדינה (מינויים), לא בחקיקה ראשית.

<דרור גרנית: אפשר לראות שחוק שירות מדינה (מינויים) מתיר לממשלה לעדכן את התוספת שלו.

<דרור גרנית: הדברים נקבעים במסגרת שאינה בחקיקה ראשית פרטנית פר כל תפקיד, אלא בהחלטות ממשלה.

<דרור גרנית: אנחנו לא חושבים שצריך לחרוג מהנוהג הזה גם בהקשר שלנו.

<נועה בן שבת: אם מבקש חבר כנסת להגיד שבתפקיד מסוים יש לו חשש שהכהונה היא לתקופה ארוכה מידי, מדוע לא לאפשר לו לקצוב כהונה כזאת בחקיקה?

<דרור גרנית: בשורה מאוד ארוכה של תפקידים אנחנו מייצרים קציבה של כהונות.

<דרור גרנית: אם נציץ רגע בתוספת של חוק שירות המדינה (מינויים), יש שם רשימה של כ-100 תפקידים בכירים, קודקודים של הרבה ארגונים ממשלתיים, לרבות גופי ביטחון.

<דרור גרנית: בכולם התפישה היא שאנחנו לא קובעים בחקיקה פרטנית לכל תפקיד ותפקיד, אלא זה נקבע מכוח חוק שירות המדינה (מינויים), מכוח הפררוגטיבה הניהולית של המדינה כמעסיק.

<דרור גרנית: זו תפישה כללית שלנו בכל רוחב החזית של ארגונים ממשלתיים.

<דרור גרנית: זאת התפישה שלנו גם בהקשר הזה.

<דרור גרנית: אנחנו לא חושבים שיש סיבה לחרוג דווקא בהקשר הזה מהמדיניות הכללית הזאת.

<נועה בן שבת: יכולה להיות מדיניות כללית, אבל מכיוון שיש קציבות כהונה לגבי תפקידים אחרים אז אפשרי לקצוב כהונה גם כאן.

<נועה בן שבת: אם הוועדה רואה בזה ערך, אני חושבת שזה אפשרי.

<דרור גרנית: לא אמרתי שיש מניעה משפטית.

<דרור גרנית: כתפישה כללית שלנו אנחנו סבורים שזה צריך להיות בהחלטת ממשלה.

אלי אלאלוף: אני מזכיר פעם שלישית השבוע, המחוקקים הם חברי הכנסת.

<ענבר הרשקוביץ: תפקידי הרשות 21.

<ענבר הרשקוביץ: אלה תפקידי הרשות: וסמכויותיה לווסת את חלוקת המשאבים, ובכלל זה להקצות את תקני השירות האזרחי, בהתאם לסדרי העדיפויות הממלכתיים שקבעה הממשלה, מזמן לזמן, לפי הוראות סעיף 22, ככל שקבעה;

<נועה בן שבת: סדרי העדיפויות וגם ויסות חלוקת המשאבים נקבעים על ידי הממשלה.

<נועה בן שבת: למרות שכתוב שזה תפקיד הרשות, הרשות רק ממליצה, היא רק מכינה הצעה.

<נועה בן שבת: ההצעה הזאת עוברת להתייעצות במועצה, אחר כך היא מעבירה אותה לשר.

<נועה בן שבת: לא ברור עד כמה הוויסות של חלוקת המשאבים זה התפקיד של הרשות.

<דוד פלבר: הרשות היא הרגולטור שצריך להיות אחראי על הראייה הכוללת של השירות הלאומי, מי כן ומי לא רשאי לשרת מבחינת המשרת ומבחינת הגוף שמקבל.

<דוד פלבר: במצב הקיים משרד החינוך משמש פלטפורמה להרבה מאוד פרויקטים שלא נוגעים ישירות אליו, כמו זהירות בדרכים או מניעת אלימות.

<דוד פלבר: לפני שנתיים היה פרויקט גדול.

<דוד פלבר: ברגע שהוסיפו את גילאי 3,4 בחוק לגנים, המשרד הקצה כסף כי הוא חשב שחשוב שתהיה סייעת נוספת בגנים מטעם השירות הלאומי.

<דוד פלבר: זה באמת ראוי שלרשות תהיה איזו שהיא ראייה מתכללת, אבל עדיין צריך למצוא דרך שלמשרדי הממשלה תיוותר איזו שהיא אוטונומיה לקבוע את סדרי העדיפויות בנוגע לתקציבם.

<דוד פלבר: יכול להיות ששנה אחת שר החינוך יגיד שבמקום ארוחה חמה, במקום הזנה, במקום הסעות או במקום עוד כיתות הוא מעדיף שתהיינה עוד בנות שירות בכלל המערכת.

<דוד פלבר: אני חושב שצריך לתת את הדעת על האופן שבו למשרדי הממשלה נותרת איזו שהיא יכולת לווסת ולקבוע בעצמם ומתוך תקציבם מה הם העדיפויות שלהם, לא בתוך איזה ים גדול של 20 אלף תקנים שיתחילו לחלק.

<דוד פלבר: אני אומר את זה כמי ש-40% מהתקנים נמצאים אצלו.

<דוד פלבר: אנחנו משמשים פלטפורמה למשרדים אחרים בהמון נושאים, בעיקר במגזר הערבי.

<דוד פלבר: לגבי הנושא של בעלי צרכים מיוחדים ואוכלוסיות מיוחדות, טוב שיש גורם רגולטיבי שמתכלל.

<דוד פלבר: זה ראוי, זה נכון שיעשו קידום של אוכלוסיות מיוחדות - בעלי צרכים מיוחדים, נוער בסיכון, מגזרים שאולי מקופחים או לא מיוצגים כמו שצריך, אבל צריך להשאיר לנו איזו שהיא אוטונומיה.

<יואב ארבל: רק להסב את תשומת ליבכם לסעיף 22 על המנגנון שדיברה היועצת המשפטית.

<יואב ארבל: ההחלטה תהיה בסופו של דבר של הממשלה.

<יואב ארבל: אנחנו חשבנו שנכון שהממשלה תהיה זאת שתחליט איך לחלק את המשאב הזה שנקרא שירות לאומי.

<יואב ארבל: אמנם תהיה המלצה שתבוא מהרשות, אבל בסופו של דבר ההחלטה על החלוקה בין התחומים, בין המשרדים תהיה של הממשלה.

<יואב ארבל: כך נראה לנו נכון, כך זה בא לידי ביטוי בסעיף 22.

אלי אלאלוף: אתם לא מפחדים מהסרבול שזה דורש אישור ממשלה?

<יואב ארבל: נראה לנו נכון שפעם בתקופה של 5 שנים הממשלה תידרש לעניין ותיתן את החלטתה.

<נועה בן שבת: נראה שהמנגנון הוא רב שלבי.

<נועה בן שבת: יש פה איזו שהיא מערכת כוללת.

<נועה בן שבת: זה בעצם אומר שהתפקיד של הרשות הוא לא לווסת את חלוקת המשאבים, אלא לבצע את חלוקת המשאבים, הכל לפי הוראות שמקבלת הממשלה.

<נועה בן שבת: חבר הכנסת מיקי לוי שאל אם הרשות צריכה גם להקצות את התקנים.

<נועה בן שבת: אנחנו שמענו בדיון הקודם שהרשות מממנת תקנים לאוכלוסיות מיוחדות, היא פועלת בכל התחום הזה.

<שר-שלום ג'רבי: יש הבדל בין מימון להפעלה.

<שר-שלום ג'רבי: אנחנו מממנים את התקנים, וטוב שאנחנו מממנים.

<שר-שלום ג'רבי: ההבדל בינינו לבין משרד החינוך הוא שאצלם מממנים וגם נושאים בפועל את המשרתים.

<שר-שלום ג'רבי: ברשות אין אנשים שמשרתים.

<שר-שלום ג'רבי: אין אף אחד שמשרת ברשות האזרחי-לאומי.

<שר-שלום ג'רבי: אנחנו רק גורם מממן.

<שר-שלום ג'רבי: משרד המשפטים בחן את העניין הזה.

<שר-שלום ג'רבי: הוא הסכים איתנו שיש הבדל בין גוף מממן לגוף שאצלו משרתים.

<שר-שלום ג'רבי: אנחנו גוף שנותן כסף.

<שר-שלום ג'רבי: המתנדבים אינם משרתים ברשות, הם משרתים במקומות אחרים.

<שר-שלום ג'רבי: אם אנחנו לוקחים נוער בסיכון, בעלי צרכים מיוחדים או את המגזר הלא יהודי, הם משרתים בכל המקומות.

אלי אלאלוף: אין אפשרות לחסוך כסף על ידי שירות ברשות, שהמתנדבים יעבדו ברשות עצמה?

<שר-שלום ג'רבי: התקן הוא אותו תקן.

אלי אלאלוף: יש בוודאי תפקידים שיכולים להיות מופעלים אצלך על ידי מתנדבים.

<נועה בן שבת: אסור להם למלא תפקיד של עובדים.

אלי אלאלוף: אתה היום מפעיל ברשות אנשים עם תקן ושכר, נכון?

<שר-שלום ג'רבי: כן.

אלי אלאלוף: האם אני יכול לחסוך את התקן ואת השכר הזה על ידי כך שאני אתן למתנדב לעשות את העבודה שמותרת לפי ההגדרות?

אלי אלאלוף: אני לא אומר לקחת את המנכ"ל ולהחליף במתנדב.

אלי אלאלוף: למה אי אפשר לחסוך כסף שילך ליותר פעילות בקרב המתנדבים האחרים?

<שר-שלום ג'רבי: לא.

<שר-שלום ג'רבי: אנחנו הרשות.

<שר-שלום ג'רבי: אנחנו משרד קטן מאוד.

אלי אלאלוף: מה זה "קטן מאוד"?

<שר-שלום ג'רבי: סך הכל 30 עובדים.

אלי אלאלוף: זה קטן מאוד?

<שר-שלום ג'רבי: קטן מאוד.

אלי אלאלוף: ממוצע של 150 אלף שקל לעובד?

<שר-שלום ג'רבי: מה זה קשור לעובדים?

אלי אלאלוף: זה קשור לכסף, קשור לתקציב.

<שר-שלום ג'רבי: מתנדב שירות לאומי-אזרחי לא מחליף עובד.

אלי אלאלוף: אני מציע שתבדוק את זה.

<שר-שלום ג'רבי: אסור, זה חוק.

מירב בן ארי: לפי החוק זה ברור, אבל השאלה - -

אלי אלאלוף: אם ברשות יש תפקידים שיכולים להיות - -

<שר-שלום ג'רבי: מה ההבדל בין הרשות למשרד החינוך או למשרד הבריאות?

אלי אלאלוף: אתה אומר שהוא מעסיק במערכת שלו - -

<שר-שלום ג'רבי: הוא מעסיק בבתי הספר ובגנים, לא במשרד.

<דוד פלבר: אצלנו זה רק בבתי הספר כסייעות חינוכיות.

<דוד פלבר: אנחנו לא מעסיקים במקום פקידות.

<דוד פלבר: אין בכל אגפי המשרד אף בת שירות לאומי - לא אצלי בלשכה, לא בשום מקום אחר.

<דוד פלבר: אנחנו רוצים אותן רק בבתי הספר.

אלי אלאלוף: למה היא יכולה להיות פקידה בבית החולים?

<דוד פלבר: אני חושב שזה לא כל כך ראוי, אבל לא שאלו אותי.

אלי אלאלוף: למה היא יכולה להיות פקידה במי שבע, איפה שאני הולך לשלם מים?

<דוד פלבר: אני באמת חושב שזה לא ראוי.

אלי אלאלוף: למה לא יכולה להיות פקידה ברשות?

אלי אלאלוף: זאת לא שאלה הזויה.

<דוד פלבר: אנחנו לא רוצים שמתנדבים ייקחו עבודה של עובדים.

<דוד פלבר: אנחנו מנסים למנוע מצב שבעיירות שאין תעסוקה בנות שירות לאומי ייקחו את העבודה.

מירב בן ארי: זאת הבעיה.

אלי אלאלוף: עובדה.

אלי אלאלוף: לא נתתי דוגמאות תיאורטיות, אני נותן דוגמאות ספציפיות שבהן נתקלתי.

אלי אלאלוף: אם תבואו איתי לקבלת פציינטים בבית חולים סורוקה, תראו מי מקבל אותי בדלפק.

אלי אלאלוף: אם תבואו איתי למחלקת המים של מי שבע, שקורעת את כל האזרחים שלה, אתם תראו כמה עובדות הן מתנדבות של השירות הלאומי.

אלי אלאלוף: על מה אתם מדברים?

<דוד פלבר: באופן מיוחד הרשות ואנחנו מסכימים שזה לא ראוי.

אלי אלאלוף: השאלה אם לא ניתן לעשות בדיקה כזאת.

אלי אלאלוף: אני לא מבקש לפטר אף אחד, אני רק רוצה לחסוך בהוצאות מינהל וארגון.

מירב בן ארי: זה מה שאתה רואה כשאתה מגיע לקופת חולים.

מירב בן ארי: תחשוב מה קורה במשרד הביטחון.

אלי אלאלוף: אני מבקש שתבדקו את זה.

<נועה בן שבת: אדוני, אתה מציע שיבדקו את אותם מקרים שאתה מדבר עליהם כדי למנוע מצבים כאלה?

אלי אלאלוף: זה וגם זה.

מירב בן ארי: את כל המקרים בהן הן מחליפות משרה פנויה.

אלי אלאלוף: אנחנו מחפשים דיור לכמה מתנדבים.

אלי אלאלוף: אם יורדים מ-30 עובדים ל-25, תאמינו לי שזה כבר כמה דירות.

<נועה בן שבת: אני מניחה שהרשות מקבלת תקציב נפרד או מייעדת תקציב נפרד בשביל מימון התקנים האלה, היא לא לוקחת את זה מתקציב התפעולי של הרשות.

מירב בן ארי: הוא מעדיף לקחת יותר מתנדבים על הכסף הזה מאשר לתת את תקני הדיור.

<נועה בן שבת: זה יכול להיות בכל המשרדים.

אלי אלאלוף: שר שלום, זו בדיקה שאני מבקש שתעשו ותתנו תשובה.

<יורם כמיסה: הייתי מאוד מבקש, מתוך ניסיון של עמותה חדשה בתוך השירות, שמערך הכוחות והחלוקה של התקנים מכל מיני גורמים משרדיים ממשלתיים ואחרים ירוכזו במקום אחד בתוך השירות הלאומי, כי ייתכן שעמותה אחת מקבלת דרך השירות הלאומי מעט, דרך משרד החינוך הרבה.

<יורם כמיסה: אין חלוקה צודקת כשמחלקים את התקנים של השירות הלאומי בתוך הרשות.

<יורם כמיסה: ברגע שיש את כל התקנים בתוך הפול, ברגע שיש ראייה כוללת אז תהיה גם ראייה צודקת.

<יורם כמיסה: קורית פה מציאות קשה מאוד, לדעתי.

<יורם כמיסה: יש הפליה מגמתית.

<יורם כמיסה: אני רוצה להגיד שהממסד שותף בה בצורה חמורה ביותר.

<יורם כמיסה: מדובר בתעדוף עמותות באמצעות קריטריונים שנקבעים בחלוקת המשאבים.

<נועה בן שבת: אתה מתכוון בעמותות לגופים מוכרים?

<יורם כמיסה: כן, לגופים מוכרים.

<יורם כמיסה: אני גוף מוכר.

<יורם כמיסה: אני רוצה שוויון מול כל הגופים המוכרים האחרים בקבלת המשאבים.

<יורם כמיסה: לא יכול להיות שימנעו ממני מלגשת למכרז.

<יורם כמיסה: היינו במכרז של הביטוח הלאומי לא מזמן.

<יורם כמיסה: הימרתי שם מראש מי הולך להיות הזוכה.

<יורם כמיסה: כל מה שאמרתי היה נכון.

<יורם כמיסה: למה?

<יורם כמיסה: כי הם קבעו קריטריונים של גודל, של ותק.

<יורם כמיסה: באופן אוטומטי אתה נופל כי אתה חדש.

<יורם כמיסה: אנחנו גוף מוכר.

<יורם כמיסה: כל גוף מוכר צריך להיות שווה לכל הגופים המוכרים האחרים.

<יורם כמיסה: אסור ליצור מצב שתהיה חלוקה מתעדפת עמותות.

מירב בן ארי: כמה זמן אתה קיים?

<יורם כמיסה: אנחנו קיימים כ-7 שנים.

מירב בן ארי: יש את המחקר שהמ.מ.מ עושה על השירות הלאומי-אזרחי שסירבתם לענות עליו.

מירב בן ארי: אתה יודע שלפי החוק גוף מבוקר מחויב.

מירב בן ארי: אם יש לך כאלו תלונות, שאני איתך בתלונות, נגד מכרזים תפורים, למה לא הגבת לשאלות?

מירב בן ארי: כל העמותות ענו, רק אתה לא.

<יורם כמיסה: אני לא רוצה לערב זה בזה.

מירב בן ארי: זה בהחלט קשור.

<יורם כמיסה: את יכולה לדבר איתי על התנהלות העמותה, אבל זה לא קשור למה שאני עכשיו מדבר עליו.

<יורם כמיסה: אנחנו חוששים.

<יורם כמיסה: אני חושש להעביר מידע לוועדה שיש בה חברי כנסת מהמגזר הלא יהודי שהם אנטי השירות הלאומי.

<יורם כמיסה: זה מידע שיצא החוצה.

<יורם כמיסה: אני לא מוכן לתת שמות של מתנדבים ומידע על איפה הם משרתים.

<יורם כמיסה: כל המידע מרוכז ברשות לשירות לאומי.

מירב בן ארי: אתה חושש מחברי הכנסת הערבים?

<יורם כמיסה: ודאי.

<יורם כמיסה: למה את מתפלאת?

מירב בן ארי: הוועדה הזאת הוכיחה - -

<יוסף מלכה: אני רוצה להעיר את תשומת לב הוועדה לנקודת ההשקפה שיורם דיבר עליה, לא מההיבט של ההפליה בין העמותות, אלא מהיבט שנוגע להעדר הסטנדרטיזציה בכל הקשור להפעלת בנות שירות לאומי.

<יוסף מלכה: אני אגיד למה אני מתכוון.

<יוסף מלכה: כאש משרד החינוך שולח בת דתייה, ויש לו 4000 כאלו, לעבוד בבית ספר או בגן ילדים, הוא משקיע סדר גודל של בין 3500 ל-4000 שקל בהכשרות שנועדו להכין אותה לכניסה לבית הספר.

<יוסף מלכה: כאשר משרדי הממשלה או הרשות עושים פעולה דומה ושולחים בת לעבוד בבית ספר שהוא במגזר הערבי, הבת לא עוברת שום הכשרה או עוברת הכשרה מינימליסטית.

<יוסף מלכה: כאשר יש נכונות או רצון לפצל את התקנים בין המשרדים השונים, צריך לוודא שיהיה סטנדרט אחיד.

<יוסף מלכה: לא יכול להיות שבבנות דתיות משקיעים מיליוני שקלים בהכשרה רק כי הן בנות דתיות שמתנדבות ביישוב יהודי, אבל כאשר מדובר בבנות ערביות שנכנסות בדיוק למערכת החינוך, לאותה עבודה מקצועית שנדרשת מבת שירות, הן לא יקבלו בכלל הכשרה.

<יוסף מלכה: זאת מציאות בלתי נסבלת.

<יוסף מלכה: אם רוצים להשאיר את הסמכות בידיים של משרד החינוך, צריך שיהיה ברור שכשיש רצון, ואני בעד העניין הזה, להשקיע בבת שירות לאומי בגן ילדים או בבית ספר כזה או אחר, מן הראוי שהיא תקבל בדיוק כמו בת יהודייה שנכנסת במגזר יהודי, שלא תהיה הפליה.

<יוסף מלכה: היום יש הפליה בלתי נסבלת.

<נועה בן שבת: הטענה לגבי הכשרה נשמעה גם בדיון הקודם.

<נועה בן שבת: אני מבינה שזה קשור לשאלה: מי מממן את התקנים – האם משרד החינוך, או אלה תקנים שממומנים על ידי הרשות.

<נועה בן שבת: אולי זה נוגע לשאלה של מימון תקנים שנדדה לסוף החוק לעניין הגוף המפעיל.

<יוסף מלכה: אני טוען שחוק צריך להתייחס שווה בשווה לכל בת שירות לאומי שנכנסת לעבוד, לא משנה איפה.

<נועה בן שבת: זו שאלה נפרדת מהשאלה שקודם העלה מר כמיסה לגבי הנושא של התקנים, המכרזים.

<נועה בן שבת: אנחנו מדברים על רשויות ציבוריות.

<נועה בן שבת: אני חושבת שכולן כפופות לדיני מכרזים כאלה או אחרים.

<נועה בן שבת: הטענה שלך היא טענה מכרזית.

<נועה בן שבת: אתה טוען שהמכרז שלהן תפור, שיש בו תנאים מחמירים מידי.

<נועה בן שבת: זאת שאלה שלא קשורה לחוק, היא קשורה לאיך שפועלים אותו משרד או אותה רשות כשהם מוציאים את המכרז.

אלי אלאלוף: האם זה אומר שמשרד החינוך, היות ומדובר בבנות דתיות, פועל רק בבתי הספר ממלכתי דתי?

<דוד פלבר: מתוך 4200 בנות יש קרוב ל-1000 בנות לא דתיות ובנים לא דתיים.

<דוד פלבר: הם משרתים בכל הארץ ובכל מיני תפקידים.

<דוד פלבר: נכון שהיסטורית השירות הלאומי נוצר על ידי בנות דתיות שקיבלו פטור משירות צבאי.

<דוד פלבר: היום יש לנו מאות בנים ומאות בנות חילוניות.

אלי אלאלוף: האם המתנדבים מחולקים בכל מערכת החינוך ללא עדיפות למגזר כזה או אחר?

<דוד פלבר: הם משתתפים בכל התפקידים.

<דוד פלבר: נכון שהרוב הן בנות דתיות בוגרות החינוך הדתי.

<דוד פלבר: אנחנו לא מסתירים ולא מצטערים על זה.

אלי אלאלוף: משרד החינוך שולח מתנדבים למגזר הערבי?

<דוד פלבר: מי שמפעיל את הבנות במגזר הערבי זו הרשות לשירות לאומי.

<דוד פלבר: אכן היה לנו דין ודברים לגבי מי יממן את ההכשרה שלהן.

<דוד פלבר: אנחנו סברנו שמי שמממן את התקן צריך לממן גם את ההכשרה, הרשות לשירות לאומי סברה אחרת.

<דוד פלבר: היום אנחנו בהבנה שכל המתנדבים במערכת החינוך יקבלו במגזר היהודי ובמגזר הערבי את אותה הכשרה.

<דוד פלבר: יש מבנה של הכשרה אחידה כשמדובר במגזר הערבי.

<דוד פלבר: היא תמומן במשותף על ידי הרשות, על ידי משרד החינוך ועל ידי משרדים נוספים שמציבים בנות.

<דוד פלבר: אם יש בנות של המשרד לביטחון פנים שעובדות בתוך מערכת החינוך, המשרד לביטחון פנים ישתתף בהכשרה שלהן.

<דוד פלבר: כולם יקבלו הכשרה אחידה.

<דוד פלבר: טרום שירות ובמהלך השירות לא תהיה הפליה.

<דוד פלבר: לגבי העניין של המכרזים.

<דוד פלבר: בכל ועדת מכרזים יושב נציג משרד האוצר, שהוא סגן החשב שלנו, ונציג הלשכה המשפטית, שהוא הזרוע הארוכה של היועץ המשפטי לממשלה.

<דוד פלבר: הכל מתנהל בצורה מאוד מסודרת.

אלי אלאלוף: אני לא מוכן שמטילים בצורה גורפת אשמה על משרדים בנושא של מכרזים.

אלי אלאלוף: אם אתם מרגישים פגועים, בקשה, יש חוק, תגישו תלונות, תבקשו דיון חוזר.

אלי אלאלוף: אני לא דן בזה.

אלי אלאלוף: אני לא בנוי.

אלי אלאלוף: זה גם לא תפקידה של הוועדה.

אלי אלאלוף: אם יש לכם טענות, תלכו למשטרה.

אלי אלאלוף: זה לא תפקידי לעסוק בזה.

אלי אלאלוף: יש פה דיון על ההכוונה וההכשרה של המתנדבים.

אלי אלאלוף: אני חושב שהרשות צריכה לקבוע כללי משחק בעניין הזה.

אלי אלאלוף: היא צריכה לבוא עם הצעה שתסתכל על הראייה הכוללת שנדרשת ומבקשים אותה הגופים השונים.

אלי אלאלוף: תבואו עם המלצות.

אלי אלאלוף: זה אחד התפקידים המרכזיים שלכם.

אלי אלאלוף: אנחנו משתמשים במושגים של שירות לאומי.

אלי אלאלוף: תארו לעצמכם שיבואו ויגידו שהתקציב של האוכל בחיל האוויר יותר טוב מאשר התקציב של האוכל בחיל התותחנים.

אלי אלאלוף: תבינו שהשירותים האלה חייבים להיבדק.

<נועה בן שבת: יש פה תעריף.

אלי אלאלוף: תעשו את זה בכל תחומי הפעילות של השירות הלאומי-אזרחי.

אלי אלאלוף: כדאי שתגיעו לאיזו שהיא סטנדרטיזציה, כאשר אם יש חריגים, תנמקו למה.

אלי אלאלוף: אתם צריכים לקבוע.

אלי אלאלוף: ההרגשה שהחבר'ה פה מעלים היא שהם בדרגה ב' במערכת.

אלי אלאלוף: ב-7 שנים מקימים מדינה.

אלי אלאלוף: אם אחרי 7 שנים הוא מרגיש מתוסכל, אני חושב שכדאי שתבדקו איך מתמודדים עם ההרגשה הזאת.

אלי אלאלוף: זה לא טוב לשירות, זה לא טוב למתנדבים.

<נועה בן שבת: לגבי מסירת המידע מהמ.מ.מ, אני מניחה שהמ.מ.מ לא רוצה מידע פרטני.

<יורם כמיסה: אני לא נכנס לזה.

<יורם כמיסה: צריכה להיות החלטה בחוק.

<יורם כמיסה: כמו שהרשות לשירות לאומי מחלקת את התקנים שלה בצורה שווה בין כל העמותות - אין עניין של גודל , אין עניין של ותק - -

מירב בן ארי: שאלתי אותך שאלה אחרת.

מירב בן ארי: אני פניתי למ.מ.מ על-מנת לקבל הסבר על מה קורה עם השירות הלאומי.

מירב בן ארי: אנחנו בודקים את המשרדים, בודקים דברים שהם לטובת החוק.

מירב בן ארי: המסקנות יפורסמו.

מירב בן ארי: כל העמותות ענו, גם כאלו שיש להן ערבים.

מירב בן ארי: אתה, לפי מה שאמרת פה, לא ענית למ.מ.מ בשל החשש מהח"כים הערבים.

מירב בן ארי: יש כאן עוד עמותות שלא חששו לענות.

מירב בן ארי: מדוע אתה חושש לענות, יש לך הרי גיבוי מלא מהוועדה?

<נועה בן שבת: אלה גם לא פרטים אישיים על המתנדבים.

<קריאה: אני שוחחתי איתך בטלפון.

<קריאה: השאלות היו עקרוניות.

<קריאה: יכולת להגיד לי שעל שאלה x אתה לא מוכן להשיב.

<קריאה: היו שאלות עקרוניות.

<קריאה: ברור שהמטרה היא לא לחשוף שמות של מתנדבים.

<יורם כמיסה: מקומות שירות.

<קריאה: זה דבר שמתפרסם.

<נועה בן שבת: הם מפורסמים.

<יורם כמיסה: את יודעת ששרפו בית של מתנדבת שקיבלה תעודת הצטיינות מהנשיא?

<יורם כמיסה: יש בעיות, לא צריך להתעלם.

מירב בן ארי: אתה מסכים איתי שאתה לא היחיד?

<יורם כמיסה: הכי הרבה רגישות יש כלפי העמותה שלנו, כי אנחנו עמותה ערבית מוצהרת.

<יורם כמיסה: שם ההתנגדות היא פי אלף יותר.

מירב בן ארי: אתה חי במדינת ישראל.

<יורם כמיסה: שרפו את הבית למישהי שקיבלה תעודת הצטיינות מהנשיא.

<יורם כמיסה: יש לי אחריות.

מירב בן ארי: זה יכול לקרות לכל עמותה שיש בה חבר'ה ערבים או חרדים.

מירב בן ארי: גם הם עוברים הסתה.

<יורם כמיסה: יש בעיה.

מירב בן ארי: גם נוצרי שחוזר הביתה עם מדים - -

<יורם כמיסה: אנחנו נעביר את החומר.

מירב בן ארי: למרות שכבר המ.מ.מ די סגור.

מירב בן ארי: אם אתה רוצה יחס שווה מכולם מול המדינה, אתה צריך גם לתת, זה חלק מהעניין.

ענת ברקו: לגבש הצעות לתכניות פיתוח רב-שנתיים ולתכניות פעילות שנתיות, להגישן למועצה הציבורית, ולפעול בהתאם להוראות סעיפים 23 ו-24 לפי התכניות שאושרו בהתאם להוראות חוק זה;

<נועה בן שבת: תכניות הפיתוח ותכניות הבקרה עוברות תהליך רב-שלבי.

<יואב ארבל: זה נעצר במועצה ובשר, זה בלי הממשלה.

<נועה בן שבת: הן עוברות לדיון במועצה ולאישור השר.

<ענבר הרשקוביץ: לבצע בקרה ופיקוח על הפעילות בתחום השירות האזרחי ועל הגופים המוכרים, הגופים המפעילים המשרתים בשירות לאומי-אזרחי והמתנדבים;

<דרור גרנית: מה זה "הגופים המפעילים המשרתים"?

<קריאה: זו טעות, צריך להוריד את המילה "משרתים".

<נועה בן שבת: התוספת הזאת הייתה בנוסח קודם שביקש להביא בחשבון גם את השירות לאומי-אזרחי.

<יואב ארבל: זה צריך להישאר, כי זה גם מתנדבים חרדים וגם מתנדבים מכוח החוק הזה.

<יואב ארבל: זה בסדר מה שכתוב.

<נועה בן שבת: אמרנו שנבחן את כל הנושא הזה בהמשך.

<יואב ארבל: הפרק נכתב מתוך מחשבה שהוא חל גם על המתנדבים בשירותים האזרחיים.

<יואב ארבל: אנחנו לא רוצים לפצל.

<דרור גרנית: סמכויות הרשות והתפקידים שלה צריכים לחול על כלל המתנדבים, לרבות החרדים.

<דרור גרנית: ההבדל המרכזי בין החוק הזה לבין החוק של החרדים זה שבחוק של החרדים אין את הקודקוד של הגופים המוכרים, הרשות היא זו שמשימה אותם, בעוד שפה יש לנו את הקודקוד הנוסף.

<דרור גרנית: התחולה של התפקידים שלה, הסמכות שלה והסתכלות המקרו שלה כרגולטור על התחום צריכות לחול.

<נועה בן שבת: התוספת לנוסח באה מתוך מחשבה כזאת, אבל צריך להבהיר שיש פה אמירה שתפקידי הרשות חלים לפי החוק המוצע ולפי חוק שירות לאומי- אזרחי שנוגע לשירות של החרדים.

<נועה בן שבת: שם מוזכרת הרשות וניתנים לה תפקידים.

<נועה בן שבת: לא כל הסעיפים שנוגעים למבנה שלה נקבעו שם.

<יואב ארבל: כאשר חוקק חוק שירות לאומי-אזרחי בוועדה לשוויון בנטל בראשות חברת הכנסת איילת שקד באמת נאמר שאנחנו עושים משהו בסיסי וכאשר נשלים את העבודה בוועדת העבודה והרווחה יהיו השלמות שנוגעות לציבור החרדי.

<נועה בן שבת: כרגע נשאיר את זה כך, אבל יכול להיות שמבחינת צורת החקיקה נעשה את ההתאמות אחרת כשנעשה את התיקון העקיף לחוק שירות לאומי-אזרחי.

<ענבר הרשקוביץ: לפקח על מתן תנאי השירות והזכויות למשרתים בשירות לאומי-אזרחי ולמתנדבים בשירות לאומי או בשירות קהילתי, במהלך השירות האזרחי ולסייע במימוש תנאי השירות והזכויות למשרתים או למתנדבים כאמור לאחר השירות; ליזום פעולות הנדרשות לצורך העמקת הידע בקרב הציבור לגבי השירות האזרחי, ועידוד ההצטרפות לשירות האזרחי;

מירב בן ארי: זה עידוד השתתפות רק לשירות האזרחי?

<יואב ארבל: השירות האזרחי זה השם הכולל.

<ענבר הרשקוביץ: להגיש לשר חוות דעת לעניין הכרה בגופים מוכרים, ביטול ההכרה בהם, התליית ההכרה בהם וקביעת תנאים נוספים בהכרה בהם, בהתאם לסעיפים 46(ג), 47 ו-49;

<נועה בן שבת: בעניין הזה לא מעורבת המועצה.

<נועה בן שבת: מדוע לא ניתן מעמד למועצה בהכרה של הגופים המוכרים?

<דרור גרנית: התפישה שלנו היא שהמועצה היא גוף מייעץ שאמור להיות פורום של סיעור מוחות על המקרו של איך צריך לפעול, לאיזה כיוונים צריך ללכת.

<דרור גרנית: היא לא צריכה להיות מעורבת בביצוע השוטף והיום יומי של הרגולציה.

<דרור גרנית: בשביל זה צריך גוף ביצועי שיש לו כוח אדם, שיש לו נהלי הפעלה לזה, שיש לו סמכויות מפורטות לדבר הזה.

<דרור גרנית: להבנות את כל הכלים האלה למועצה זה לשנות באופן מאוד יסודי את התפישה של מה המועצה הזאת נועדה לעשות.

<דרור גרנית: המועצה היא גוף מאוד מאוד רחב, היא לא גוף ביצועי.

<דרור גרנית: חלק מאוד ניכר מהיושבים בה הם לא גורמים ממשלתיים.

<דרור גרנית: זה לא האיבר הנכון של הרשות בשביל לבצע את הרגולציה המעשית ולהפעיל סמכויות בפועל.

<נועה בן שבת: ברור שהמועצה לא נועדה בשביל המהלך הביצועי, לכן הרשות פועלת, אבל החלטה על הכרה בגוף מוכר היא לא החלטה יום יומית, היא החלטה די חד פעמית, לכן היא מבוצעת על ידי השר.

<נועה בן שבת: נכון שההכרה צריכה להתחדש כל 5 שנים, אבל זה לא דבר של יום ביומו, זה לא משהו ביצועי.

מירב בן ארי: היא אומרת שאלה נושאים כבדי משקל שאתה נותן סמכות רק לשר.

<דרור גרנית: עולות שאלות על איך בדיוק צריכה הרגולציה על גופים המוכרים להיראות.

<דרור גרנית: הן עלו, אגב, בבג"ץ.

<דרור גרנית: אני לא ארחיב מעבר לזה בעת הזאת.

<דרור גרנית: זו כן שאלה יישומית ביצועית שלא המועצה היא הפורום המתאים.

<דרור גרנית: אנחנו כן מביאים את זה לשר בתור הדרג המינהלי הבכיר.

<דרור גרנית: הוא גורם המדיניות הנבחר שצריך לתת את הדעת.

<דרור גרנית: הרשות היא הגורם המקצועי שאמור לבסס לשר את התשתית ולקבל את ההחלטה, לכן היא צריכה להגיש לשר חוות דעת וכדומה.

<דרור גרנית: המועצה אינה צריכה להיות שחקן בקביעה הפרטנית של הכרה בגופים, שזו ממש רגולציה פרופר על השחקנים בשוק.

<נועה בן שבת: אני לא מבינה את הנושא הזה ואת ההסבר.

<נועה בן שבת: אני מבינה שאתם בתהליכים לקבוע את הדברים, אבל אנחנו מנסים להתקדם כאן בדיונים.

<נועה בן שבת: אני חושבת שהוועדה משקיעה את הזמן בשביל לנסות לקבוע דיונים ולסיים את הצעת החוק.

<נועה בן שבת: אם אנחנו מבינים שעוד יש דברים שהם אפילו בחיתולים ואי אפשר עוד להראות או לדבר עליהם, אני לא יודעת איפה אנחנו אמורים להיות בנושא הזה, מה גם שאני לא מבינה למה זה קשור לשאלה אם המועצה תוכל לייעץ בשאלת ההכרה בגופים מוכרים, שזאת כן שאלה חשובה מאוד.

<יואב ארבל: אני חושב שאנחנו מקדימים קצת את המאוחר.

<יואב ארבל: כשנגיע לפרק המועצה ולפרק ההכרה נראה לי שהשאלה תעלה.

<יואב ארבל: אנחנו כרגע בפרק של הרשות.

מירב בן ארי: אנחנו נשאיר את (6) לכשנגיע למועצה.

<יואב ארבל: זה התפקיד של הרשות, על זה אין מחלוקת.

<יואב ארבל: מה שהעלתה היועצת המשפטית זה לגבי התפקיד של המועצה.

מירב בן ארי: כשנגיע למועצה נעשה חיבור גם לזה.

<ענבר הרשקוביץ: לטפל בבקשות המוגשות בידי מי שמבקש להיות גוף מפעיל או בידי גוף מפעיל; להנחות את הגופים המוכרים והגופים המפעילים בדבר ביצוע תפקידיהם לפי חוק זה, לרבות ביצוע ההכשרה והליווי המקצועי הנדרש לאוכלוסיות השונות, ולפקח על ביצוע תפקידים כאמור;

<נועה בן שבת: בפסקה (8) יש התייחסות לנושא ההכשרה והליווי המקצועי הנדרש לאוכלוסיות השונות.

<נועה בן שבת: דיברנו על כך שלא משנה אם זה יהיה באמצעות גוף המעטפת או גופים אחרים.

<נועה בן שבת: ככל שתתאפשר פעילות מעטפת כזאת, ההנחיות של הרשות יוכלו לחייב את הגופים המוכרים ואת הגופים המפעילים.

<ענבר הרשקוביץ: לגבש תכניות להפעלת מתנדבים במצבי חירום, בכפוף לכל דין, ולהיות אחראית לביצוען, והכל בתיאום עם הגורמים הנוגעים בדבר ובכפוף להוראות לפי סעיף 18; לגבש הצעות למבחנים ואמות מידה להקצאה או להגבלה של תקנים להפעלת מתנדבים בגופים מפעילים שאינם רשויות ציבוריות, והצעות לקביעת תעריף לפי סעיף 11, בשים לב, בין השר, לסדרי העדיפויות הממלכתיים שנקבעו על ידי הממשלה, מזמן לזמן, לפי הוראות סעיף 22, ככל שקבעה, ולהגישן למועצה הציבורית;

<נועה בן שבת: יש פה נושא של גופים מפעילים שהם לא רשויות ציבוריות.

<נועה בן שבת: אני מבינה שהמילה "שונה" הייתה צריכה להישאר, כי מדובר על תעריף מיוחד לאותם גופים.

<נועה בן שבת: צריכה לחזור המילה "שונה".

<נועה בן שבת: למה דווקא רק לגבי אותם גופים מוצעות ההגבלות?

<יואב ארבל: מקורו של הסעיף הזה בהערה שהגיעה על התקנים שאינם תקנים במדינה.

<יואב ארבל: הוא רוצה לאפשר לרשות לטפל בסוגיה הזאת, אם היא תרצה לעשות הבחנה בין התקנים האלה לתקנים האלה.

<יואב ארבל: זה מה שהסעיף מבקש לאפשר.

<נועה בן שבת: הנושא הזה מאוד מעוגן.

<נועה בן שבת: הוא מוזכר פה, הוא מוזכר בסמכויות השר, הוא מוזכר בסמכויות המועצה אחר כך.

<נועה בן שבת: כל הנושא של קביעת תעריף נפרד לגבי הגופים האלה נראה כמו תפקיד רציני של הרשות.

<נועה בן שבת: השאלה אם באמת יש כוונה כזאת.

<שר-שלום ג'רבי: אין כוונה כזאת.

<נועה בן שבת: אולי הכוונה לקבוע תעריף בכלל, לגבש הצעות לגבי התעריף בכלל.

<שר-שלום ג'רבי: לא, זה לא מה שכתוב כאן.

<שר-שלום ג'רבי: מה שכתוב כאן זה שיש שוני בתעריפים.

<שר-שלום ג'רבי: אני לא מכיר כוונה כזאת.

<יואב ארבל: מבקר המדינה העיר בזמנו על הנושא הזה.

<יואב ארבל: בכדי שנוכל לטפל בעניין הזה בעתיד, הכנסנו פה את הסמכויות.

<יואב ארבל: לא ברור האם הנושא יטופל ואיך, אבל לפחות את הסמכויות הכנסנו.

<ענבר הרשקוביץ: לעשות כל פעולה אחרת לגבי השירות האזרחי המוטלת עליה לפי כל דין או שיטילו עליה הממשלה או השר.

<ענבר הרשקוביץ: סדרי עדיפויות 22.

<ענבר הרשקוביץ: (א) אחת לחמש שנים, לכל הפחות, תעביר הרשות למועצה הצעה לקביעת ממלכתיים סדרי העדיפויות הממלכתיים של השירות הלאומי או השירות הקהילתי\

<ענבר הרשקוביץ: ולחלוקת המשאבים בהתאם לכך.

<ענבר הרשקוביץ: (ב) המועצה תערוך דיון בהצעה לפי סעיף קטן (א), ותעביר את המלצותיה לשר.

<ענבר הרשקוביץ: (ג) השר יעביר לאישור הממשלה את הצעתו לקביעת סדרי העדיפויות הממלכתיים של השירות הלאומי והשירות הקהילתי.

<ענבר הרשקוביץ: (ד) בסעיף זה, "סדרי עדיפויות ממלכתיים" – לרבות שילוב אוכלוסיות בשירות הלאומי ובשירות הקהילתי, מכסות להקצאת תקנים להפעלת מתנדבים בתחומי השירות השונים ואזורים מועדפים לשירות.

מירב בן ארי: מה זה "שילוב אוכלוסיות"?

<דרור גרנית: אני רוצה להזכיר שבדיון על בעלי מוגבלויות ונוער בסיכון אחד הדברים שהתנגדתי אליהם זה קביעת מכסה ספציפית.

<דרור גרנית: אמרתי שאני חושב שאין מקום לקבוע את זה בחקיקה, אלא זה צריך להישאר בהוראות של החלטות ממשלה.

<דרור גרנית: הסעיף הזה הוא בעצם סעיף שמעגן את הקונספט הזה, הוא אומר שהקביעה של האם צריכים להיות 10% או 12%, 30% או 2% לאוכלוסייה הערבית או לבעלי המוגבלויות, לנוער בסיכון או לכל קבוצה וקבוצה זה דבר שצריך להישאר דבר גמיש שנתון לממשלה להחליט בהתאם לסדרי עדיפויות.

<דרור גרנית: כמובן שיש פה תהליך סדור שמדבר על התייעצות של המועצה וקביעת סדר העדיפויות אחת לכמה זמן, אחת ל-5 שנים לפחות.

מירב בן ארי: אתה אומר שאם עד היום קביעת התקנים הייתה בהחלטות ממשלה - -

<דרור גרנית: זה עדיין יהיה בהחלטת ממשלה, אבל לאחר תהליך יותר סדור של גיבוש ההמלצות עם המועצה.

<נועה בן שבת: אני מציעה לבחון את זה ביחד עם כל ההוראות של הסעיף של הצעירים בסיכון.

<נועה בן שבת: אני מזכירה שהממשלה לא חייבת לקבוע סדרי עדיפויות.

<נועה בן שבת: הרשות חייבת להגיש לה הצעה אחת ל-5 שנים.

<נועה בן שבת: המועצה צריכה לערוך דיון בהצעה של הרשות, כאשר השר צריך להעביר את זה לממשלה.

<נועה בן שבת: הממשלה לא חייבת לקבוע סדרי עדיפויות.

<נועה בן שבת: יכול להיות שסדרי העדיפויות יהיו סדרי עדיפויות שנקבעו לפני שנים, או שלא נקבעו אף פעם.

מירב בן ארי: דווקא מבחינה הגיונית ולא פוליטית המועצה, שהיא הגוף המקצועי, רואה את השטח, מבינה אם צריך להוסיף עוד תקנים לצרכים מיוחדים, לנוער בסיכון.

מירב בן ארי: בסוף זה יצא כהחלטת ממשלה, כי נועה אומרת, ובצדק, שבסוף זה יגיע אל השר בתהליך המקצועי.

מירב בן ארי: גם ככה זה יעבור כהחלטת ממשלה.

<נועה בן שבת: הטענה של משרד המשפטים אומרת שלא צריך לקבוע.

<נועה בן שבת: אנחנו הצענו בסעיף של צעירים בסיכון להגיד שהיקף השילוב של צעירים בסיכון יהיה לפחות עשירית מכלל המתנדבים.

<נועה בן שבת: נקדים לקביעה הזאת של עשירית לפחות.

<דרור גרנית: המנגנון שהצענו בהצעה הממשלתית היה מנגנון שמשאיר את זה בידי הממשלה אבל מייצר תהליך סדור יותר של גיבוש סדרי עדיפויות באמצעות המועצה, באמצעות הרשות, כדי שיהיה איזה שהוא תהליך יותר סדור של איסוף המידע.

<דרור גרנית: אם תרצי להוסיף הערה שלא רק שהרשות תעביר למועצה לקביעת סדר העדיפויות והמועצה תערוך דיון, תעביר לשר והשר יעביר לממשלה, אלא שהממשלה תקבע את סדרי העדיפויות אחת ל-5 שנים, לי אין קושי עם הדבר הזה.

<דרור גרנית: אם את רוצה להוסיף שהממשלה חייבת בסופו של דבר להידרש לנושא בסופו של התהליך ולקבל החלטה, זה נראה לי תוספת אפשרית ולא בעייתית.

<דרור גרנית: התהליך הזה הרבה יותר נכון מאשר קביעה נוקשה בחקיקה ראשית של אחוזים ספציפיים.

<נועה בן שבת: מכיוון שהדברים נאמרו גם בדיון הקודם ואנחנו עוד צריכים לדון על הנושא של אנשים עם מוגבלות, אולי נביא את כל השאלה הזאת יחד עם ההוראה של הסעיף הזה לדיון משותף.

מירב בן ארי: כל הנושא הזה של סדרי עדיפויות באחוזים ובתקנים זה נושא מאוד משמעותי.

מירב בן ארי: כמו שנועה אומרת, גם את זה נשים עם הערת התייחסות.

<דרור גרנית: השאלות של הנוער בסיכון לא הופיעו מלכתחילה בהצעה הממשלתית, לכן גם לא נעשתה עבודה ממשלתית סדורה.

מירב בן ארי: אין ספק שלא נעשתה עבודה ממשלתית בנושא של נוער בסיכון.

<דרור גרנית: לעניין הצעת החוק.

<נועה בן שבת: היו רמיזות לא מעטות לגבי שילוב אוכלוסיות בשירות הלאומי-אזרחי.

<דרור גרנית: אנחנו מנסים לגבש איזו שהיא טיוטה בעקבות הרוח שנושבת פה בוועדה.

<דרור גרנית: אנחנו נשתדל להביא את זה בהמשך.

מירב בן ארי: אנחנו הגענו לסעיף 23 - תכניות רב-שנתיות.

מירב בן ארי: אנחנו נמשיך בישיבה הבאה.

מירב בן ארי: תודה רבה, הישיבה נעולה.