ועדת הכלכלה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 259, 2016-06-20 11:15

יעקב פרי: בוקר טוב, אני שמח לפתוח את דיון ישיבת ועדת הכלכלה בהצעת חוק חובת אזהרה בפרסום ושיווק טלפוני של הלוואה.

יעקב פרי: יוזמי הצעת החוק הם חברת הכנסת זהבה גלאון, חברי הכנסת משה גפני, חבר הכנסת לשעבר ינון מגל, חברי הכנסת איתן כבל, שלי יחימוביץ, רחל עזריה ומיכאל אורן.

יעקב פרי: אני מבקש לברך כמובן את יוזמי הצעת החוק, ואני מיד אתן לחברת הכנסת גלאון להציג אותה.

יעקב פרי: מדובר בתיקון חוק הבנקאות, שירות ללקוח, ותיקון חוק הלוואת הסדרות חוץ בנקאיות.

יעקב פרי: מגמת העלייה, ללא ספק, בשנים האחרונות בצריכת האשראי, הן של אזרחים פשוטים והן של בתי עסק, יש בה מקום לדאגה ולתשומת לב מרבית.

יעקב פרי: אני אישית לא חושב שהצעת החוק תביא לפתרון הבעיה, אבל אין ספק שזהו צעד מבורך בכיוון נכון, במיוחד בכל מה שקשור להגברת המודעות הצרכנית אלה סיכונים כרוכים בלקיחת אשראי.

יעקב פרי: ברשותכם, אני אעביר את רשות הדיבור לחברת הכנסת גלאון.

יעקב פרי: בבקשה.

זהבה גלאון: תודה רבה, אדוני, הצעת החוק הזאת, יזמו אותה חברי הכנסת שנקבת בשמם, בשיתוף עם ארגון פעמונים, המנכ"ל שלהם יושב פה.

זהבה גלאון: רציתי להגיד משהו שהוא לא מובן מאליו, שההצעה הזאת זוכה לתמיכה ממשלתית, גם של המפקחת על הבנקים, גם של שר האוצר, בכלל של הממשלה, וזה משמח אותי.

זהבה גלאון: זה לא מובן מאליו.

זהבה גלאון: אמרת בצדק – אנחנו ערים לזה שאנשים לוקחים עוד ועוד הלוואות, גם הבנקים, גם חברות האשראי וכל מיני גופים מלווים אחרים.

זהבה גלאון: הם דוחפים הלוואות לאנשים.

זהבה גלאון: תמיד אומרים: מה זה "דוחפים"?

זהבה גלאון: לאנשים אין שיקול דעת?

זהבה גלאון: הם לא מבינים?

זהבה גלאון: אנשים תמיד בונים על זה, ניקח עכשיו, נשלם בהמשך ומגלגלים את זה.

זהבה גלאון: אם נצליח להחזיר את ההלוואה, המשמעות היא שנצטרך לשלם ריבית גבוהה.

זהבה גלאון: אם לא נצליח להחזיר את ההלוואה, אז נשלם קנסות והוצאות משפטיות וכל מיני עיקולים והוצאה לפועל.

זהבה גלאון: יש גוף אחד שירוויח בכל מקרה, אלה יהיו הבנקים, הבנקים והחברות.

זהבה גלאון: אני בעצמי מקבלת גם לפלאפון וגם כל ההודעות הקוליות האלה, אנחנו כל היום שומעים – זה חלק מהדבר שאנשים נחשפים אליו.

זהבה גלאון: כל הזמן מוכרים לך הלוואות, וכשמוכרים לך הלוואות לא בדיוק מסבירים לך את האותיות הקטנות, לא מספרים להם כמה זה מסוכן אם הם לא יחזירו אותן.

זהבה גלאון: והדבר שמטריד אותי שלא תמיד גם בודקים את יכולת ההחזר של הלווים, לא בודקים אותה מראש.

זהבה גלאון: שני תיקונים קטנים ולא קטנים, משמעותיים, רק לצורך ההצגה.

זהבה גלאון: החוב הכולל של משקי בית בשנה שעברה, אני מדברת על 2015, הגיע ל-475 מיליארדי שקלים.

זהבה גלאון: זה מספר עצום, עצום, עצום.

זהבה גלאון: יש לי כאן נתון של פעמונים שמחצית מהישראלים נחנקים תחת מינוס תמידי, לוקחים הלוואות על הלוואות, ואז מסתבכים.

זהבה גלאון: אני מנסה למצוא את הנתון.

זהבה גלאון: ארגון פעמונים מסר שבשנה שעברה פנו אליו 30,000 איש, ובעזרת סיוע מהם הם שיפרו את מה שיכלו מבחינת פריסת חובות וההתנהלות הכלכלית שלהם.

זהבה גלאון: מנתון שלהם, הם בטח יפרטו, מספר הצעירים שפנה לארגון עלה מ-36% ל-40%.

זהבה גלאון: זה נתון מאוד-מאוד גבוה.

זהבה גלאון: אני לא רוצה להקל באחריות של הלקוחות.

זהבה גלאון: גם ללקוחות יש אחריות כמובן, אבל אני חושבת שהאחריות הגדולה יותר היא של הבנקים.

זהבה גלאון: הם עושים שיווק אגרסיבי, הם מפרסמים פרסומות להלוואות, וזה אפקטיבי מבחינת הבנקים, זה מביא לגידול ניכר בשיעור ההלוואות שנלקחות.

זהבה גלאון: לכן ההצעה שלי, ובזה אני מסיימת – ההצעה שלי קובעת שצריך לחייב צירוף אזהרה לכל פרסומת של הלוואות, שתבהיר מה הסכנות שעומדות בפני מי - - -

יעקב פרי: את יכולה להגיד גם, חברת הכנסת גלאון, מה הנוסח שאתם מציעים?

יעקב פרי: לי כתוב "אי עמידה בפירעון ההלוואה עלול לגרור חיוב בריבית פיגורים ונקיטת הליכי הוצאה לפועל".

זהבה גלאון: זה מה שאני כתבתי, אבל עוד לא הספקתי לעקוב אחרי ההצעה - - -

יעקב פרי: אנחנו נקרא את זה.

<אתי בנדלר: זה דווקא הנוסח שהציעה הממשלה.

זהבה גלאון: אני מסיימת.

זהבה גלאון: הלוואות זה דבר חשוב, הבעיה שהאופן האגרסיבי שבו הבנקים והחברות דוחפים לנו אותן, גם מסכנים את הלווים אבל גם מסכנים את המשק כלו.

זהבה גלאון: אני מודה שעוד לא הספקתי לראות - - -

יעקב פרי: אז תסתכלי.

זהבה גלאון: תוך כדי תנועה אנחנו נסתכל.

יעקב פרי: חבר הכנסת חאג' יחיא, אתה רוצה לומר משהו לפני שאני פותח את רשות הדיבור?

עבד אל חכים חאג' יחיא: אם אנחנו כבר מדברים על הלוואות והגבלות, רציתי לקחת בחשבון את הדברים, לחדד את עניין העונשים ודברים שקשורים להלוואות, שהן מכת מדינה, שזה הלוואות בשוק האפור.

עבד אל חכים חאג' יחיא: זו הסכנה יותר מאשר אנשים רשמיים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: הסכנה היא שם.

יעקב פרי: אני לא מקל ראש בבעיה, אני רק לא בטוח שהתשובה תינתן פה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: גם אני לא כל-כך בטוח, אבל אני רוצה להעלות את הנקודה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: מי שלא יודע, ההלוואות בשוק האפור מגיעות לכ-15% חודשי.

יעקב פרי: 15% מכלל ההלוואות?

עבד אל חכים חאג' יחיא: לא.

עבד אל חכים חאג' יחיא: ריבית על ההלוואה – 15% חודשי.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אנשים הולכים לשם.

עבד אל חכים חאג' יחיא: רובם לא מגיעים לבתי המשפט, ומגיעים עם האקדחים לראשים של האנשים שמקבלים את ההלוואות.

יעקב פרי: תודה רבה, חבר הכנסת חאג' יחיא, זה בהחלט חשוב שנעלה את זה.

יעקב פרי: אני בספק, כמו שאמרתי, אם הצעת החוק הזאת תוכל לפתור או להיות בכיוון, אבל הנושא חשוב.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני חושב שהנושא הזה צריך לעלות מהוועדה.

יעקב פרי: אוריאל לדרברג, מנכ"ל פעמונים.

יעקב פרי: אולי תגיד לנו במשפט אחד מה זה פעמונים, לאלה שפחות מכירים.

<אוריאל לדרברג: פעמונים היא עמותה שמתעסקת יותר מעשור בהדרכה ובליווי משפחות בהתנהלות הכלכלית, רצף של שירותים לכלל האוכלוסייה בארץ, מפעילים אלפי מתנדבים ושכירים מקצועיים לתת את המענים בליווי פרטני, הרצאות, סדנאות, שיקום משפחות וגם עבודה של מניעה, הדרכה וחינוך צעירים, מבוגרים וכלל האוכלוסייה.

יעקב פרי: תודה.

יעקב פרי: בבקשה.

<אוריאל לדרברג: אני רוצה להודות גם למגישת החוק, חברת הכנסת זהבה גלאון, ולשאר המצטרפים וגם לוועדת השרים שעשתה את התיקונים ואישרה את ההצעה.

<אוריאל לדרברג: הנושא של ההלוואות, צריך לקחת אותו בפרופורציות.

<אוריאל לדרברג: בסוף להלוואות יש גם ערך חיובי וחשוב – ביהדות יש אפילו ערך גדול לתת הלוואה, יש מצווה לתת הלוואה, "אם כסף תלוה את עמי", ויש אפילו איסורים על הנושא של ריבית וכל מיני דברים כאלה, וזה ממש חלק מגמילות החסדים מעבר להתנהלות הכלכלית, המשקית, העסקית, שבה אשראי הוא חלק מרכזי מהתנהלות תקינה.

<אוריאל לדרברג: גם במחשבה שלנו כארגון פעמונים אין ביקורת או אמירה קטגורית נגד הלוואות באופן גורף.

<אוריאל לדרברג: הלוואות הן טובות, אלא מה, צריכים לדעת מתי הן טובות ובאיזה אופן הן ניתנות.

יעקב פרי: הלוואות הן טובות אם יש לך כסף להחזיר; הן אינן טובות, כאשר אין לך כסף להחזיר.

<אוריאל לדרברג: יפה מאוד, זאת הנקודה.

<אוריאל לדרברג: יכול להיות שאם יש סיכוי בעתיד שיהיה לך, כלומר, הלוואה עסקית על בסיס מסוים, שבו באמת יש סיכוי – עכשיו אין לך ובעתיד יהיה, בשביל זה נועדה ההלוואה, וצריכים לעודד ולא לפגוע במתן הלוואות גם לאלה שממודרים מאשראי היום וחסר להם.

<אוריאל לדרברג: יש גם אוכלוסייה כזאת, וכמובן שהלוואה לפעמים מחיה, ובוודאי כמו שאמרתי בכל מה שקשור לנושא העסקי.

<אוריאל לדרברג: אבל יש בעיה שמשתמשים, כמו בנושאים אחרים, במענה נכון לדבר אחד בדברים אחרים.

<אוריאל לדרברג: כאשר אין כסף ולא יהיה כסף, זה לא בהכרח הלוואה, כי ההלוואה גורמת לדחות את הפתרון ולאשליה, היא נותנת ללוקח ההלוואה תחושה שיש לו כסף.

<אוריאל לדרברג: בבנק, בתדפיס, היה לו מינוס, היה לו אדום, הוא לקח הלוואה, פתאום נהיה לו פלוס, פתאום הוא רואה שיש לו כסף, התחושה שלו, התחושה המשכרת – יש לי כסף, אפשרו לי לקחת כסף.

<אוריאל לדרברג: יותר מזה, בא הבנק והציע לי, גם אם אני לא צריך.

<אוריאל לדרברג: הוא הציע לי, אז אם הוא הציע לי, כלומר, אני ראוי, וההלוואות האלה שמציעים לך, אתה לוקח, מניסיון לוקחים עוד הלוואה ועוד הלוואה, ובשביל להחזיר הלוואה צריך לקחת עוד הלוואה, ומשפחות רבות מסתבכות, מתגלגלות בכדור השלג שלהן והן לא ידעו בכלל למה הן נכנסות.

יעקב פרי: אוריאל, אני שונא לקטוע אותך, אתה אומר דברי טעם ללא ספק.

יעקב פרי: רק אם לא קשה לך, קצר.

<אוריאל לדרברג: אני מקצר.

<אוריאל לדרברג: ההצעה הזאת, כדבריך, היושב-ראש, לא באה לפתור את כל הבעיה, אלא באה לשים זרקור על חלק מהפתרון של הבעיה.

<אוריאל לדרברג: לעודד ולחזק ממד אחד.

<אוריאל לדרברג: בגילוי הנאות שבו מחויבים נותני האשראי, נותני ההלוואות, יעשו גילוי נאות רחב יותר בשפה שגם צרכן ולוקח הלוואה יוכלו להבין ולהימנע מטעויות.

<אוריאל לדרברג: וזו המטרה.

יעקב פרי: אני מאוד מודה לך, מנכ"ל ארגון פעמונים.

<אוריאל לדרברג: תודה רבה.

יעקב פרי: ואנחנו עוברים לרן מלמד, סמנכ"ל עמותת ידיד.

<רן מלמד: תודה.

<רן מלמד: קודם כול, אני בהחלט מצטרף לדברים שאוריאל אמר, אני חושב שזאת הצעת חוק חשובה.

<רן מלמד: היא צריכה לדעתי להיות חלק מסדרת חוקים שיבואו להגן על הצרכן או על משק הבית, כשירצה לקחת או שינסו לתת לו הלוואה, כחלק ממהלך הרבה יותר גדול של הקמה סוף-סוף של גוף צרכני פיננסי או גוף מפקח ששומר על זכויות הצרכנים, ואני לא מדבר על החוק של יואל בריס על גופים פיננסיים, שלמרות כל האמירות הוא לא גוף שישמור על הזכויות של הצרכנים.

<רן מלמד: יש לי קצת הערות לניסוח, אבל אני חושב שזו הצעת חוק חשובה, וחשוב שהיא תעבור.

יעקב פרי: אני מאוד מודה לך.

יעקב פרי: בצלאל לבנה, דירקטור מימון ישיר.

יעקב פרי: בבקשה.

<בצלאל לבנה: כוונת המחוקק ברורה, ואני חושב שבמידה מסוימת היא גם מבורכת.

<בצלאל לבנה: הבעיה היא בצורה שבה - - -

יעקב פרי: למה במידה מסוימת?

<בצלאל לבנה: אני אסביר.

<בצלאל לבנה: התוצאה של החוק בשונה מהכוונה שלו תביא מצב של מתן יתרון יחסי מובהק לבנקים על פני המתחרים, שהם השוק החוץ בנקאי – אני לא מדבר על השוק האפור – גופים כמו מימון ישיר, גופים מוסדיים וכן הלאה.

<בצלאל לבנה: מדוע?

<בצלאל לבנה: הבנקים מציעים הלוואות ללקוחותיהם.

<בצלאל לבנה: זאת אומרת, יש להם כבר בסיס לקוחות קיים, והם פונים ללקוחות שלהם ומציעים להם הלוואות.

<בצלאל לבנה: הם לא עושים את זה בשום פנים במדיה הציבורית, לא בטלוויזיה, לא ברדיו ולא בעיתונים.

יעקב פרי: בצלאל, סליחה שאני קוטע אותך.

יעקב פרי: זה לא מדויק.

יעקב פרי: יש הרבה בנקים שמציעים הלוואות גם לא ללקוחותיהם.

<בצלאל לבנה: בנקים קטנים.

<בצלאל לבנה: אנחנו מדברים על בנק לאומי ובנק הפועלים.

יעקב פרי: הבנקים הגדולים.

<בצלאל לבנה: נכון.

<בצלאל לבנה: החוק הזה ייצר יתרון יחסי מובהק ואולי אפילו ימנע מהגופים האחרים לפעול.

<בצלאל לבנה: מדוע?

<בצלאל לבנה: משום שהבנקים הגדולים פונים לבסיס הלקוחות שלהם, הם לא עושים שום פרסום, יש להם פנייה ישירה ומציעים להם.

<בצלאל לבנה: אנחנו, שאין לנו בסיס לקוחות או בנק ירושלים - - -

זהבה גלאון: סליחה, את מי אתה מייצג?

<בצלאל לבנה: מימון ישיר.

<בצלאל לבנה: הבנקים הקטנים כמו בנק ירושלים נאלצים לפנות.

<בצלאל לבנה: מסר מהסוג הזה, כשאתה צריך להגיד ברדיו או לשים בטלוויזיה בשקופית וכדומה, א', הוא מייקר את העלויות בצורה בלתי רגילה, זאת אומרת, שאותן נגלגל בסופו של דבר לצערי הרב על הלקוחות, או שזה הופך את זה כמעט לבלתי אפשרי.

<בצלאל לבנה: זו הצעה להלוואה עם הפחדה של הלקוח.

<בצלאל לבנה: זה שונה מאשר מה שקיים בבנקים.

<בצלאל לבנה: לכן בצורה הזאת של החוק יש משהו בניגוד לכוונה שלכם.

יעקב פרי: אני לא יודע אם בניגוד לכוונה, אתה חושב שהתוצאה - - -

<בצלאל לבנה: התוצאה תהיה שונה מהכוונה.

יעקב פרי: זו דעתך.

<בצלאל לבנה: היא תגרום לזה שאו שאנחנו נתקשה לפרסם, או שאנחנו נפרסם ונגלגל את זה על הלקוחות וזה ייצור יתרון יחסי מובהק לבנקים הגדולים, כשאני חושב שלא זאת היתה הכוונה.

<בצלאל לבנה: יש לי כמה הצעות, אולי חלופות - - -

יעקב פרי: תיתן אותן בקיצור.

<בצלאל לבנה: בקיצור רב.

<בצלאל לבנה: עומד לקום מפקח על שירותים פיננסיים, על גופים חוץ בנקאיים.

<בצלאל לבנה: אני רוצה להציע שבמקום לעשות בכל פעם תיקונים או חוקים שיש להם התייחסות והשלכות לכל הנושא הזה של אשראי חוץ בנקאי, תנו למפקח הזה לשבת עם הגופים הרלוונטיים, לבחון את זה לעומק, לראות את הנחיצות של העניין הזה, לראות איך צריך לעשות את הדבר הזה בדרך מיטבית, אולי לא בדרך כזאת, אולי בדרך אחרת.

<בצלאל לבנה: בואו נעביר את זה לשם, והגוף הזה שהוא גוף מוסמך, יחד עם הפיקוח על הבנקים, ישבו ויגישו הצעה מסודרת לנושא הזה.

<בצלאל לבנה: החלופה האחרונה, לחילופי חילופין, אם לא נצליח לשכנע - - -

יעקב פרי: אני כבר אומר לך שיהיה לך קשה.

<בצלאל לבנה: אני חש את זה, לכן אני מציע את החלופה הזאת, למרות שלא הייתי מציע אותה אחרת.

<בצלאל לבנה: אני מציע לצמצם את המשפט הזה למינימום שבמינימום, שגם משרת את כוונת המחוקק וגם לא מכביד ומעיק עלינו.

<בצלאל לבנה: ההצעה שאני מציע זה "אי-עמידה בפירעון הלוואה עלול להביא להליכים משפטיים".

<בצלאל לבנה: זהו, לא צריך הוצאה לפועל וריבית פיגורים וכדומה, שהופך את זה לטקסט שהוא יותר גדול מהפרסומת עצמה.

<בצלאל לבנה: דבר אחרון, הייתי שנים רבות מתנדב בפעמונים, אז אני מדבר מכמה פוזיציות.

יעקב פרי: יפה.

יעקב פרי: זה בשביל לסגור את המעגל.

יעקב פרי: תודה רבה, מר לבנה.

יעקב פרי: אייל אלחיאני, מנכ"ל טריא.

<אייל אלחיאני: טריא היא חברת הלוואות ה-P2P הגדולה בישראל.

<אייל אלחיאני: אנחנו משקיעים את כל תקציב השיווק שלנו בהסבר למה לא לקחת אשראי, דווקא בתור חברת הלוואות.

<אייל אלחיאני: מה שאנחנו מציעים – הגשנו נייר לפני בערך שבוע לוועדה, אנחנו לא רואים אותו, אז אני רק רוצה לוודא שקיבלתם - - -

<אתי בנדלר: הוא הועבר לכל חברי הכנסת.

<אייל אלחיאני: המדינה לדעתנו צריכה לאסור באופן גורף, בכלל, פרסום ודחיפה של הלוואות.

יעקב פרי: קודם כול, הנייר הועבר לכל חברי הכנסת, לא התעלמנו חס וחלילה.

יעקב פרי: דבר שני, את המשפט האחרון תגיד שוב, לא שמעתי.

<אייל אלחיאני: אנחנו חושבים שהמדינה צריכה לאסור באופן גורף פרסום ודחיפה של הלוואות.

<אייל אלחיאני: גם אזהרות שיש על סיגריות וכל מיני דברים כאלה לא בטוח שזה עוזר.

יעקב פרי: אני יכול להגיד לך שבמקרה שלי זה לא עוזר, אבל אני לא יכול לדבר בשם כל הציבור.

<אייל אלחיאני: אתה מחליף את האזהרה לפי מה שמתאים.

<אייל אלחיאני: הרעיון הוא שאם אפשר שהמדינה, או דרך אתר של משרד האוצר, או כל אתר אובייקטיבי, באופן שקוף, ברור, שמסביר את הכול, תוכל להנגיש את חלופות האשראי ולא לאפשר דחיפה של הלוואות בכל צורה שהיא.

<אייל אלחיאני: זה לא משנה אם זה על-ידי המדיה או על-ידי כל מיני שלוחות של הבנקים, מסרונים וכל פרסום או דחיפת הלוואות באופן יזום.

<אייל אלחיאני: אנחנו מהצד שלנו, כטריא, רואים הרבה מאוד לווים שמגיעים אחרי שדחפו אותם להרבה מאוד הלוואות, ואני מתחבר מאוד למה שאוריאל אמר, בטח למה שרן אמר, הדבר הזה הוא רעה חולה שמדרדרת אנשים למצב מאוד קשה, והם מתפתים.

<אייל אלחיאני: עובדה שהם מתפתים לקחת הלוואה בכל מחיר על המינוס בבנק ועד כל החלופות שמגיעות גם לשוק האפור.

יעקב פרי: אני מאוד מודה לך.

יעקב פרי: שמענו פה את שני הקצוות, כך שזה נותן לנו שפיל לרוץ באמצע.

יעקב פרי: טל נד"ב, יועץ משפטי איגוד הבנקים.

יעקב פרי: בבקשה.

<טל נד"ב: תודה, אדוני.

<טל נד"ב: אני רוצה רק לפתוח אם אפשר בנתון אחד פשוט, שהוא לא נתון שלנו, זה נתון שלקוח מתוך דוח המפקחת על הבנקים שפורסם לפני כשבועיים.

<טל נד"ב: הדוח הזה, שמסתמך על מחקר של הפיקוח על הבנקים, אומר ששיעור האשראי הפגום, אשראי שיש קשיים להחזרתו בישראל הוא 1.9% מתוך כלל האשראי, כשהממוצע העולמי הוא 3.1%.

<טל נד"ב: כשיורדים למשקי הבית האחוז עוד יותר נמוך, הוא 0.66%.

יעקב פרי: יש פה בעיה של הגדרה או של הבנה מה זה אשראי פגום.

<טל נד"ב: בנק ישראל יכול בוודאי להרחיב בנקודה הזאת.

יעקב פרי: אני לא רוצה את בנק ישראל, אני רוצה שתסביר מה זה משרת את הטיעון שלך.

<טל נד"ב: אני אסביר.

<טל נד"ב: אני רוצה לומר שהחזר חובות בישראל נמצא במקום טוב לעומת העולם אל מול הטענה שעומדת בבסיס הצעת החוק.

<טל נד"ב: הצעת החוק באה ממקום טוב, אין ויכוח, היא באה ממקום טוב וגם מקום ראוי.

<טל נד"ב: למרות שאנחנו לא מסכימים לה היא באה ממקום טוב וראוי.

<טל נד"ב: עומדת בבסיס ההצעה ההנחה שאנשים בישראל נאנקים, נחנקים תחת החובות, ויש ודאי אנשים שבאמת קשה להם, אני בטוח, אבל כמו שאמר חברי, מנכ"ל פעמונים, וגם רן מלמד, הלוואות הן גם דבר חיובי בסך-הכול, ורוב הציבור בישראל מחזיר חובות, לכן אחוז האשראי הפגום בישראל נמוך מאשר המקובל בעולם.

<טל נד"ב: הוא גם נובע מניהול נכון של הגופים הפיננסיים, שלא נותנים הלוואות לכל אחד, וגם ממוסר תשלומים גבוה של אזרחי המדינה.

יעקב פרי: מדוע אתם מתנגדים?

יעקב פרי: מה אתם חוששים שיהיו ההשלכות של האזהרה הזאת?

<טל נד"ב: אני אסביר, אדוני, למה אנחנו מתנגדים.

<טל נד"ב: יותר נכון, לא תומכים.

<טל נד"ב: אולי מתנגדים זו נשמעת מילה קשה מדי.

יעקב פרי: הצלחנו קצת לרכך.

<טל נד"ב: אמרתי מלכתחילה שאני בטוח שחברת הכנסת גלאון, שאני מאוד מעריך, באה ממקום טוב, אין ויכוח בכלל, אין שאלה.

<טל נד"ב: אפשר לקבוע מחר שבכל סוכנות למכירת רכב, יהיה שלט גדול: אדוני או גברתי, דעו לכם, נהיגה לא נכונה עלולה לגרום לתאונות.

<טל נד"ב: למה אין את זה?

<טל נד"ב: למה כשבאים לרבנות להתחתן אין שלט: זהירות, נישואים לא מאושרים יגיעו לגירושים חס וחלילה?

<טל נד"ב: אפשר להזהיר על הרבה דברים.

יעקב פרי: לזה אני לא יכול להתייחס.

יעקב פרי: אתה מביא אותי לניגוד עניינים.

<טל נד"ב: דיברתי באופן כללי.

<טל נד"ב: אני דווקא מתחבר לחברי מפעמונים, ארגון מבורך ומשובח, שאומר שהלוואה בסך-הכול זה מוצר חיובי, עוזרת לכולנו לפתח עסק, לעשות בר-מצוה, ברית לילד, חתונה.

<טל נד"ב: פה צובעים את המוצר הזה באור שלילי, שמים עליו תווית מסוכנת – דע לך, אם לא תחזיר – הרי הלוואות צריך להחזיר, מי לא יודע – שמים על המוצר הזה תווית שלילית.

<טל נד"ב: צריכים להבדיל בין מוצר שהוא מסוכן, כמו סיגריה, באמת הוא מוצר מסוכן, למרות זאת אנשים משתמשים בו, לבין מוצר שהוא לא מסוכן, אבל שימוש בו יכול להיות מסוכן.

<טל נד"ב: הלוואה היא מוצר לא מסוכן.

<טל נד"ב: אם אנשים לא ישתמשו בה בשום שכל, היא תהיה מסוכנת.

<טל נד"ב: העובדה היא שבישראל גם המרווחים, גם הריביות, גם החזר החובות, גם המינוף של תושבי המדינה, כולל הלוואות לדיור, הוא נמוך ממה שמקובל בעולם, בלי הלוואות לדיור הוא דומה למקובל בעולם.

<טל נד"ב: לנו יש מפקח על הבנקים שמכביד עלינו את עולו בהוראות ובהנחיות איך לנהל את האשראי, והוא עושה את זה בצורה בהחלט מאוד נרחבת.

<טל נד"ב: הצעת החוק הזאת צובעת מוצר טוב באור שלילי, ולכן אנחנו חושבים שהיא מיותרת.

<קריאות: - - -

<רן מלמד: אני רוצה להתייחס למה שהם אמרו.

יעקב פרי: רבותי, אני אתן לכל מי שירצה, ובתנאי שזה יהיה מסודר.

<רן מלמד: אני רוצה להתייחס לדברים שנאמרו פה, כי חשוב לשים את העובדות על השולחן.

<רן מלמד: יש היום פרסומים רבים של בתי השקעות וגופים פיננסיים, כשבסוף כל פרסומת יש משפט קצר במהירות הבזק שמחריג או מסייג את החובה של בית ההשקעות או מדבר על האחריות של הלוקח כדי שהוא ידע איזו סכנה יכולה להיות בדרכו אם הוא הולך להתחבר או לשים את כספו באותו בית השקעות, ואני חושב שהצעת החוק הזאת בדיוק באותו סגנון, ולכן היא טובה.

<רן מלמד: אני מסכים על הניסוח של הוצאה לפועל, אולי הייתי משנה את המילה למשהו אחר - - -

יעקב פרי: למה?

<רן מלמד: הליכים משפטיים נשמע לי יותר נכון בהקשר הזה מאשר הוצאה לפועל.

<רן מלמד: זה כבר לנוסח ההקראה.

יעקב פרי: עוד מעט נקריא ונשמע גם את היועצת המשפטית של הוועדה, ואני מניח שנגיע לכלל הסכמה.

יעקב פרי: עוד מישהו?

<בצלאל לבנה: רק עוד מילה אחת.

יעקב פרי: בבקשה, בצלאל.

<בצלאל לבנה: לדעתי הטריגר להצעת החוק הזאת היתה הסתכלות על השוק האפור.

זהבה גלאון: לא.

זהבה גלאון: ממש לא.

<בצלאל לבנה: כן, אבל - - -

זהבה גלאון: לא.

זהבה גלאון: על תגיד לי "כן".

זהבה גלאון: אני אומרת לך "לא".

זהבה גלאון: אני ניסחתי את הצעת החוק.

<בצלאל לבנה: אז זה לא היה הטריגר.

<בצלאל לבנה: מה שאמר כאן נציג איגוד הבנקים, השוק הממוסד, שזה הבנקים וגופים כמונו, אנחנו בוחנים את הלקוחות היטב-היטב לפני שאנחנו נותנים להם את ההלוואה, ולא בכדי רמת שיעור הנזקים שמדובר כאן היא פחות מאחוז.

<בצלאל לבנה: זה גם האינטרס שלנו לקבל את הכסף חזרה, אנחנו לא מעוניינים לשלוח אותו על פני המים ואולי פעם הוא יחזור או לא יחזור.

<בצלאל לבנה: יש אינטרס זהה בינינו לבין הלקוח.

<בצלאל לבנה: לכן אזהרות מהסוג הזה הן באמת לאותם לקוחות שבסופו של יום לא קיבלו אצלנו, לא קיבלו בבנקים, הלכו לשוק האפור, שם אולי צריך לשים שלטים גדולים בכניסה למין גוף כזה שמעמיד הלוואות בשוק האפור, אם בכלל מותר לו להיות קיים, לגוף הזה.

יעקב פרי: תודה, בצלאל.

יעקב פרי: חברת הכנסת גלאון, בבקשה.

זהבה גלאון: אני רוצה ברשותך, אדוני, להתייחס לכל ההערות שנשמעו כאן.

זהבה גלאון: רשמתי את מרבית הדברים.

זהבה גלאון: קודם כול, אני לא חולקת על זה שהלוואות זה דבר חיובי וחשוב.

זהבה גלאון: אף אחד לא מתנגד למתן הלוואות.

זהבה גלאון: זו לא נקודת המוצא שלנו.

זהבה גלאון: אנחנו רוצים שאנשים יהיו מודעים מצד אחד לאשראי כמובן, מצד שני לסיכונים.

זהבה גלאון: אנחנו מדברים על מודעות לסיכונים.

זהבה גלאון: ולכן אני חושבת שההצעה שהוצעה כאן היא הצעה מאוזנת.

זהבה גלאון: יש פה אנשים שיש להם אינטרס או מייצגים גופים שיש להם אינטרס, ואני יכולה להבין את החששות, אני לא הולכת עם ראש בקיר, אבל אני רוצה להגיב לכמה דברים שנאמרו כאן.

זהבה גלאון: קודם כול, נאמר כאן שהאחריות על המפרסמים.

זהבה גלאון: האחריות על המפרסמים ומה פתאום אתם באים.

זהבה גלאון: האחריות של המפרסמים זה קודם כול למצוא את הדרך להכניס את האינפורמציה החשובה ולא רק את הדיס-אינפורמציה.

זהבה גלאון: הפרסומות שאנחנו שומעים, גם ברדיו וגם במקומות אחרים, יש פרסומות מאוד-מאוד נוצצות, כמה זה נוצץ לקחת הלוואות, אז כל הזמן רק מפרסמים את האינפורמציה הזאת, מעלימים את הסכנות, ואני חושבת שחשוב שידעו מה הסכנות.

זהבה גלאון: אני בניגוד לחברי חושבת שלדברים האלה יש השפעה.

זהבה גלאון: גם אם זה לא נראה בטווח המידי.

זהבה גלאון: תיכף אני אגיד מה זה מוצר, האם סיגריה זה מוצר והלוואה זה לא מוצר ומה נחשב מסוכן או לא מסוכן.

זהבה גלאון: יש עניין של הפנמה ויש עניין של תהליך, וכשכל המערכת נערכת להפנמה, הדבר הזה משפיע בסוף גם על הלווה, וגם המערכת לומדת לדעת שהיא צריכה לפעול בהתאם.

זהבה גלאון: אומר נציג הבנקים שהבנקים לא תומכים במין הגדרה כזאת.

זהבה גלאון: דיברת על נתוני המקרו.

זהבה גלאון: זה שנתוני המקרו מראים שההחזרים טובים, מה זה משנה בכלל?

זהבה גלאון: אני מדברת על פגיעה בקבוצות המוחלשות ביותר, לא לאלה שהולכים לשוק האפור, אני לא נוגעת בהם.

זהבה גלאון: אני מדברת על אלה שמקבלים הלוואה באופן מסודר, בין אם זה מהבנקים ובין אם זה מהחברות החוץ בנקאיות.

זהבה גלאון: הם נמצאים בקבוצות המוחלשות יותר, ובסוף הם אלה שנפגעים מלקיחת ההלוואות, ודוחפים אותם לקחת הלוואות.

זהבה גלאון: זה שרוב הציבור מחזיר חובות, אני חושבת שזה נכון, לפחות לפי הנתונים שנשמעו כאן.

זהבה גלאון: מה זה משנה.

זהבה גלאון: אנחנו רוצים למנוע פגיעה באותן קבוצות ש"מתפתות", נקרא לזה כך, לקחת הלוואות בגלל מצוקה, ובגלל זה נתוני המקרו ממש לא חשובים.

זהבה גלאון: אני שומעת את העמדות של הגופים החוץ בנקאיים והבנקאיים כאילו שמדברים כאן על משהו ניטרלי.

זהבה גלאון: הם מציגים כאן איזו מציאות ניטרלית, ואנחנו אלה שמבקשים עכשיו להצר את צעדיהם.

זהבה גלאון: המציאות היא לא ניטרלית, ויש כאן אינטרסים, אינטרסים כספיים גדולים.

זהבה גלאון: האם הגופים החוץ בנקאיים ייפגעו לעומת הגופים הבנקאיים, אני לא יודעת.

זהבה גלאון: יש כאן גופים שמשווקים באופן אגרסיבי הלוואות.

זהבה גלאון: אני בניגוד לאייל אלחיאני שאמר בכלל לא לתת הלוואות, אני מתנגדת לזה.

<אייל אלחיאני: לא.

<אייל אלחיאני: לתת הלוואות, אנחנו נותנים הלוואות.

<אייל אלחיאני: אמרנו לא לפרסם הלוואות בדחיפה.

זהבה גלאון: לא.

זהבה גלאון: אני חושבת שאפשר לפרסם הלוואות, זה נשמע לי בסדר, וצריך לתת הלוואות, אבל אנשים צריכים להיות מודעים לסיכונים שבלקיחת ההלוואות האלה.

יעקב פרי: תודה.

זהבה גלאון: משפט אחרון.

זהבה גלאון: ראיתי את ההצעות שהוצעו כאן, ואני תומכת בהן.

זהבה גלאון: זה קצת נראה לי מנוסח אקדמי, אבל תיכף אני אשמע את היועצת המשפטית.

זהבה גלאון: אני בעד הוצאה לפועל, אני חושבת שזה דברים חשובים, אנשים צריכים לדעת מה המשמעות של זה, ונתקדם.

<בצלאל לבנה: אני יודע שזה לא מקובל, אבל עלה לי טריגר מהדברים ממה שנאמר פה.

יעקב פרי: בצלאל.

<בצלאל לבנה: אני רק אשלים משפט.

יעקב פרי: משפט אחד.

<בצלאל לבנה: יש לי הצעה.

<בצלאל לבנה: במקום לשים את ההודעה הזאת בפרסום – הרי כל תהליך ההלוואה לא נגמר בפרסום, זה לא כמו קניית סיגריות שראיתי פרסומת, הלכתי וקניתי – הרי יש אינטראקציה שלמה בין נותן ההלוואה למקבל ההלוואה, יש דיאלוג טלפוני, יש חתימה על חוזה.

<בצלאל לבנה: להכניס את האזהרה הזאת לתוך הסכם ההלוואה, לפני שהלקוח חותם עליו, בתחתית ליד מקום החתימה, בסוף תהיה כתובה האזהרה הזאת.

זהבה גלאון: אין לזה ערך.

<בצלאל לבנה: למה?

<בצלאל לבנה: זה המקום הנכון לשים את זה.

זהבה גלאון: אין לזה ערך תודעתי, והאותיות הקטנות האלה לא רלוונטיות.

<קריאה: הוא כבר אחרי ההחלטה.

יעקב פרי: אני לא פותח לוויכוח.

יעקב פרי: זה לא לשון הצעת החוק, כי אחרת היינו מכניסים את זה לאותיות הקטנות.

יעקב פרי: חלק מההיגיון, כך אני קורא, שהלקוחות לא מרבים לקרוא את האותיות הקטנות.

זהבה גלאון: גם אני לא קוראת את האותיות הקטנות.

יעקב פרי: זה לא לשון ההצעה.

<בצלאל לבנה: הלקוחות האלה – תהיה אזהרה, לא תהיה אזהרה, הלקוחות המוחלשים יגיעו.

יעקב פרי: כן, גברתי.

יעקב פרי: משפט אחד, אני רוצה לעבור להקראה.

<ורדה לוסטהויז: אני מטריא, אני רוצה להבהיר את העמדה שלנו אם אפשר.

<ורדה לוסטהויז: אנחנו לא נגד פרסומת באופן כללי.

<ורדה לוסטהויז: במכתב הבחנו בין דחיפה יזומה, כמו למשל במסרונים.

<ורדה לוסטהויז: אני אישית חושבת שלהעביר ללקוח מסרון, לכל אחד באופן יזום – צריך לאסור את זה לגמרי.

<ורדה לוסטהויז: אני לא חושבת שזה ראוי.

<ורדה לוסטהויז: רוב המדינות בעולם מסדירות באופן פרטני, מדוקדק את נושא הפרסום.

<ורדה לוסטהויז: יש את זה באיחוד האירופי, יש באנגליה, יש באוסטרליה, יש בכל העולם הנחיות מאוד מדויקות מה מותר לפרסם ואיך מפרסמים אשראי.

<ורדה לוסטהויז: אני מתחברת למה שאמר טל.

<ורדה לוסטהויז: אותו דבר מיילים, בדחיפה – הייתי אוסרת את זה.

<ורדה לוסטהויז: אין לזה שום סיבה וטעם.

יעקב פרי: תודה רבה לך.

יעקב פרי: מי מקריא?

<אתי בנדלר: ברשותך, אדוני היושב-ראש, לפני ההקראה אני מבקשת להעיר הערה.

<אתי בנדלר: זה דווקא מתקשר לדבריה האחרונים של הגברת לוסטהויז.

<אתי בנדלר: קיים סעיף 30א בחוק התקשורת (בזק ושידורים), בז'רגון המקובל קוראים לו "דואר ספאם".

<אתי בנדלר: זה סעיף שאוסר על שיגור פרסומת מידי מפרסם באמצעות פקסימיליה, מערכת חיוב אוטומטי, הודעה אלקטרונית או הודעת מסר קצר, ללא קבלת הסכמה מפורשת של הלקוח, עם איזה סייג שיש להוראה הזאת.

<אתי בנדלר: חשוב לי מאוד להבהיר בהצעת החוק הנוכחית שהיא לא באה להתיר.

<אתי בנדלר: שאף אחד לא יראה בה הוראה מיוחדת המתירה משלוח פרסומות שאסורות לפי חוק התקשורת, אם מתקיימים התנאים שבהצעת החוק הזאת.

יעקב פרי: איך אנחנו מבטיחים את זה?

<אתי בנדלר: אני אביא את זה לידי ביטוי בנוסח, משהו כמו, וכאן אני כבר אקרא את הנוסח ברשותך.

יעקב פרי: קדימה.

יעקב פרי: נתחיל במלאכה.

יעקב פרי: מוחקים את "לקיחת"?

<אתי בנדלר: המדינה הציעה שתי אפשרויות.

<אתי בנדלר: כמובן עכשיו צריכים לדון בנוסח ההבהרה המוצעת.

<אתי בנדלר: אולי כדאי שמי שהציע את הנוסח הזה יסביר קודם מדוע הוא הציע את זה, ואז נוכל להתייחס.

<עודדה פרץ: אנחנו, הפיקוח על הבנקים, הצענו את זה.

<עודדה פרץ: יש פה שני שינויים: האחד, הרחבנו את הנוסח לא רק להלוואות, אלא לכל אשראי, ובאמת צריך בנוסח האזהרה להחליף את המילה "הלוואה" ב"אשראי".

<עודדה פרץ: והשני, שקיצרנו קצת את הנוסח - - -

יעקב פרי: אי עמידה בפירעון האשראי?

<אתי בנדלר: לא.

<אתי בנדלר: את זה לא הצעתם בנוסח האזהרה.

<עודדה פרץ: אני אומרת עכשיו.

<עודדה פרץ: תיקנו למעלה ופה שכחנו לתקן.

<אתי בנדלר: אשראי לא פורעים.

יעקב פרי: בהלוואה פורעים ולא באשראי.

זהבה גלאון: אשראי כולל בתוכו כל הלוואה?

<עודדה פרץ: ברור.

<עודדה פרץ: זה יותר רחב.

<אתי בנדלר: זה כולל למשל חריגה מותרת שיש לך במסגרת האשראי בחשבון הבנק.

<אתי בנדלר: בדרך כלל לא עושים פרסומת לאשראי, למסגרת אשראי.

<אתי בנדלר: השאלה למה עושים פרסומת.

<עודדה פרץ: צריכה להיות התאמה למעלה.

יעקב פרי: אני חושב שהלוואה זה עדיף מאשראי.

<עודדה פרץ: אז צריך להחזיר גם למעלה "הלוואה".

זהבה גלאון: תישארי בהלוואה.

<עודדה פרץ: "נטילת הלוואה על ידי הלקוח.

<עודדה פרץ: " דבר שני, קיצרנו את הנוסח של האזהרה, כדי שזה יהיה מאוזן, שאפשר יהיה בפרסומות ברדיו, בטלוויזיה, להגיד את זה בצורה קצרה.

<עודדה פרץ: אפשר לקצר את זה עוד יותר.

<עודדה פרץ: המסר שתהיה אזהרה.

יעקב פרי: תקראי את המשפט שאתם מציעים.

יעקב פרי: אנחנו רוצים לאשר את זה פה בהצבעה.

<עודדה פרץ: "אי עמידה בפירעון ההלוואה עלול לגרור חיוב בריבית פיגורים ונקיטת הליכי הוצאה לפועל.

<עודדה פרץ: " אם יש פה הצעות לקצר יותר או - - -

<בצלאל לבנה: ההצעה היתה נקיטת הליכים משפטיים.

<עודדה פרץ: אין לנו בעיה.

<בצלאל לבנה: אין לכם התנגדות.

יעקב פרי: במקום הוצאה לפועל?

<בצלאל לבנה: לא במקום "ריבית פיגורים ונקיטת הליכי הוצאה לפועל" – "עלולים לגרור הליכים משפטיים".

<אוריאל לדרברג: ריבית פיגורים זה חשוב מאוד.

<בצלאל לבנה: למה?

<אוריאל לדרברג: זה חלק מחוסר הידע של האנשים.

<בצלאל לבנה: מה זה "הליכים משפטיים"?

<בצלאל לבנה: זה לא מספיק מפחיד?

<אוריאל לדרברג: לא.

<אוריאל לדרברג: ריבית פיגורים זה לא חייב להיות עם הליך משפטי - - -

יעקב פרי: מר אוריאל.

יעקב פרי: אוריאל.

יעקב פרי: רן.

יעקב פרי: בצלאל.

יעקב פרי: להירגע.

זהבה גלאון: אני רוצה להציע שאולי נהפוך את הסדר.

זהבה גלאון: נקיטת הליכי הוצאה לפועל וחיוב בריבית פיגורים.

זהבה גלאון: מה אתם אומרים?

<עודדה פרץ: מבחינת הסדר זה הפוך.

זהבה גלאון: מה שמטריד אותי קצת בתיקונים כאן – אני לא בטוחה שאני יודעת לנסח את זה כמו שצריך, אבל זו אזהרה לא מספיק נהירה.

זהבה גלאון: אין כל-כך משמעות בהבדל בין הנוסח שלי לשלכם כמו עניין הבהירות.

זהבה גלאון: אני עכשיו רוצה לשמוע אזהרה, אז משהו לא נשמע לי.

יעקב פרי: לא מצלצל לך.

זהבה גלאון: לא מצלצל לי.

יעקב פרי: נראה.

יעקב פרי: אולי, רן.

יעקב פרי: יש לך פתרון?

<רן מלמד: אני רוצה להסביר את ההתנגדות שלי, ברשותך.

יעקב פרי: אל תסביר את ההתנגדות, תציע מה שתציע.

<רן מלמד: לא, אבל אני רוצה להסביר - - -

יעקב פרי: תיכנס מהחיוב, לא מהשלילה.

<רן מלמד: אני רוצה לחזור ולהגיד שאנחנו מדברים על אזהרה ולא על הפחדה, ויש הבדל גדול בין אזהרה להפחדה.

<רן מלמד: יש היום הרבה מאוד מקרים שבהם גופים שונים שולחים לאנשים מכתבים שאומרים: אם לא תשלם את מה שאנחנו חושבים שמגיע לנו ממך, ייפתחו נגדך הליכי הוצאה לפועל, ולא בטוח שבכלל אפשר לנהל הליכי הוצאה לפועל, כי צריכים לעשות דברים אחרים, כי השימוש במילים האלה מונע מהאדם להתגונן בהגנות שמגיעות לו.

<רן מלמד: לכן אני חושב שריבית פיגורים היא חשובה, המילים "הוצאות גבייה" חשוב שיופיעו פה, והליכים משפטיים, שכוללים אגב גם הוצאה לפועל, הם חשובים.

<רן מלמד: ולכן אני חושב שהנוסח צריך להיות "עלולים לגרור חיוב בריבית פיגורים, הוצאות גבייה ונקיטת הליכים משפטיים".

<רן מלמד: אני חושב שזאת אזהרה - - -

<בצלאל לבנה: זה נהיה מגילת העצמאות.

<בצלאל לבנה: ..

<רן מלמד: אני חושב שזאת אזהרה מספיק אפקטיבית וחזקה, אבל היא לא יורדת לרמה של הפחדה.

<בצלאל לבנה: כשגוף מפרסם ריבית פיגורים ללקוח שלא מבין, הרושם, לפחות אם זה לא מגוף בנקאי אלא גוף כמונו – בראש של הלקוח זה בטח שוק אפור שהולך לפוצץ אותו בריביות.

<בצלאל לבנה: "הליכים משפטיים" זה משפט כל-כך מובן, בדיוק כמו שלא הפחדה, אלא אזהרה.

יעקב פרי: בצלאל, אתה מתכוון במקום "ריבית פיגורים" - -

<בצלאל לבנה: ו"הוצאה לפועל".

יעקב פרי: - - ובמקום "הוצאה לפועל" רק הליכים משפטיים.

<אתי בנדלר: ריבית פיגורים זה לא הליכים משפטיים.

<רן מלמד: לכן אמרתי.

יעקב פרי: עוד מישהו רוצה הצעה?

<טל נד"ב: אני רוצה הצעה בנקודה אחרת, אדוני, אם אפשר.

יעקב פרי: לא.

יעקב פרי: אנחנו צריכים לסיים את הנקודה הזאת.

יעקב פרי: כשנגיע לנקודה אחרת, נטפל בה.

יעקב פרי: זהבה.

זהבה גלאון: אני מודה שאני מעדיפה שיישאר "הוצאה לפועל".

זהבה גלאון: אני חושבת שהנוסח הזה מאוזן, הוא לא מפחיד, הוא מתון, הוא סביר.

זהבה גלאון: אני כן חושבת שאנשים צריכים לדעת מה המשמעות של זה.

זהבה גלאון: אני לא רוצה ליפות את הסנקציה.

זהבה גלאון: אנחנו מציעים סנקציה.

זהבה גלאון: זו סנקציה.

<בצלאל לבנה: זו הפחדה.

זהבה גלאון: זו לא הפחדה.

יעקב פרי: לטעמך זה "אי-עמידה בפירעון ההלוואה עלול לגרור חיוב וריבית פיגורים ונקיטת הליכי הוצאה לפועל".

זהבה גלאון: כן, אני אוהבת את זה, אני חושבת שזה סביר.

יעקב פרי: מה אתה אומר, חבר הכנסת חאג' יחיא?

יעקב פרי: מקובל עליך?

עבד אל חכים חאג' יחיא: כן, מקובל עלי.

יעקב פרי: ובכן, אנחנו מצביעים על סעיף 1.

<אתי בנדלר: אני מבקשת לחזור שוב על הנוסח.

יעקב פרי: הנוסח הוא כך - - -

<טל נד"ב: אדוני, יש לי הצעה לפני זה, אם אפשר.

יעקב פרי: בבקשה.

<טל נד"ב: יש לי הצעה בנקודה אחרת.

<טל נד"ב: החוק מדבר על לקוח.

<טל נד"ב: לקוח לכאורה תופס מחברת טבע ועד הלקוח הקטן ביותר, מר כהן מחדרה.

<טל נד"ב: אני מציע לאבחן, כמו שכבר נעשה בחוק הבנקאות (שירות ללקוח).

<טל נד"ב: יש דברים מסוימים שמיוחדים רק למה שנקרא "לקוח פרטי ועסק קטן", ויש לזה הגדרה.

<טל נד"ב: אני מציע גם את הסעיף הזה לייחד ללקוח כהגדרתו בסעיף 9טו בחוק הבנקאות (שירות ללקוח), שזה מדבר על יחידים ועל עסקים קטנים בעצם, כי הרי אנחנו לא רוצים להגן או להזהיר את חברת טבע, שטראוס או קוקה קולה, אלא באמת את הציבור הקמעונאי.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כשאתה מפרסם, אתה מפרסם לכולם.

<טל נד"ב: לא.

<טל נד"ב: אני לא מפרסם - - -

עבד אל חכים חאג' יחיא: כשאתה מפרסם, כל אחד יכול לראות את זה.

<טל נד"ב: החוק מדבר גם על שיווק, רבותי, לא רק על פרסום, אני מפנה את תשומת הלב.

יעקב פרי: עם כל הכבוד, אני מביא אתי קצת ניסיון ואני משתדל לא לטפל בו.

יעקב פרי: אני לא חושב שמדובר פה על הלוואות שאנחנו מכוונים לקוקה קולה וטבע.

<טל נד"ב: החוק חל על הכול, אדוני.

יעקב פרי: זה נכון, אבל בואו נהיה מציאותיים.

זהבה גלאון: לא נעים לי להגיד לך, טבע כבר תסתדר.

<טל נד"ב: גברתי, אני מסכים אתך, לכן אין ויכוח, נגן על מי שרוצים להגן, אם בכלל.

<רן מלמד: אלא אם כן היא תתחיל לתת עכשיו הלוואות.

<רן מלמד: ..

<טל נד"ב: החוק כבר מכיר את המונח הזה, זו לא המצאה שלנו.

יעקב פרי: ברור לי לגמרי.

זהבה גלאון: מה שתגיד היועצת המשפטית.

יעקב פרי: אנחנו יכולים להרשות לעצמנו להיות פה פחות פורמליסטים.

<עודדה פרץ: עוד משהו ששכחתי קודם לומר שהרחבנו לא רק לשיווק טלפוני.

<עודדה פרץ: זאת אומרת, במקור בהצעה כתבנו: מיועדת לפרסום ולשיווק טלפוני, ומחקנו את "הטלפוני", רציתי להפנות את תשומת הלב.

יעקב פרי: תעשי עמדי חסד, תקראי את הניסוח כפי שאתם מציעים בניסוחו הסופי.

<עודדה פרץ: שם ההצעה, זו "הצעת חוק אזהרה בפרסום ושיווק של הלוואה".

יעקב פרי: את יכולה לקרוא את הסעיף או שאני אקרא?

יעקב פרי: תקראי אתי, תעשי לי טובה.

<עודדה פרץ: אני מדברת על השם של ההצעה.

<אתי בנדלר: אני מבינה שזה מה שסוכם בסוף.

זהבה גלאון: בסדר.

זהבה גלאון: עלי זה מקובל.

יעקב פרי: מי בעד סעיף 1?

זהבה גלאון: אני מצביעה במקום עיסאווי פריג'.

זהבה גלאון: בעד סעיף 1 – פה אחד

יעקב פרי: סעיף 2.

יעקב פרי: " בחוק הסדרת הלוואות חוץ-בנקאיות, התשנ"ג–1993, בסעיף 3, בסופו יבוא:".

<אתי בנדלר: (ה) אותו דבר, אותו הנוסח בדיוק.

יעקב פרי: גם סעיף 3.

יעקב פרי: " תחילתו של חוק זה חודשיים מיום פרסומו.

יעקב פרי: "?

<אתי בנדלר: לגבי סעיף 3 – השאלה אם אין הערות.

יעקב פרי: רבותי.

יעקב פרי: סעיף 1 אישרנו.

יעקב פרי: 2 – מי בעד?

יעקב פרי: בעד הסעיף – פה אחד

יעקב פרי: אושר.

יעקב פרי: סעיף 3.

יעקב פרי: "תחילתו של חוק זה חודשיים מיום פרסומו.

יעקב פרי: "

<טל נד"ב: אדוני, כיוון שהחוק הזה – אני מפנה שוב את תשומת הלב – מדבר לא רק על פרסומת, גם על שיווק, ושיווק זה בהרבה דרכים יכול להיות, לכן אני שוב חוזר על מה שאמרתי, שיווק זה גם לחברת טבע – לדאוג ללקוחות פרטיים.

יעקב פרי: אני לוקח על עצמי את העניין של טבע.

יעקב פרי: ..

<טל נד"ב: הוא יצריך את הגופים הפיננסיים בכל אמצעי הקשר עם הלקוח, נהלים, פלאפונים וכדומה, אני מבקש לתת לנו זמן היערכות של חצי שנה ולא של חודשיים.

יעקב פרי: כן.

יעקב פרי: עוד הערות לסעיף 3?

זהבה גלאון: שלושה חודשים.

יעקב פרי: נלך לקראתך חודש.

יעקב פרי: בסעיף 3 נכתוב "תחילתו של חוק זה שלושה חודשים מיום פרסומו".

יעקב פרי: מי בעד?

יעקב פרי: בעד הסעיף – פה אחד

יעקב פרי: אני אסיר תודה לכם על הדיון האינטליגנטי והמכובד של הוועדה.

זהבה גלאון: תודה רבה, אדוני.

<עידית חנוכה: סליחה.

<עידית חנוכה: איליה כץ רפרנט מקרו באגף התקציבים מוסר כי ההצעה אינה כרוכה בעלות תקציבית.

יעקב פרי: עוד יותר טוב.

יעקב פרי: תודה רבה לכם.

<בצלאל לבנה: למי?

<אתי בנדלר: לאוצר המדינה.