ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות, כנסת 20, פרוטוקול מספר 84, 2016-03-01 14:00

אברהם נגוסה: צהרים טובים לכולם, שלום לָךְ, צהרים טובים, אנחנו מתחילים היום את הדיון בנושא רק"ע.

אברהם נגוסה: אנחנו לא נחזור על דיונים שהיו לנו והדיון היום מיועד לתאגיד החדש – איך אתם נערכים ואיך אתם מתארגנים?

אברהם נגוסה: אנחנו רוצים לשמוע הכול, האם אתם צריכים עזרה מאתנו או לא?

אברהם נגוסה: יכול להיות שאתם לא צריכים אבל חשוב לנו לדעת.

אברהם נגוסה: גם לנציגי הארגונים וגם לנציגי העולים חשוב לדעת וזו המטרה של הפגישה, לשמוע, להתעדכן, מה הולך להיות מיום 1 באפריל 2016.

קסניה סבטלובה: אם הולך להיות.

אברהם נגוסה: בואו נשמע, אני לא רוצה לנבא, אני מדבר על מה שפורמאלי.

אברהם נגוסה: מי יתחיל?

אברהם נגוסה: קודם כל חברותיי, חברות הכנסת, חברת הכנסת קסניה סבטלובה, חברת הכנסת טלי פלוסקוב ויצאה כרגע חברת הכנסת סופה לנדבר.

אברהם נגוסה: אני חושב שנתחיל, האם אתן רוצות להתחיל?

טלי פלוסקוב: אני דווקא חושבת שכדאי לנו לדבר אחרי שנקבל את העדכון ונשמע מה קורה.

טלי פלוסקוב: גם על המעבר.

אברהם נגוסה: אני שומר את סדר הדברים של הפרוטוקול.

טלי פלוסקוב: תודה אדוני היושב ראש, תודה.

קסניה סבטלובה: מודים לך ואתה היושב ראש.

טלי פלוסקוב: ומעריכים את זה.

טלי פלוסקוב: האם המיקרופונים עובדים?

אברהם נגוסה: הצטרפה אלינו חברת הכנסת סופה לנדבר.

אברהם נגוסה: בבקשה.

<שמעון אלקבץ: אני אתייחס רק במשפט אחד לגבי משהו אקטואלי, כי אנחנו יצאנו מהישיבה הקודמת של הוועדה עם בקשה מהאוצר, להקצות את אותם 30,000 שקלים, ואני יכול להגיד שאנחנו כבר עושים בהם שימוש, מזה כחודש.

<שמעון אלקבץ: אנחנו צירפנו אחד עשר נותני שירותים ל-server root הבא, חמישה הצטרפו לשידורים בשפה הרוסית, אחד לשידורים בשפה האמהרית ועוד חמישה לשידורים בשפות השונות –אחת עשרה שפות נוספות.

<שמעון אלקבץ: בהחלט תוספת כוח מאוד מאוד משמעותית, בשים לב למצוקה שאנחנו נמצאים בה.

<שמעון אלקבץ: זה כן נתן איזשהו אוויר לנשימה.

<שמעון אלקבץ: אני כבר רואה שאלכס גבה בשני ס"מ - - -

<אלכסנדר מדבין: מבחינה מקצועית - - -

קסניה סבטלובה: אני חושבת שהוא לא ישן בלילות.

אברהם נגוסה: אני רק רוצה להגיד - - -

<שמעון אלקבץ: רק בקשה אליך, אדוני היושב ראש - - -

אברהם נגוסה: מגיעה תודה לחברת הכנסת טלי פלוסקוב, שאנחנו הפעלנו אותה ואת הקשרים שלה, ולכן - - -

<שמעון אלקבץ: בעניין הזה רציתי לבקש שה-30,000 שקלים, שלא יתאדו לנו, האוצר סיכם אתנו ש-30,000 שקלים יהיו עד 31 במרץ.

<אלדד קובלנץ: 30,000 שקלים ליום, נכון?

<שמעון אלקבץ: לא ליום, אלדד, הלוואי, אלה לא הסטנדרטים של התאגיד, אנחנו בפירוק, והנה תיכף אלדד ייתן סקירה על התאגיד, אבל אני מבחינתי אשמח שתצא מפה גם בקשה כי החודש הזה מסתיים - - -

סופה לנדבר: אבל שמענו שזה יהיה עוד חצי שנה.

<שמעון אלקבץ: זו הבקשה שלי, חברת הכנסת לנדבר, אני רוצה שלפי אותו סכום שנתנו לנו יאריכו עד ליום התחילה.

טלי פלוסקוב: כן.

קסניה סבטלובה: זו הייתה הכוונה.

קסניה סבטלובה: הסברנו את זה.

<שמעון אלקבץ: זו הבקשה.

<שמעון אלקבץ: כן, כן.

סופה לנדבר: חשבנו שעד 1 באפריל נספיק.

קסניה סבטלובה: ידענו שיש סיכוי שזה לא יקרה.

<אלדד קובלנץ: ה-1 באפריל אבל לא ברור באיזו שנה.

<אלדד קובלנץ: שלום לכולכם, שמי אלדד, אני המנכ"ל הזמני של תאגיד השידור הישראלי החדש.

<אלדד קובלנץ: פחות או יותר בחודש אוקטובר, אחרי שינוי החקיקה האחרון שעבר בחודש ספטמבר, התאגיד התחיל לעבוד דה פקטו, הועבר אליו הסכום הראשוני של תחילת הפעילות שלו, הועברו אליו 5 מיליון שקלים ראשונים מתוך תקציב הקמה שהוא מעל 300 מיליון שקלים, שהוא אמור לכסות רק את הצד הלוגיסטי של טכנולוגיה, מיתקן, כוח אדם ראשוני והקמה.

<אלדד קובלנץ: אסור להשתמש בכסף הזה לתוכן בשלב הזה, ומאז באמת התחלנו בהקמה של תאגיד השידור הישראלי, התחלנו בעצם לייצר את התשתית, ובעצם סיימנו לפני מספר שבועות את ספר ההפעלה של התאגיד, שבעצם מאגד את כל תשתית ההפעלה של התאגיד.

<אלדד קובלנץ: יש שם את התכנית העיסקית, את מודל השכר את פרק ההצטיידות הטכנולוגית, את הפרק המאוד חשוב של הארכיון של רשות השידור, דיגיטציה, ובעצם ה-220 עמודים שהם למעשה יהוו את ה bible של התאגיד אבל, מדובר רק בתשתית ראשונית, לוחות שידור ראשוניים וגם איזושהי תכנית הפעלה מבחינת חזון ורצון להתייחס לתאגיד הזה, לא רק לקחת את מה שיש כיום קיים ברשות השידור ולא רק לצלם מצב קיים אלא גם לפתח אותו בכל הפלטפורמות, כניגזרת מזה גם בעניין השפות, כי ההתפתחות הטכנולוגית מאפשרת היום דברים שלא היו ניתנים בעבר.

<אלדד קובלנץ: בעבר הייתה אפשרות לשדר אך ורק בנקודת זמן ספציפית תוכן ספציפי, ואילו היום כבר יש את "הדברים החמודים האלה" ועם השנים זה גם ילך ויתפתח, אז בעצם אפשר לייצר הרבה יותר תוכן והרבה יותר פלטפורמות, יותר מהר ובעלויות יותר נמוכות.

<אלדד קובלנץ: אז התחלנו בעצם בגיוס הסמנכ"לים, נבחרו ששה סמנכ"לים ראשונים, אני שמח להציג את הזוכה הראשון של "סמנכ"ל נולד", מר שמעון אלקבץ, הוא - - -

<שמעון אלקבץ: אבל לא הייתי הראשון, הייתי דווקא אני חושב השני.

<אלדד קובלנץ: אבל אתה הראשון שמגיע מרשות השידור, מהמתחם.

אברהם נגוסה: האם יש שינוי במשכורת?

<אלדד קובלנץ: אוה! לא, לא, זהו, אז אני אצטרך - - -

<שמעון אלקבץ: זה בינתיים על הפירוק של המשכורת.

<שמעון אלקבץ: התאגיד מנצל את זה בינתיים.

<אלדד קובלנץ: התאגיד בנה מודל שכר 'ייחודי', שהחברים במשרד האוצר מאוד אוהבים, כי אנחנו עושים שני תפקידים ומקבלים משכורת אחת.

<אלדד קובלנץ: שמעון עושה שני תפקידים ומקבל משכורת אחת, אני גם מנכל הטלוויזיה החינוכית וגם מנכל התאגיד ואני מקבל רק משכורת אחת – זה מודל שמאוד אוהבים אותו החבר'ה באגף תקציבים.

<אלדד קובלנץ: יש פה גם את קרן, ראש המטה שלי, שגם היא הצטרפה למודל הזה ויש עוד אחד- עשר אנשים כאלה, אז נראה לי שאנחנו מרגילים אותם לטוב מדי, אני תיכף אקשר את זה לקצת רצינות בהמשך כי חלק מהבעיות של התאגיד כרגע, הוא ש - - -

<קריאה: נציג האוצר נמצא?

<קריאה: הוא יגיע.

<קריאה: הוא הוזמן לשתי ועדות בו זמנית.

<אלדד קובלנץ: אושר לנו בעצם בשלב הראשוני לגייס עוד ארבע מאות עובדים, כרגע גייסנו בסך הכול משהו כמו שלושים, כי תהליך גיוס עובדים למיגזר הציבורי הוא תהליך מאוד מורכב, אמנם גם בשוק הפרטי גיוס עובדים הוא תהליך מורכב אבל במיגזר הציבורי, צריך להיות הליך שוויוני ושקוף ומתועד ובנוסף, החקיקה קבעה שאני, בתור המנכל הזמני, הייתי צריך לקיים התייעצות עם נציב שירות המדינה, לכתוב את הכללים, עשינו את זה, באמת יש פה פרוצדורה מאוד מאוד סבוכה.

סופה לנדבר: לגבי רדיו רק"ע, לפני הכול, האם אתם נותנים העדפה ברשות החדשה לאלה שהם וותיקי הרשות?

<אלדד קובלנץ: אני שמח להגיד שהגענו להסכמה עם ההסתדרות, ממש לפני 48 שעות.

<אלדד קובלנץ: על פי החקיקה נקבע ש- 25% מעובדי התאגיד החדש יהיו עובדי רשות השידור לשעבר, זה מה שהחקיקה קבעה, אבל אנחנו הלכנו לקראת העניין, נהיר לנו לגמרי שמדובר פה בדיני נפשות ואנחנו מבינים לגמרי שמצד אחד יש רצון לאזן בין הרצון לייצר גוף חדש, חדשני, עם כוח אדם צעיר ומצד שני, בכל זאת להסתמך על העובדים הטובים והמתאימים והמנוסים, אז האחוז הזה עלה ל-51%.

<אלדד קובלנץ: ברור לגמרי שהניסיון יש בו יתרון אבל כרגע רק התחלנו בתהליך, עוד לא הגענו לשלב שבו אנחנו מגייסים את העובדים, כרגע אנחנו מגייסים את המנהלים.

<אלדד קובלנץ: שמעון, חלק מהתפקיד שלו הוא בעצם לאתר ולייצר את התמהיל בין עובדי רשות השידור לשעבר, לבין עובדים חדשים שיהיו בתאגיד.

<אלדד קובלנץ: חלק מהצרות שלנו – ולא חסרות – זה שעדיין לא אושר לנו שיא כוח האדם, אנחנו עדיין לא יודעים כמה עובדים יהיו בתאגיד, כי שני גורמים אמורים לאשר את שיא הכוח האדם והם מועצת התאגיד שטרם מונתה ואגף תקציבים, שהגשנו לו שיא כוח אדם של 853 עובדים - - -

אברהם נגוסה: הצטרף אלינו חבר הכנסת רוברט אילטוב.

<אלדד קובלנץ: נעים מאוד.

<אלדד קובלנץ: שיא כוח האדם טרם נקבע, קיבלנו דרישה כבר ממשרד האוצר לקצץ אותו ואם אתם שואלים במה אתם יכולים לעזור, אז תעזרו לנו שם, כי אנחנו צריכים יותר אנשים וגם – אני קצת 'מנַטר' את בעיות המקרו אבל הן מקרינות גם לדיון שלשמו התכנסנו, כל מה שאני אומר הוא מלמעלה למטה, אני עושה zoom in ו- zoom out אז זה יכול מאוד לסייע לנו, כי אנחנו נדרשים לקצץ בכוח האדם ואנחנו חושבים שכדי לייצר שידור איכותי וראוי, אמנם לא צריך להקים ארגון מנופח ואסור שתהיה אבטלה סמויה וזה צריך להיות יעיל אבל, עדיין, מאפשר עבודה, ובטח בתחום הזה של שפות, שדורש התמחויות ספציפיות, ואלה התמחויות במנעד רחב של שפות כי כרגע יש 14 שפות, כמה?

<שמעון אלקבץ: יחד עם הרוסית והפרסית אז כן.

סופה לנדבר: מתוך האנשים שאתם לוקחים לעבודה, כמה מתוכם יעבדו ברדיו רק"ע?

<אלדד קובלנץ: אנחנו יושבים כרגע עדיין על המספרים, המספרים האלה עדיין לא סגורים, לקחנו את המודל של רשות השידור כרגע, אנחנו מנסים לבנות מודל, אין לנו מספר מדויק וכשיהיה נעביר אותו בשמחה.

<אלדד קובלנץ: יהיו לנו מספרים מדוייקים, דרך אגב, גם לשאר המדיה והמקומות האחרים אבל, שמעון הכין את המספר של עובדי רק"ע - - -

סופה לנדבר: כמה, שמעון?

<שמעון אלקבץ: כרגע תמונת המצב היא 38 עובדים ולפי החלוקה הבאה זה 19 בשפה הרוסית, פלוס ה-5 שאמרתי בתקציב המיוחד, 6 באמהרית פלוס 1 בתקציב המיוחד, 11 עובדים פלוס חמישה בתקציב המיוחד.

אברהם נגוסה: אבל לגבי אמהרית אני יודע שחלקם בחצי משרה.

<שמעון אלקבץ: כן, כן, אני מדבר פה על עובדים, לא נכנסתי כרגע לחלוקה של התקנים והמישרות אבל זו תמונת מצב עכשווית, שעדיין אנחנו במצוקה.

אברהם נגוסה: האם חצי משרה נחשבת למשרה ברשימה הזו?

<שמעון אלקבץ: לא, לא, לא, חצי משרה זו חצי משרה אבל הוא עדיין עובד.

אברהם נגוסה: כשאתה אומר "ששה", כמה מחצית וכמה מלא?

<שמעון אלקבץ: אני אתן לך תשובה מדוייקת תוך כמה דקות, אני אראה בטבלה אבל, בכל מקרה, בשפה האמהרית משדרים כרגע ששה עובדים.

<שמעון אלקבץ: לדעתי שלושה מהם במשרה מלאה אבל תיכף ניתן את המספר המדויק ועוד שניים בחצאי מישרות.

<שמעון אלקבץ: בכל מקרה, לשפה האמהרית יתווסף אחד כתוצאה מהתקציב המיוחד.

<שמעון אלקבץ: ברוסית יש 18 עובדים במשרה מלאה, תקן אותי אם אני טועה.

<קריאה: שבעה עשר.

<שמעון אלקבץ: 17?

<אלכסנדר מדבין: אחד חצי מישרה ואחד שליש משרה.

<שמעון אלקבץ: הבנתי.

<שמעון אלקבץ: ויצטרפו לשפה הרוסית חמישה מן התקציב המיוחד.

<קריאה: בגרוזינית?

<שמעון אלקבץ: בגיאורגית?

<שמעון אלקבץ: אחת.

<שמעון אלקבץ: מרים.

<שמעון אלקבץ: במשרה מלאה.

<שמעון אלקבץ: כן, כן, רק מרים.

<שמעון אלקבץ: סליחה.

רוברט אילטוב: האם בבוכרית יש תוספת?

<שמעון אלקבץ: בבוכרית יש עובד, לדעתי הוא עובד - - -

רוברט אילטוב: מדינה שניה בגודלה.

<שמעון אלקבץ: שלושת רבעי משרה.

<שמעון אלקבץ: כן.

<שמעון אלקבץ: אני רוצה להדגיש, את מרכיב התקנים אני קיבלתי כנתון, זאת אומרת, זה לא שעכשיו בתקופת הפירוק, היה לנו את הלוקסוס הזה של - - -

רוברט אילטוב: אנחנו נשאל את השאלות.

אברהם נגוסה: מה הולך להיות, למשל, עכשיו, בחדש, האם הם ישארו בחצי מישרה?

אברהם נגוסה: למה לא עלו למשרה מלאה?

<שמעון אלקבץ: אני אומר, תראה, כל הנושא של עבודת המטה שמתבצעת ממש בימים האלה, בזה אנחנו עסוקים.

אברהם נגוסה: האם יש סיכוי להפוך את המשרה שלהם למשרה מלאה?

<שמעון אלקבץ: אני אומר, הסיכוי היחיד שיש – וכאן אני רוצה לענות תשובה כסמנכ"ל הרדיו ואחר כך אם אלדד ירצה כמנכ"ל התאגיד לענות אז הוא יגיד, שמבחינתי, המנדט שאני קיבלתי הוא מספר מסוים של תקנים לכלל תחנות קול ישראל, משהו כמו 220 - - -

<אלדד קובלנץ: שמעון קיבל 220 תקנים לכל הרדיו, זה מספר שאנחנו עדיין רבים עליו, אנחנו רוצים יותר, האוצר רוצה פחות, והוא אמור לכלול את כל תחנות הרדיו.

<אלדד קובלנץ: היום יש 360 עובדים?

<שמעון אלקבץ: אנחנו כרגע עם 361 עובדים שמגלמים 316 תקנים, 316 מישרות.

<שמעון אלקבץ: זאת אומרת, חלק לא קטן מן האנשים עובדים גם רבע משרה, חצי משרה.

<אלדד קובלנץ: שוב, אני לא אייפה את המציאות, יש ציפייה מהתאגיד לצמצם את התקנים בכל המקומות.

<אלדד קובלנץ: שוב, כרגע הפער הוא בין 220 תקנים שיעבדו בתאגיד החדש, שזה הרבה יותר אנשים, כי חלקם לא יהיו במשרות מלאות, אל מול 316.

<אלדד קובלנץ: ברשות השידור בעבר עבדו עם 650 עובדים ואפילו היו תקופות של 1,800 ואילו והתאגיד כרגע 850 אז - - -

טלי פלוסקוב: צמצום לחצי?

<אלדד קובלנץ: כן, כרגע עובדים ברשות השידור 1,150, התאגיד יצטרך יותר מ-850 עובדים ושוב, האוצר רוצה פחות ותצטרך להיות הצטמצמות בכול התחומים.

רוברט אילטוב: יש פה כמה דברים לפני שאנחנו מתקדמים, אני מבין שבראשון לרביעי אתם לא - - -

סופה לנדבר: זה לא יתקיים.

רוברט אילטוב: לא עומדים בזמן.

<אלדד קובלנץ: כן, לא עומדים.

רוברט אילטוב: אז הדבר הזה מחייב בדיקה, האם הגשתם את כל הדוחות?

<אלדד קובלנץ: זה לא אנחנו מגישים, זה התאגיד.

טלי פלוסקוב: יש כבר, אני ראיתי.

קסניה סבטלובה: יש הצעת חוק.

קסניה סבטלובה: חצי שנה ועוד חצי שנה.

<אלדד קובלנץ: הממשלה הגישה תסקיר חוק של חצי שנה הארכה עד 30 לספטמבר.

רוברט אילטוב: עד אז זו המתכונת - - -

קסניה סבטלובה: עם אופציה לעוד.

<אלדד קובלנץ: עם אופציה לעוד חצי שנה באישור שר התקשורת ושר האוצר.

רוברט אילטוב: בקדנציה הבאה זה כבר יהיה.

<אלדד קובלנץ: של מי, שלי?

רוברט אילטוב: לא שלך, לא התכוונתי לפגוע.

רוברט אילטוב: זה דבר אחד.

רוברט אילטוב: דבר שני, אנחנו, כשדיברנו, דיברנו על כך שרק"ע ימשיכו בשידורים בשפה רוסית, בצורה נפרדת, כתחנה בצורה עצמאית.

רוברט אילטוב: האם אתם חושבים ש-19 ועוד 5 זה מספיק לתחנה עצמאית אמיתית?

רוברט אילטוב: האם זה נראה הגיוני מבחינת כוח אדם, מבחינת אנשי המקצוע?

רוברט אילטוב: האם אתם בדקתם את הדבר הזה?

<שמעון אלקבץ: תראה, אנחנו כרגע נמצאים בסיטואציה בעייתית.

רוברט אילטוב: אפשר לעשות עם שלושה עובדים.

רוברט אילטוב: אם הכול הולך בסדר - - -

<שמעון אלקבץ: יש גם 24,000 - - -

רוברט אילטוב: עם טכנולוגיה עובדת.

<שמעון אלקבץ: יש 24,000 תחנות רדיו בעולם, אינטרנטיות, שמשדרות רק עם מחשב אבל אנחנו לא שם.

רוברט אילטוב: לא, לא, לא, אתה - - -

<שמעון אלקבץ: אנחנו תחנות רדיו שמשדרות, עם אנשים.

רוברט אילטוב: רדיו רק"ע היא תחנה שנותנת הרבה אקטואליה, הרבה עבודה עיתונאית והרבה - - - שיש מאחורי הדבר הזה, אפשר לעשות תחנת רדיו עם שירים - - -

טלי פלוסקוב: זה מה שהוא התחיל לומר.

קסניה סבטלובה: בדיוק מה שהוא התחיל לומר.

רוברט אילטוב: לכן, אנחנו – ואני חושב שאנחנו באותה דעה, האם כוח האדם הזה – אמיתי, יעמוד באותם היעדים שאנחנו רוצים מתחנת רדיו?

רוברט אילטוב: זה כל התחנות, בואי, כמו שאת אומרת.

קסניה סבטלובה: אני מאמינה ש 19 5 זה לעכשיו, זה עד שייקום התאגיד החדש.

קסניה סבטלובה: זה לא בתאגיד החדש.

סופה לנדבר: כן, אבל אנחנו - - - עד חודשיים, החודשיים נגמרו ואנחנו - - -

<שמעון אלקבץ: אנחנו נבקש - - -

קסניה סבטלובה: אנחנו ביקשנו את זה עד למועד שיקום התאגיד - - -

אברהם נגוסה: חסרה עוד אינפורמציה כי לא נתנו לו לסיים.

אברהם נגוסה: אולי ניתן לו לסיים ואז נשאל.

רוברט אילטוב: חשוב שהוא יתייחס לזה, כי - - -

אברהם נגוסה: כן, כן, אני לא חושב שהוא - - -

<אלדד קובלנץ: כן, שמעון התייחס פחות או יותר.

<אלדד קובלנץ: התחנה יכולה לעבוד עם בן אדם אחד והיא יכולה לעבוד גם עם 130, תלוי מה הציפיות.

<אלדד קובלנץ: כמה תקנים יש לנו ברשת ב' החדשה?

<שמעון אלקבץ: הרבה פחות ממה שיש היום.

<אלדד קובלנץ: עוד פעם, שוב, השאלה מהן הציפיות.

<אלדד קובלנץ: כדי לייצר מערכת חדשות שלמה כמו רשת ב', ברור ש-19 עובדים אינם מספיקים.

<אלדד קובלנץ: ברור לגמרי.

<אלדד קובלנץ: אין בכלל - - -

רוברט אילטוב: ברור שאתם לא תקימו רשת ב' ברוסית.

<אלדד קובלנץ: אני רק נותן את הדוגמה, לתחנה שמשלבת בתוכה גם מלל וגם מוזיקה – מספר העובדים לא אופטימלי, היה עדיף שיהיו יותר וגם ה-19, אני לא בטוח שנוכל לעמוד בזה בתאגיד.

<אלדד קובלנץ: שוב, מאוד חשוב לי שמערכת היחסים הזו תהיה כנה ולכן אני אומר את הדברים ב - - -

טלי פלוסקוב: אדוני היושב ראש, זה המקום להגיד, אני ביקשתי ממך גם קודם.

אברהם נגוסה: כן.

טלי פלוסקוב: מה שאני רוצה להגיד למנכל החדש - - -

אברהם נגוסה: רשות הדיבור הגיעה לחברי הכנסת.

טלי פלוסקוב: אני מצטערת שאני מפריעה, הפרעתי לך באמצע דבריך אבל, פה, כשאתה אמרת פה "אני לא בטוח", ובכן, אתה אף פעם לא היית אתנו בישיבה, אף פעם לא שמעת מאתנו, מחברי הכנסת, ושוב פעם, אנחנו כאן, כולנו ביחד, לא שמעת על החשיבות של רדיו רק"ע לאזרחי מדינת ישראל ואני חושבת שזה המקום להגיד לך, אישית, שתבין, שרדיו רק"ע הוא חלק מהחיים של האנשים האלה, שעזבו את הכול, אתה רואה פה אנשים מבוגרים, הם עזבו את הכול ובאו לכאן והם מייצגים עשרות אלפי אנשים אחריהם, כי אנשים, דרך רדיו רק"ע יודעים כל מה שקורה במדינה הזו, זה החיים שלהם ואני אתן לך דוגמה אחת, רק אחת.

טלי פלוסקוב: עשו איזשהו שינוי במשרד האוצר, אני לא יודעת, לגבי התשלומים, ואנשים לא הבינו עד הסוף, לא ידעו אם להגיש מסמכים, לא להגיש מסמכים ואז התקשרו אלי ואמרו לי: אנחנו מקבלים אינספור טלפונים, לא יכולים לעמוד בלחץ של הטלפונים, איך אפשר להעביר לאנשים את ההוראות, מה צריך לעשות.

טלי פלוסקוב: הרמתי טלפון לרדיו רק"ע, אמרתי להם: רבותי, ככה וככה וככה.

טלי פלוסקוב: תוך שעתיים הכול נרגע, כי ברדיו רק"ע הסבירו לאנשים מה צריך לעשות.

טלי פלוסקוב: אז - - -

<שמעון אלקבץ: להגיד למשרד האוצר שאני צריך לקחת כסף על זה.

טלי פלוסקוב: זה משרד האוצר היה צריך, כן, אבל זה היה עוד לפני כן.

טלי פלוסקוב: מה אני רוצה להגיד פה בעצם, תראו, אני חושבת שאנחנו לא צריכים לדבר פה על המספרים ורק על מספרים.

טלי פלוסקוב: ברור שהמספרים והכסף, נדבר ונעשה את הכול כדי לתת אבל, צריכים להבין, אחרי מה שאתם עושים היום ובמיוחד עם רדיו רק"ע בשפה הרוסית והאמהרית – כי אני יודעת שגם שם יש חשיפה מאוד גבוהה, אני רוצה שתבינו, כאן צריך לתת דגש.

טלי פלוסקוב: שמעתי על הכול ואני עם כולם, עם אנגלית וצרפתית והכול טוב ויפה, אבל אני אומרת שוב וחוזרת, רדיו רק"ע בשפה הרוסית צריך לקבל התייחסות מיוחדת.

טלי פלוסקוב: צריך להבין את זה ושוב, אני חוזרת ואומרת, האנשים האלה, זה החיים שלהם.

טלי פלוסקוב: לכן, אחרי שאתה – ואתם פה מדברים על המספרים, אני רוצה שתבינו.

טלי פלוסקוב: אמרו לנו שהרדיו יהיה עשרים וארבע שעות ביממה, אנחנו סיפרנו לאנשים, אמרנו: חבר'ה, המצב הולך להשתפר, זה עכשיו יהיה עשרים וארבע שעות, נכון שאמרו לנו כאן בוועדה?

רוברט אילטוב: אמרו לנו עשרים וארבע.

קסניה סבטלובה: אבל לא הבטיחו כמה מתוך ה-24 יהיה תוכן ואקטואליה.

קסניה סבטלובה: זה חשוב.

קסניה סבטלובה: 24 זה יכול להיות גם - - -

טלי פלוסקוב: אני מסכימה שבאמת לא יכול להיות 24 מלא, לא מצפים לרשת ב' ברוסית אבל, אני שוב אומרת לגבי האיכות שאנחנו מקבלים.

טלי פלוסקוב: לגבי העובדים אני רוצה עוד מילה אחת להגיד.

טלי פלוסקוב: זה טוב ויפה לגייס צעירים וכן הלאה אבל, צריך לקחת בחשבון שאנשים שהיום עובדים ברדיו רק"ע, אלה אנשים שבאו עם רקע קודם בעיתונאות, יש שם בעלי מקצוע ברמה מאוד מאוד גבוהה, על האיכות הזו אני חושבת שאף אחד מאתנו לא יהיה מוכן להתפשר.

טלי פלוסקוב: לכן אני רוצה גם מכם לבקש, לקחת בחשבון שאי אפשר מחר ללכת ולגייס אנשים לרדיו רק"ע החדש, בתקווה שהאיכות של השידור לא תרד.

טלי פלוסקוב: לא מאמינה.

טלי פלוסקוב: יש פה אנשים שיודעים לעשות את העבודה שלהם, יש פה אנשים עם רמת שפה רוסית מאוד גבוהה, ואגב, אני רוצה להגיד לך שאני לא מפסיקה לשמוע רשת ב' רק מסיבה אחת, כדי לשפר את העברית, אז תבין עד כמה חשובה רמת השפה הרוסית ולכן, אתם צריכים לקחת את זה גם בחשבון כשאתם מגייסים את האנשים.

רוברט אילטוב: ממש - - -

קסניה סבטלובה: סליחה אבל אני ביקשתי לפניך, הגעתי לפניך וגם ביקשתי לפניך.

קסניה סבטלובה: יש לי משפט, יש לי משפט אחד בלבד.

קסניה סבטלובה: בעקבות מה שאמרה טלי.

קסניה סבטלובה: אנחנו כולנו מסכימים על הדברים האלה, ממש, יכולים לחתום על זה עכשיו אבל, מה שמדאיג אותי יותר מכל זה שכשכל פעם אנחנו אומרים: או.

קסניה סבטלובה: קיי.

קסניה סבטלובה: , עוד חצי שנה, עוד חצי שנה, אנחנו גם לא יודעים מה יהיה אחרי שנה, כלומר, הצעת החוק הזו – אין עירבון, אנחנו יודעים עד כמה קשה להקים, יודעים כמה קל להרוס, אז אנא מכם, אל תהרסו את הבסיס שיש עכשיו, תשפרו אותו, תעזרו לו עכשיו להתחזק על מנת שהוא גם ישרת אתכם בסופו של דבר, כי אם אתם תהרסו את מה שיש עכשיו אז אנחנו נגיע ליעד הבא, מתי שהוא יהיה, בעוד שנה, בעוד שנה וחצי, אנחנו נגיע אליו ואנחנו נגיע עם בסיס בעייתי מאוד אבל, אם אנחנו עכשיו נחזק את החבר'ה האלה, אנחנו נחזק אותם ונגיד להם: חבר'ה, אתם עושים?

קסניה סבטלובה: באמת, כל הכבוד לכם, אתם סוחבים על הגב שלכם תחנה שפעם היו עובדים בה פי שלושה אנשים, אז עכשיו, כשאתם מעטים מאוד, אנחנו נחזק אתכם על מנת שאתם תיכנסו בצורה מאוד קלה, כי אין תחליף לרק"ע, אנחנו יודעים, דיברנו על זה כבר לא פעם, אנשים - - -

טלי פלוסקוב: למה חזרתי על זה?

טלי פלוסקוב: כי אלדד נמצא פה בפעם הראשונה ולכן היה לי מאוד חשוב לציין את זה, שישמע את זה מאתנו.

קסניה סבטלובה: סליחה, אנשים חיים בחוסר ודאות, בחוסר ודאות, כי הם לא יודעים: לצאת לחופשה, לא לצאת לחופשה, זה יהיה חצי שנה, זה יהיה שנה – זה בלתי נסבל, זה פוגע גם ביכולות שלהם וגם בשוויון הנפש שלהם, זה פוגע ביכולת שלהם לתפקד, אז לזה אני מתייחסת כשאני מדברת על 'להרוס'.

קסניה סבטלובה: להרוס לא מבחינת זה שאתם תבואו וחס וחלילה תפטרו אבל, תגרמו להם להאמין שיהיה עתיד, עתיד, אז מהבחינה הזו אני חושבת שזה גם ישרת את המאזינים של רק"ע עכשיו וגם את אותם מאזינים בעוד שנה.

רוברט אילטוב: כבוד היושב ראש וכבוד המנכל, או היו"ר - - -

<אלדד קובלנץ: מנכל, מנכל זמני.

רוברט אילטוב: אתה יודע, אין שום דבר יותר קבוע מזמני.

רוברט אילטוב: לא ציפית והכפילו לך את זה לעוד שנה.

רוברט אילטוב: אני רוצה להוסיף פה עוד דבר למה שטלי אמרה, צריך להבין שהכתבים האלה ואנשי המקצוע האלה, שהם דוברי רוסית, במידה והם יוצאים החוצה, אין להם אלטרנטיבה לעבודה.

קסניה סבטלובה: זה נכון לגבי כל עובדי רשות השידור.

רוברט אילטוב: לכן השיפור צריך להיות כפול, הם לא יכולים ללכת לרשת ב' כי - - - זה המקצוע, זה לא המגבלות גיל כמו שיש לכל העובדים אלא גם מגבלות השפה.

רוברט אילטוב: לכן, חשוב מאוד לבוא ולהסתכל על העובדים האלה מזווית אחרת, מזווית יותר מתחשבת כי אין מה לעשות, זה תחום אחר, הם לא יכולים לעזוב את המקום ולעבור לרשת "קשת" או לרשת ב'.

רוברט אילטוב: אין להם מקום שם, אף אחד לא יקלוט אותם לכן, ההסתכלות צריכה להיות כפולה ומכופלת ולראות את הדברים האלה מזווית קצת שונה.

אברהם נגוסה: תודה, חברת הכנסת סופה לנדבר.

סופה לנדבר: טוב אדוני היושב ראש, חבריי חברי הכנסת, שלום לךָ, כבוד המנכל החדש ולכל מי שנמצא כאן.

סופה לנדבר: אני רוצה להגיד, אתה שמת לב שאנחנו יושבים בוועדת העלייה והקליטה, לא בוועדת כלכלה ולא בוועדה אחרת אלא בוועדת העלייה והקליטה ואנחנו מאוחדים בנושא, רק"ע היא רשות שידור לקליטת עלייה.

סופה לנדבר: המדינה מבוססת על קליטת עלייה.

סופה לנדבר: אני בכלל, אמרתי פעם - - - שאם הייתי עכשיו ממשיכה להיות שרת עלייה וקליטה, אז הייתי עושה יחידת קליטת עליה של רשות שידור במשרד העלייה והקליטה.

סופה לנדבר: אתה שמעת כאן את הדברים, אנחנו רגישים לנושא, אנחנו נלחמנו על הנושא והיום אנחנו מדברים עם חיוך ועם סימפטיה אבל היה כאן - - -

קסניה סבטלובה: היו פה הרבה צעקות.

<אלדד קובלנץ: פגישה ראשונה – בסדר, בפעם הבאה זה יהיה פחות נעים – בסדר.

סופה לנדבר: אנחנו ידענו מראש שזה לא יתקיים בראשון באפריל, לא בגלל שראשון באפריל הוא יום של שקרים, אלא בגלל שאנחנו יודעים איך הכול מתקדם במדינת ישראל, אז אני עכשיו רוצה לשאול את אלכסנדר, מה שהוסיפו לך, זה מספק אותך?

סופה לנדבר: בתקופה שאני לא יודעת, מתי שהיא תסתיים, האם אתה מסוגל להחזיק?

סופה לנדבר: כמו שחברי הכנסת קסניה סבטלובה וטלי פלסקוב ורוברט אמרו שבעצם, אתם צריכים להחזיק זמן שאני לא יודעת כמה הוא והאם אתם תחזיקו מעמד, האם אתם תחזיקו מעמד, האם זה לא ישפיע על רמת השידור, על חיים אישיים, אצל כל בן אדם, סליחה, יש חיים ואז הוא צריך חופש ומחלה ואני לא יודעת מה, זה דבר אחד.

סופה לנדבר: אמרו כאן חברי כנסת ואני רוצה להבליט את זה.

סופה לנדבר: באמהרית וברוסית, אני לא יודעת איך דור ההמשך של יוצאי אתיופיה אבל, אני יודעת שעיתונאים צעירים אין להם רמת השכלה כמו לאלה שהיו שם ואז הגיעו לכאן.

סופה לנדבר: אין להם רמת עיתונאות כמו שהייתה אצל עיתונאים משם ואין להם שפה, זאת אומרת, הם כבר ישראלים בכל המובנים.

סופה לנדבר: אמנם אנחנו כולנו ישראלים אבל הם ישראלים מהבחינה הזו שהעברית היא קודם ואחר כך השפה הרוסית.

סופה לנדבר: ואנחנו רוצים לדאוג לזה שרמת השפה תישאר רמת השפה הגבוהה ביותר ורמת עיתונאות – רמה כי גבוהה, זה לא רק בגלל שהם קשישים או שאנשים מסויימים לא למדו את השפה אלא בגלל שלנו, הרמה הזו חשובה ביותר.

סופה לנדבר: אנחנו דאגנו לרמה הזאת, הם דאגו לרמה הזאת ואנחנו מודאגים שזה יכול לשנות את הרמה ואנחנו נעמוד על כך.

סופה לנדבר: ויכול להיות שבישיבה הבאה אנחנו לא נהיה כל כך סימפטים.

סופה לנדבר: אני מאמינה שאתה צריך להגיד דברים ברורים, כמה אנשים בשפה הרוסית, בשפה האמהרית ובכל השפות, אתם תקחו, כדי שישרתו את הציבור הזה וכדי שימשיכו לעבוד בשפות שבהן עולים מדברים?

סופה לנדבר: חשוב לנו הדבר הזה.

סופה לנדבר: ובגלל זה אנחנו מתעקשים על רדיו רק"ע, זה בדמינו, זו דרך החיים של העולים במדינת ישראל.

סופה לנדבר: אני זוכרת, כשכשהייתה מלחמה מלחמת המפרץ, האם אתה זוכר, רוברט?

סופה לנדבר: כולנו זוכרים.

סופה לנדבר: הגיעו עולים והיינו צריכים לשים מסיכות ולא ידעו את השפה ואף אחד לא יכול היה לעזור להם.

סופה לנדבר: השכנים היו נכנסים ועם תנועות ידיים ועם שפת התנועות היו מסבירים מה העולים צריכים לעשות ואילו פה, לעולים, יש להם מדריך לחיים ואנחנו מתעקשים שהמדריך הזה יישאר באותה רמה ואנחנו גם דורשים שהתנאים של אותם טכנאים יהיו אותם תנאים כמו שיהיו בעברית ובכל הרשתות, בגלל שלנו זה חשוב, אנחנו דאגנו לזה, אנחנו נדאג לזה וזה דבר שהוא חשוב לנו, ואנחנו נהיה חמודים אם אתם תהיו חמודים ואנחנו נהיה 'אוי ואבוי' עם מה שאנחנו יכולים לעשות - - -

<אלדד קובלנץ: אפשר גם לעבוד ביחד.

אברהם נגוסה: בוועדה הזו תמיד אנחנו מאוחדים, כי כשזה קליטת עליה אז אין אופוזיציה ואין קואליציה, זה נטו אינטרס לאומי ולכן, כולנו מאוחדים בדרישות שלנו, בעניין הזה.

אברהם נגוסה: אני רוצה שתשלים את דבריך ולאחר מכן אנחנו רוצים לקבל יותר מידע, עם כל ההערות של חברי הכנסת שאמרו, אתה גם יכול להתייחס עכשיו.

<אלדד קובלנץ: אז אני רק אשלים כי באמת תקופת הביניים הזאת, ברור לנו שהיא מאוד מאוד גרועה, גם לעובדים ברמה האישית וגם בכלל, לכל המבנה הזה.

<אלדד קובלנץ: להבנתנו, הזמן האופטימלי שהתאגיד צריך כדי לבנות את זה כמו שצריך הוא לפחות שנתיים אבל, מצד שני, יש גם כוחות אחרים שטוענים שצריך לסיים את הסיפור הזה כמה שיותר מהר, ולו כדי לתת לעובדים את הוודאות, אז בין הרצון להקים את התאגיד הזה כמו שצריך ולא בדרך הישראלית –אפרופו קליטת עלייה, כי יש הרבה יתרונות לישראליות אבל, הרבה פעמים זה בא על חשבון דיוק ותכנון ראוי וביצוע כמו שצריך, אז כרגע מדובר על הארכה של חצי שנה ועוד חצי שנה.

<אלדד קובלנץ: יכול להיות שיהיו עוד הארכות, יכול להיות שכמה מן התאריכים האלה ישתנו במהלך החודש הקרוב ושוב, אני - - -

סופה לנדבר: אתה אומר שבעצם כדי לבנות את זה בצורה מבוססת ונורמאלית אתם צריכים שנתיים.

<אלדד קובלנץ: מינימום, כן.

<אלדד קובלנץ: מי שמבין בתקשורת יודע שדרמות לוקח שנתיים להפיק וגם פורמטים פשוטים ברדיו, לוקח חודשים, אנחנו צריכים לגייס עובדים שזה תהליך מורכב ואנחנו צריכים למצוא location, מקום, להכשיר אותו, והכל על פי חוק חובת המכרזים, אלה הליכים איטיים שלוקחים מינימום שנתיים אבל שוב, אנחנו פקידים, אנחנו בסופו של דבר נקבל מה שהכנסת תחליט ונעשה הכי טוב שאפשר.

<אלדד קובלנץ: כמו שנכנסנו להרפתקה הזאת עם הידיעה שזה אמור להיות בראשון לאפריל 2016 וידענו שזה לא יהיה.

<אלדד קובלנץ: זהו, אני מעביר את רשות הדיבור ליושב ראש.

אברהם נגוסה: אני רוצה להגיד כמה נקודות שאני רוצה שתתייחס אליהן בדבריך.

אברהם נגוסה: אנחנו נמצאים כרגע באי ודאות בעניין התאגיד - - -

קסניה סבטלובה: חוזה - - -

אברהם נגוסה: מבחינת השאלה מתי יתחיל, לזה אני מתכוון, אנחנו רוצים לדעת, כדי לחזק מה שיש לנו, מה אתה צריך היום, כמה עובדים?

אברהם נגוסה: אני חושב שזה חשוב, גם עובדים, כי אלה שעובדים בחצי משרה יכול להיות שיש להם קושי וחלקם דיברו אתי, שהם מקווים שכשהתאגיד החדש יתחיל אז הם יעברו למשרה מלאה, כי בחצי משרה קשה להם, מה הם יכולים לעשות?

אברהם נגוסה: אי אפשר לפרנס משפחה, לכן, הם נמצאים באי ודאות אז אני שואל אותך שתתייחס, מה אתה צריך עכשיו?

אברהם נגוסה: לא משנה אם זה יקח שנתיים או חצי שנה, מה אתה צריך כדי לחזק עכשיו, שהציבור יקבל שירות טוב, שהעבודה תהיה טובה ומקצועית?

אברהם נגוסה: אני רוצה שתתייחס.

<שמעון אלקבץ: שני דברים.

<שמעון אלקבץ: אחד, לגבי מרכיב אי הודאות, זה לא סוד ואני חוזר ואומר את הדברים בצורה מאוד ברורה, אנחנו מדממים – ואני משתמש בביטוי שלקוח מעולם המלחמה ומעולם הפציעות אבל, אנחנו מדממים ואני לא רוצה להמשיך את המשפט.

<שמעון אלקבץ: אנחנו מדממים, אנחנו נמצאים בימים קשים מאוד, בימים שבהם אני צריך למצוא יום יום – וזה ברמה הזו, יום יום פתרונות, מי יגיש, מי יערוך, מי ישדר, מי יביא את ה insert, מי יביא את הקולות ומן הבחינה הזו אין ילד שיש לו איזשהו סוג של תיעדוף, משום שרשת ב' נמצאת היום במצב קשה מאוד, לא פחות קשה ממה שאלכס מוביל היום בשפה הרוסית, בשידורים בשפה הרוסית.

<שמעון אלקבץ: אלה בדיוק אותם קשיים, את מי לשלוח, מתי לשלוח, מי משובץ, מתי עורכים, איך עורכים, משימות שכל הזמן צרך למלא אותן אז, מרכיב אי הודאות הוא מרכיב שקיים ולצערי, כל מה שאני יכול לעשות באופן אישי, זה רק לשדר את המסר שהעברתי אותו מהרגע הראשון שבאתי לרשות השידור בפירוק, אמרתי: אני לא בא רק לפירוק, אני רוצה להיות גם בהקמה ואני שמח שנבחרתי, אני באמת שמח ואני גם אמור להיות עכשיו גם בהקמה של הדבר החדש, אבל מול מרכיב אי הודאות אנחנו חייבים להצמיד מילה אחת – רלבנטיות.

<שמעון אלקבץ: אנחנו חייבים להמשיך להיות רלבנטיים משום שאם אנחנו לא נהיה רלבנטיים אז לא נעשה את העבודה שלנו ולא נביא את הקולות ולא נביא את השידורים ולא - - -

קסניה סבטלובה: אז בשביל מה כל זה?

<שמעון אלקבץ: אז אם אנחנו מתרסקים, אף אחד לא יתייחס אלינו ולצערי, אנחנו נמצאים במציאות שיש בה תחרות כל כך גדולה ויש מלחמה על האוזניים ועל העיניים של המאזינים והצופים ואסור יהיה לנו לרגע – אפילו לרגע אחד, להוריד את הרגל מהגז, אנחנו חייבים כל הזמן והנה, אתה, אלכסנדר, אומר לי: תשמע, חמישה האנשים האלה שהבאת – שהבאנו, שהבאנו, כן, שהבאנו, הם מצילים אותי.

<שמעון אלקבץ: אני משוכנע שאם היו לו עשרה אנשים אז היה לו שידור טוב יותר אבל הוא מסתדר עם מה שיש כרגע, כי לפני חודש החמישה האלה לא היו לו אז אני אומר, גם זו התקדמות.

<שמעון אלקבץ: מה אני צריך ברמה הרלבנטית?

<שמעון אלקבץ: אני רוצה להיות מאוד פרקטי, אני חושב שקודם כל, הסיכום היה עם האוצר שאנחנו יוצאים עם תקציב מסוים שהוא טוב ל-31 במרץ עד ליום התחילה.

<שמעון אלקבץ: נדחה יום התחילה אז בוודאי ובוודאי שצריכה לצאת מפה בקשה כמו שביקשתם אז, שהתקציב הזה, לא רק שהוא לא נפגע אלא הוא ממשיך, ודווקא בגלל העובדה שמדברים עכשיו על חצי שנה, כי אם זה באמת - - - היה חצי שנה אז לבקש להגדיל אותו.

<שמעון אלקבץ: ואני לא מבקש תקנים ואני לא מבקש עובדים חדשים, אלא אני אומר: לאפשר לי תקציב פעולות, כדי שמנהל המחלקה, כדי שמנהל הרדיו בשפה הרוסית יוכל לקחת את האנשים שהוא מאמין בהם ורוצה אותם, ולשלם להם עבור מה שהם נותנים, כשמצד שני, באוצר לא יגידו: אתה קובע לנו מסמרות, אתה מביא עובדים חדשים, אתה מכניס לנו – לא.

<שמעון אלקבץ: אני אומר, תקציב, תקציב פעולות, שיתנו לנו לעבוד.

אברהם נגוסה: אתה אומר:

אברהם נגוסה: אני לא מבקש תקנים חדשים אבל העובדים מבקשים, אני אמרתי לך.

<שמעון אלקבץ: אבל הפתרון - - -

אברהם נגוסה: פנו אליי, הם עובדים בחצי משרה - - -

<שמעון אלקבץ: אבל חבר הכנסת נגוסה, אני רוצה לשאול אותך משהו.

אברהם נגוסה: האם אתה יכול להפוך אותם לעובדים במשרה מלאה?

טלי פלוסקוב: במקום לקחת מישהו נוסף – זו הכוונה.

אברהם נגוסה: לא, לא, יש עובדים שהם עובדים בחצי משרה.

אברהם נגוסה: בגלל שהם עובדים בחצי משרה הם נתקלים בבעיה, הם לא יכולים ללכת לחפש עבודה כי הם עובדים, עד שמכינים, עד שמתרגמים, עד שמשדרים, זו פשוט בעיה, כאילו הם עובדים משרה מלאה - - -

<שמעון אלקבץ: אני אקצר, אני - - -

אברהם נגוסה: אבל משנים להם סדר המשרה.

<שמעון אלקבץ: אין לנו ויכוח אבל זה לא יקרה, זה לא יקרה - - -

אברהם נגוסה: למה לא יקרה?

<שמעון אלקבץ: בגלל שהאוצר הם אלה שצריכים - - -

טלי פלוסקוב: לא, אם יהיה כסף.

<שמעון אלקבץ: אני רוצה אבל מה זה עוזר לי אם אני אומר שאני רוצה, מי יתן לי?

אברהם נגוסה: לא, תבקש, אני חושב זה לא פייר כלפי העובדים האלה, אני חושב שגם הם ציפו שהתאגיד החדש יתחיל בראשון לאפריל ואז הם הייתה להם תקווה, הייתה להם תקווה שיגדילו להם למשרה מלאה ולכן אני חושב שאם אתה אומר: בתקציב שיתנו לי אז באיזושהי דרך אני יכול להפוך אותם למשרה מלאה – זה משהו אחר, אם לא, כדאי לך לדרוש ואנחנו, חברי הכנסת, נעזור, כי הם לא יכולים להמשיך בצורה כזאת.

אברהם נגוסה: אתה תאבד אותם.

אברהם נגוסה: זה העניין.

טלי פלוסקוב: אני מבינה שהמצב הוא שונה ממה שחשבנו עד היום, שהתאגיד הישן בעצם מסיים לעבוד ומתחילים לעבוד עם החדש, הרי זו הייתה המטרה של הישיבה הזו, כי היום רצינו לשמוע שהתכניות כבר שלך אבל מתברר שזה לא רלבנטי עכשיו.

טלי פלוסקוב: אנחנו שוב פעם חוזרים לרשות השידור שאנחנו מכירים ואז אנחנו צריכים עוד פעם לבדוק, מה הכלים ומה המשאבים שאנחנו יכולים לתת - - -

אברהם נגוסה: לתת את מה שישנם - - -

טלי פלוסקוב: בדיוק, כדי שהוא ימשיך לתפקד בצורה איכותית וטובה כמו שהם רגילים, עד חצי שנה, שנה, שנתיים, אני כבר לא יודעת כמה לחשוב.

סופה לנדבר: שייקחו שנה.

סופה לנדבר: פחות זה - - -

טלי פלוסקוב: כן, כן, אני גם חושבת ששנה, אני גם מאמינה שפחות משנה, אגב, ידענו את זה עוד בוועדת הכלכלה הראשונה שדנו, כבר אז ידענו שלא יעמדו בזה וכנראה שנצטרך להאריך את זה בשנה אבל, עכשיו באמת, לפי דעתי, גם אתה אדוני המנהל שמעון, צריך לשנות את החשיבה, כי עכשיו אתה צריך כבר לחשוב לא על משהו שאתה עושה תוך חודש חודשיים אלא איך אתה מתארגן לשנה הקרובה, נכון?

טלי פלוסקוב: אני מבינה שזה פחות או יותר ואז, אולי - - -

<שמעון אלקבץ: אני לא יודע אם זה יהיה, אני אומר, אלדד, האם אתה רוצה להשיב בעניין הזה, כי אם מגדירים לנו תקופה של חצי שנה, אז זה משנה מהותית מזה שיגידו לנו בעוד שבוע או שבועיים וכל הזמן יש רחש כחש - - -

טלי פלוסקוב: זה כבר - - -

<שמעון אלקבץ: לא, לא, אני אשלים את המשפט, שיכולים לבוא ולהגיד לנו: שבועיים, שזה לא חצי שנה, תיערכו בתוך שלושה ארבעה חודשים ואתם עוברים לתאגיד החדש – ואני מדבר על רשתות הרדיו, קול ישראל, אולי יעשו אבחנה בין רדיו לטלוויזיה, הם מדברים על הכול, אנחנו יכולים לקבל אמירה כזו - - -

סופה לנדבר: בעצם - - -

<אלדד קובלנץ: המינימום יהיה שלושה חודשים, ה main stream שנה וגם יכולות להיות אופציות של שנתיים, שלש וארבע.

<אלדד קובלנץ: ובמציאות המשתנה - - -

קסניה סבטלובה: במשרד התקשורת צריכים להודיע לכם, לכמה זמן להיערך?

<אלדד קובלנץ: זה לא רק משרד התקשורת, מתנהלים עכשיו דיונים ובאמת כמו ששמעון אמר, יש גם רעיונות שמסתובבים, של להתחיל עם הרדיו ואחרי כן עם הטלוויזיה, אני לא מחבב את זה, אני חייב להגיד את זה, לא להפריד, כי עוד פעם, זו לא בנייה כמו שצריך - - -

טלי פלוסקוב: כמו לחבר - - - טיפות – זה נורא.

<אלדד קובלנץ: ואז אי אפשר לעשות אינטגרציה בין הדיגיטל לרדיו לטלוויזיה, שאנשים יכולים גם לעבוד ביותר ממדיום אחד, אבל אני חושב שבפרקטיקה, לפחות שלושה חודשים עם אופציה לשנתיים.

<אלדד קובלנץ: השאלה אם אפשר להשיג את הדבר הזה כרגע, בשבילכם, שמעון, בשביל - - -

קסניה סבטלובה: לשלשה חדשים אתה צריך 100,000 שקל?

קסניה סבטלובה: שאני אבין.

<אלדד קובלנץ: מינימום.

<אלדד קובלנץ: מינימום.

<אלדד קובלנץ: המינימום.

קסניה סבטלובה: מינימום 100,000 שקל?

<שמעון אלקבץ: המינימום כדי להמשיך לשמר.

<שמעון אלקבץ: תראה, אני למשל, הבטחתי שאני אתן תשובות לגבי המשרות, אבל אם אני הולך סתם, לוקח לדוגמה את כוח האדם באמהרית, אז יש לי שלושה חצאי משרות ועוד עובדת שעובדת ב 0.75, בשלושת רבעי משרה.

<שמעון אלקבץ: אני פשוט, הלוואי וזה יקרה אבל אתה שואל אותי אם אנחנו עכשיו בחודשים האלה, נוציא אנרגיות מול נציגי האוצר כדי להגדיל את התקנים האלה או לקבל סכום כסף שממנו אני יכול גם את חצאי המשרות לתת להם כשעות נוספות, להגיד להם: אתם יכולים לעבוד עוד, אתם תקבלו תמורה על מה שאתם עושים - - -

אברהם נגוסה: לא, אני אומר - - -

<שמעון אלקבץ: כי אני לא רואה אותם נותנים, אז מה אם - - -

אברהם נגוסה: גם ברוסית יש אנשים שעובדים בחצי משרה, אם הם רוצים להפוך למשרה מלאה, אז אני אומר, אם אתם תהפכו להם למשרה מלאה וימשיכו למשרה מלאה בתאגיד הבא - - -

<שמעון אלקבץ: כמה יש לנו בתאגיד, שמונה משרות וחצי?

<אלכסנדר מדבין: אחד חצי משרה ואחד שליש משרה, אבל צריך - - -

קסניה סבטלובה: כל האחרים משרה מלאה?

<שמעון אלקבץ: משרה מלאה.

אברהם נגוסה: מה שאני אומר לך - - -

<אלכסנדר מדבין: מי שבחצי משרה דווקא הוא עובד כבר חמש שנים.

קסניה סבטלובה: והוא רוצה להמשיך?

<אלכסנדר מדבין: ועוד איך.

אברהם נגוסה: אז מה שאני אומר, הבעיה - - -

<שמעון אלקבץ: גם אני רוצה אבל מה זה עוזר לי שאני רוצה?

אברהם נגוסה: לא, לא, לא, שמעון, תגיד לי, מה הבעיה - - -

טלי פלוסקוב: אין לו כסף, תן לו כסף.

אברהם נגוסה: בסדר, אנחנו נילחם - - -

<אלדד קובלנץ: לא, זה אפילו לא כסף כי גם אם יש כסף זה תקנים.

<שמעון אלקבץ: מזה הם חוששים.

אברהם נגוסה: אז למשל, לפחות באמהרית אני יודע ששני אנשים יצאו לפנסיה, יש שני תקנים אז לאן הלכו שני התקנים האלה?

טלי פלוסקוב: יש לי חדשות בשבילך.

אברהם נגוסה: לא, רגע.

טלי פלוסקוב: הם הוציאו אתה אנשים לפנסיה, סליחה, אני אומרת מילה אולי קשה, אבל הציעו להם תנאי פנסיה משופרים כדי לצמצם את התקנים.

אברהם נגוסה: לא, אז זה לא טוב.

טלי פלוסקוב: נו, אבל זאת הייתה המטרה, זאת הייתה המטרה.

אברהם נגוסה: זו פגיעה, רגע, בואו, בואו, אני אומר פה, אנחנו פה כדי לתקן.

אברהם נגוסה: מה, האם אנחנו צריכים לקבל את העובדה?

אברהם נגוסה: אנחנו נתמקד בעובדה הזו, כי מה קורה פה?

אברהם נגוסה: קודם כל השירות נפגע.

אברהם נגוסה: דבר שני, העובדים נפגעים, כי תאגיד רשות השידור מנצל את העובדים.

אברהם נגוסה: מעסיק אותם, משלם להם חצי משרה אבל, העבודה היא משרה מלאה בפועל.

אברהם נגוסה: למה?

אברהם נגוסה: כי הם צריכים לתרגם מעברית לאמהרית או לרוסית - - -

<שמעון אלקבץ: אני מסכים אתך, עדיף - - -

אברהם נגוסה: ולכן - - -

<שמעון אלקבץ: העובדים שעובדים גם חצי משרה וגם שלושת רבעי, מבחינת העבודה שהם נותנים בוודאי שהם נותנים משרה מלאה.

<שמעון אלקבץ: רוצה לומר לך עוד משהו, אלה שמוגדרים משרה מלאה עובדים כמעט כמו שתי משרות, עושים גם וגם וגם וגם.

אברהם נגוסה: לפחות, במשרה מלאה, לפחות יש להם פרנסה שיכולים להביא לבית, לילדים, אלה בחצי משרה – אין להם להביא פרנסה לילדים ולכן, מה שאני אומר, אם אתה הופך להם עכשיו למשרה מלאה, ימשיכו גם בתאגיד החדש במשרה מלאה.

אברהם נגוסה: מעכשיו לשנות את זה למשרה מלאה.

אברהם נגוסה: אתה מבקש.

אברהם נגוסה: הטענה שלי לא נגדך.

אברהם נגוסה: אני אומר, אתה תבקש את זה ואנחנו נפעל מול האוצר.

טלי פלוסקוב: על משרות שאתה צריך.

אברהם נגוסה: ונתתי לך את הדוגמה מאמהרית, שני עובדים יצאו לפנסיה, לוקחים את שני התקנים האלה לעובדים.

אברהם נגוסה: למה לא לפחות להשאיר תקן אחד ולהפוך לשני אנשים שהם בחצי משרה את המשרה למשרה מלאה?

אברהם נגוסה: זה מה שאני אומר, אין פה שום דבר אחר, זה נוהל תקין, זה רק כי לא רוצים לעשות אותו.

טלי פלוסקוב: אל"ף, יש לי שאלה אליך, אלדד.

טלי פלוסקוב: האנשים, אני בכל אופן יודעת שאתם יצאתם למכרזים - - -

<אלדד קובלנץ: אלה לא מכרזים, זה הליך רישום, אלה לא מכרזים.

טלי פלוסקוב: רישום של אנשים לתפקידים?

<אלדד קובלנץ: כן, זה לא מכרז, זה לא מוגדר כמכרז כי הקבלה לתאגיד, בטח של עובדי רשות השידור, היא ללא מכרז אז ההליך הראשוני בשלב הזה הוא רק רישום.

טלי פלוסקוב: אז שום דבר לא קורה, האנשים שנרשמו לצורך העניין - - -

<אלדד קובלנץ: אז הם נרשמו ועכשיו אנחנו בתחילת התהליך ושוב, אנחנו עובדים מלמעלה למטה, מן המנהלים שכל מנהל בוחר את השדרה שמתחתיו, בנינו הליך כזה, אנחנו עדיין לא בשלב שמגייסים קריינים או עורכים או כתבים, עוד לא.

טלי פלוסקוב: אתה גם לא צריך עכשיו, לצורך העניין.

<אלדד קובלנץ: כן וזה גם מאוד מאוד קשה לגייס כי אנחנו לא יודעים מתי נתחיל אז אנחנו - - -

טלי פלוסקוב: וגם, אם מתכוונים חצי שנה שנה - - -

<אלדד קובלנץ: אבל מצד שני אנחנו לוקחים בחשבון גם את חוסר הוודאות אצלנו, עד עכשיו עבדנו לפי הראשון לאפריל אז באנו לאנשים ואמרנו: טוב, אנחנו צריכים אתכם בראשון לאפריל אבל יכול להיות שזה יידחה בשנה, יכול להיות בשלושה חודשים ויכול להיות בשנתיים, וגם כרגע, אנחנו מנסים לייצר חוזים מותנים - - -

סופה לנדבר: אלדד, האם אתה יכול לתת לנו חשבון, כמה סמנכ"לים וכמה חדשים בהנהלה אתם מביאים וכמה כסף זה עולה, בתוך כל התקציב שנשאר?

<אלדד קובלנץ: תעבירו לי שאלות ואני אעביר לכם מדויק על רמת השקל והאגורה.

סופה לנדבר: לא, אתה אמרת שאתם מביאים סמנכ"לים חדשים, מנהלים חדשים, כמה כסף זה תופס?

סופה לנדבר: יכול להיות שבינתיים בפירוק לא צריכים להביא - - -

<אלדד קובלנץ: אין שום קשר.

<שמעון אלקבץ: לא קשור לפירוק.

<אלדד קובלנץ: אין שום קשר לפירוק, אלה שני תפקידים נפרדים.

<אלדד קובלנץ: האוצר גם לא מוכן להעביר כסף שמיועד לתאגיד.

<אלדד קובלנץ: אפילו בתוך ההקמה הוא לא מוכן שנעביר כסף מהקמה לתוכן, גם בשביל זה היינו צריכים עכשיו לעבור ארבה חודשים של הליך מול היועצים המשפטיים של האוצר, אין אפשרות להעביר.

אברהם נגוסה: אני הבנתי שבהתחלה אמרת שיש 300 מיליון שקל לכוח אדם - - -

<אלדד קובלנץ: לא, לא, לא, להקמה, לא, לא, החלק של כוח אדם הוא חלק מאוד מאוד קטן, זה רק החלק של כוח האדם שיועסק עד יום תחילת השידורים.

<אלדד קובלנץ: זה חלק מאוד מאוד קטן, הרוב שם הוא למתקן, טכנולוגיה, שזה הכסף הגדול.

טלי פלוסקוב: הצטיידות.

<אלדד קובלנץ: כן.

אברהם נגוסה: בסדר, האם השלמת?

<שמעון אלקבץ: בסדר, מבחינתי, עוד פעם, ברור שאני מבקש, וגם את הסיפור של התקציב, כולל בקשה להגדלה.

<שמעון אלקבץ: הסתפקתי ב 30,000 ואני מזכיר לך אדוני היושב ראש, שאנחנו ביקשנו בהתחלה 50 ואסף, נציג האוצר, ביקש לרדת ל-30.

<שמעון אלקבץ: דווקא בגלל שמדובר היה בשלושה חודשים אז אמרנו שנלך על זה אבל עכשיו, לדעתי, צריך עוד פעם לחזור לבקשה המקורית של 50 כדי לתת קצת יותר אויר.

אברהם נגוסה: בסדר, תעביר לנו, אנחנו נעביר.

<שמעון אלקבץ: בסדר גמור.

אברהם נגוסה: בבקשה.

<אלכסנדר מדבין: כן.

<אלכסנדר מדבין: אלכסנדר.

<אלכסנדר מדבין: שלש הערות בקיצור.

<אלכסנדר מדבין: אל"ף, לגבי שאלתה של חברת הכנסת סופיה לנדבר, אנחנו כן יכולים להחזיק מעמד עם העזרה שאנחנו קיבלנו, אנחנו כן יכולים להחזיק מעמד ואפילו, אני רוצה להגיד תודה, גם במקומותינו צריך לעשות דברים כאלה וזו לא בושה, להגיד תודה לכל חברי הכנסת וחברות הכנסת, שהיו כאן ושנתנו יד לזה והתאמצו ועזרו לנו, ובאמת התוצאה היא חיובית בכל מובן, בכל מובן.

<אלכסנדר מדבין: כמובן, כמו ששמעון אמר, אנחנו רצינו יותר אבל בואו, אנחנו אנשים בוגרים, אנחנו מבינים שלא הכול מתגשם, זה אל"ף.

<אלכסנדר מדבין: אז אנחנו נחזיק מעמד.

<אלכסנדר מדבין: בי"ת, אנחנו שמענו הרבה על השוואה בין רק"ע לתחנות אחרות אז הייתי רוצה להגיד שרק"ע היא תחנה יותר מסובכת מכל התחנות האחרות, למה?

<אלכסנדר מדבין: מתוך סיבה מאוד פשוטה, כי רק"ע היא גם רשת ב' וגם רשת א' וגם רשת ג' וגם רשת מורשת וגם וגם וגם וגם - - -

<קריאה: גם קול המוזיקה.

<אלכסנדר מדבין: וגם קול המוזיקה קצת, קצת, גם קול המוזיקה.

<אלכסנדר מדבין: זאת אומרת שאין תחליף, פשוט אין תחליף.

<אלכסנדר מדבין: זו הערה שניה.

<אלכסנדר מדבין: הערה שלישית, לגבי אותם חבר'ה צעירים ונמרצים שצריך לגייס לתאגיד החדש, אז אני פעם אמרתי כאן בוועדה, ואני הייתי רוצה שמר קובלנץ ישמע את זה, שחבר'ה צעירים ונמרצים קיימים, אבל רמת הרוסית שלהם לא טובה.

<אלכסנדר מדבין: ממש לא טובה ואפילו אם הם מדברים רוסית אז הם מדברים עם "ר" צרפתית ועם אינטונציה אחרת וזה נשמע טוב לאוזן ישראלית, זאת אומרת, זה נשמע ממש טוב וטבעי אבל - - -

<קריאה: לא לדוברי רוסית.

<אלכסנדר מדבין: אבל לא למאזיני רוסית כי מבחינת המאזינים זה מגוחך, זה מגוחך.

<אלכסנדר מדבין: אנחנו נהפוך לליצנים.

<שמעון אלקבץ: אכן השילוב צריך להיות כל הזמן גם וגם.

<שמעון אלקבץ: אתה בסוף נותן תמהיל - - -

טלי פלוסקוב: בסוף ילמדו ממנו.

<שמעון אלקבץ: אתה נותן תמהיל.

<אלכסנדר מדבין: בדיוק, אז בגלל זה אני אומר שצריך, צריך לשמור על מאזן, מאזן בין הכוחות החדשים לבין הכוחות הקיימים.

<אלכסנדר מדבין: תודה.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: דר אברהם שרנופולסקי.

<אברהם שרנופולסקי: תודה רבה.

<אברהם שרנופולסקי: העמותה שלנו, עמותת "חזית הכבוד", מדברת בשם כ-70,000 ניצולי שואה ועוד כמה עשרות אלפים עולים נורבגים.

<אברהם שרנופולסקי: ידוע לנו עד כמה חשוב רדיו רק"ע לאוכלוסייה דוברת רוסית.

<אברהם שרנופולסקי: יותר מזה, אנחנו יודעים עד כמה חשוב רדיו רק"ע לעידוד העלייה.

<אברהם שרנופולסקי: אנחנו מקבלים המון שאלות, מה קורה עם רדיו רק"ע, מה יקרה עם רדיו רק"ע ואין לנו תשובה משום שאנחנו יודעים שנכון לעכשיו, יש לרדיו רק"ע תקציב רק לחודשיים, אז מה יקרה אחרי אפריל?

<אברהם שרנופולסקי: מה יקרה עם רדיו רק"ע אחרי אפריל?

<אברהם שרנופולסקי: אולי אתם יכולים לתת לנו תשובה שאנחנו נביא את התשובה לאוכלוסייה שלנו - - -

<שמעון אלקבץ: התשובה היא מאוד פשוטה.

<אברהם שרנופולסקי: מה יקרה אחרי אפריל?

<שמעון אלקבץ: התשובה היא מאוד פשוטה.

<שמעון אלקבץ: השידורים בשפה הרוסית, כמו גם השידורים בכל השפות, כמו גם כל תחנות קול ישראל, שאגב, בימים אלה מציינים שמונים שנה לשידורים שלהם – ממשיכים לפעול.

<שמעון אלקבץ: אומֵר לך מנהל תחנת הרדיו בשפה הרוסית "קשה אבל ממשיכים", עומדים בנטל, לא לדאוג, אנחנו ממשיכים לשדר, לא יהיה מצב, לא תהיה סיטואציה ששידור של תחנה מסוימת ייפסק או לא יהיה, אין מציאות כזו, אלה דברים שאמרתי מהרגע הראשון שנכנסתי לקול ישראל ואלה דברים שאני חושב שאף אחד לא מעלה על דעתו, להיפך, נמצא פה המנכל של התאגיד החדש שאומר: אנחנו עם כיוון חיובי, אנחנו מכירים בחשיבות השפות וזה מה שאנחנו גם נעשה, לצד המצוקות שקיימות.

<שמעון אלקבץ: אם היו לנו יותר תקנים והיה לנו יותר כסף, אז מצבנו היה הרבה יותר טוב.

<שמעון אלקבץ: זה לא המצב אבל אנחנו מתמודדים עם מה שיש.

<שמעון אלקבץ: עם מה שיש.

<אברהם שרנופולסקי: ורק תגידו, אם יש צורך בתמיכה מצד האוכלוסייה שלנו אז אנחנו מוכנים.

<שמעון אלקבץ: תודה רבה, אני חושב שאולי כדאי שתשמרו את המחאה להזדמנות אחרת.

<שמעון אלקבץ: אנחנו עושים את זה.

טלי פלוסקוב: משפט אחד.

טלי פלוסקוב: ברשותכם, אני רוצה להשתתף בצערו של אברהם, אשתו נפטרה לפני שבוע, הוא רק היום קם מ"שבעה" אז אנחנו משתתפים בצערך.

טלי פלוסקוב: הדבר הנוסף, אני אמרתי – אני חושבת שכולנו אמרנו פה בדיונים שניהלנו בנושא של רדיו רק"ע, לא יהיה מצב שלא יהיה רדיו רק"ע, לא יהיה מצב.

<קריאה: הלוואי.

טלי פלוסקוב: לא, לא, לא יהיה מצב, בשביל זה אנחנו כאן.

טלי פלוסקוב: "קצת קשה", "קצת פחות טוב", "קצת יותר קל" ו"אנחנו משתדלים" אבל לא יהיה מצב שלא יהיה רדיו רק"ע.

טלי פלוסקוב: נקודה.

טלי פלוסקוב: ואגב, לא רק אני אומרת את זה כי אני יודעת שיש הרבה פוליטיקאים אחריי שאומרים את אותו הדבר, כולל שר האוצר לצורך העניין כי אני מכירה את דעתו.

טלי פלוסקוב: לכן, אנחנו צריכים לחפש את הדרכים איך להחזיק מעמד בתקופה הזו, כשאנחנו נדע פחות או יותר מה תהיה התקופה - - -

אברהם נגוסה: האוצר בדרך.

טלי פלוסקוב: האוצר בדרך?

אברהם נגוסה: עוד מעט הוא נכנס אז אנחנו נשאל אותו.

טלי פלוסקוב: יופי, אז אנחנו גם נשמע את הדעה של האוצר.

טלי פלוסקוב: ונראה איך אנחנו עוזרים.

אברהם נגוסה: האם הוא נכנס?

אברהם נגוסה: לא? לא.

אברהם נגוסה: האם מישהו רוצה להתייחס?

<דנה גורדון שושני: האם יש למשרד התקשורת משהו להתייחס?

<אבינועם רוזנבאום: אנחנו, בעצם, משרד התקשורת, אנחנו בנושא הזה ספציפית גוף די חיצוני - - - אנחנו לא מתעסקים בזה, אנחנו כמובן תומכים והכול אבל אנחנו עסוקים ברמת התשתיות הרבה מעבר.

<אבינועם רוזנבאום: אנחנו כמובן יכולים לעזור בנושא של - - -

<דנה גורדון שושני: משרד האוצר?

<אבינועם רוזנבאום: להקל על חסמים ובנושאים האלה אבל, הרוב נאמר.

טלי פלוסקוב: בוא, בוא, בוא, יותר קרוב אלינו.

אברהם נגוסה: שם ולא פה.

<אסף וסרצוג: האם אפשר ליד אלדד?

<קריאה: לא, לא.

<קריאה: למה?

<קריאה: למה?

<קריאה: תבוא לפה.

<קריאה: החשיבות בדיון היא - - -

אברהם נגוסה: אנחנו נציג לך את מה ששמענו עד עכשיו, כי הפתרון אצלכם.

אברהם נגוסה: הפתרון אצלכם.

אברהם נגוסה: קודם כל אנחנו מאוד מודים לכם על זה שאתם תמשיכו את ה 30,000, זה ממש - - -

טלי פלוסקוב: עזר.

אברהם נגוסה: אני מתחיל עם זה.

אברהם נגוסה: אנחנו מבינים שהתאגיד החדש לא יתחיל בזמן.

אברהם נגוסה: כך קיבלנו מפה.

אברהם נגוסה: מינימום בעוד חצי שנה, מקסימום – לא יודעים.

אברהם נגוסה: יכול להיות שנה, יכול להיות שנתיים, יכול להיות גם ארבע שנים, אי- אפשר לנקוט אבל לפחות מינימום יש, אז מה שאנחנו רוצים כרגע הוא לחזק את מה שיש, עד שמתישהו יתחיל התאגיד החדש.

אברהם נגוסה: לחזק את הקיים.

אברהם נגוסה: וכדי שהעולים יקבלו את השירות, צריך לחזק את העובדים שנמצאים, כמו העובדים שבחצי משרה, להפוך אותם למשרה מלאה, מכיוון שהם ציפו שכשהתאגיד החדש יתחיל אז הם יהפכו למשרה מלאה, זה מתמשך והם נפגעים, יש להם ילדים, פרנסה לא מספיקה, צריך להביא פרנסה והם גם עובדים יותר, אז אנחנו רוצים שהאוצר יעביר כסף לרשות השידור, כדי שהיא תוכל לחזק.

אברהם נגוסה: ואנחנו רוצים לקבל ממך את שיתוף הפעולה.

טלי פלוסקוב: לפני שאתה מתחיל לומר, משפט אחד אני רוצה להגיד.

טלי פלוסקוב: מה שאמר היושב ראש, אתה נכנסת בשיא הדיון וכבר הבנו פחות או יותר מה קורה כאן.

טלי פלוסקוב: מה שאנחנו רוצים הוא שרדיו רק"ע ימשיך לפעול בצורה איכותית וטובה כמו שאנחנו מכירים אותה, עד ליום החגיגי שהתאגיד החדש יתחיל לעבוד.

טלי פלוסקוב: לגבי השאלה איך - - - מה בעצם קרה, בוועדה הזו, לפני חודשיים ישבנו והבנו את המצוקות, והבנו שהרבה אנשים פרשו בעקבות התנאים וכן הלאה וזו הייתה המטרה וזה בסדר, אנחנו לא מתערבים בזה אבל, אז הגיעה בקשה מכאן, "כדי שאנחנו נוכל להחזיק מעמד עד לראשון באפריל, תעזרו לנו, תנו לנו 50,000 שקל בחודש – אני מתפקד".

טלי פלוסקוב: ואז, היה פה משרד האוצר, ולפי מה שהבנתי משרד האוצר אף פעם לא נותן את מה שמבקשים, הוא מתפשר - - -

<אסף וסרצוג: גם אלה שמבקשים אף פעם לא מבקשים את מה שהם באמת צריכים.

טלי פלוסקוב: לא, לא, אז לכן, דקה, דקה, דקה, פה אני ממשיכה, אז אני פונה למשרד האוצר - - -

<קריאה: לא, "הם גרידיים", עולים חדשים.

טלי פלוסקוב: ואני כבר לא ולכן אני אבקש 70,000 בחודש כדי שתוכל להגיד 50 אבל, אני באמת ברצינות עכשיו, היות ובאמת אנחנו לא מבינים כמה זמן זה יימשך ויש חשיבות מאוד מאוד גדולה שהרדיו הזה, ובכלל רשות השידור תחזיק מעמד "עד ש" אז לכן, הבקשה שלנו, של כל חברי הכנסת כאן –הם יצאו אבל היו פה הרבה, ואנחנו כולנו ביחד, זה הנושא שבאמת מדבר אל לב כולם, אתם צריכים לתת לרשות השידור הישנה 50,000 שקל בחודש, כדי שהם יצליחו לא לרדת ברמה ולהחזיק מעמד עד לכניסת התאגיד החדש לתוקף.

טלי פלוסקוב: זו בקשה שלא כמו שאמרתי 70-50, כי אנחנו צריכים 50,000 שקל ואני רוצה שאתם תבינו שזה ייתן לאנשים – גם לעובדים אבל גם לציבור הרחב שמשתמש בזה, את התחושה שהמדינה דואגת לנו, ואני אמרתי פה לפני שהגעת, שרדיו רק"ע, להמון אנשים, ואני מדברת על עשרות אלפי אנשים, הוא חלק מן החיים שלהם.

<שמעון אלקבץ: אסף, אני רוצה רק להגיד לך, שבאותם 30,000 שקלים אנחנו צירפנו חמישה פרילאנסרים לשידורים בשפה הרוסית, עוד פרילנס אחד נותן שירותים לשפה האמהרית, ועוד חמישה שהם מפוצלים באחת עשרה שפות נוספות.

<שמעון אלקבץ: להגיד לך שזה מספיק במאת האחוזים?

<שמעון אלקבץ: התשובה היא לא.

<שמעון אלקבץ: אנחנו זקוקים לחיזוק הזה.

<שמעון אלקבץ: ואולי היינו נאיביים כי הבקשה המקורית הייתה 50 אבל, היא הסתמכה והתבססה - - -

<אסף וסרצוג: הבקשה המקורית הייתה תשעה תקנים ועוד כל מיני דברים אבל, בסדר.

<שמעון אלקבץ: לא, לא, אני מדבר רק על הסכום.

<אסף וסרצוג: כן, כן.

<שמעון אלקבץ: היא התבססה, אגב, על עבודה עם מנהלי התחנות - - -

<אסף וסרצוג: ברור, ברור.

<שמעון אלקבץ: היא לא נעשתה סתם ככה.

<אסף וסרצוג: ברור.

<אסף וסרצוג: בסדר?

<אסף וסרצוג: טוב, קודם כל, החשיבות ברורה, גם הייתי בדיון שעבר אז כמובן שזה ברור לנו וגם ברור – אני לשנייה מוציא את זה מן הקונטקסט של הדיון בוועדה, יש גם הרבה צרכים לרשות השידור שהיא עדיין היום בפירוק, כלל תחנות הרדיו, גם הטלוויזיה, כל אחד ועולמו שלו והצרכים שלו, וזה כן חשוב לראות את זה בתמונה אחת ואני תיכף גם אסביר למה.

<אסף וסרצוג: אכן, תהיה כנראה איזושהי הארכה של יום התחילה, לא ברור בדיוק לאיזה פרק זמן אבל תהיה הארכה מסויימת, לכן הצורך הוא ברור.

<אסף וסרצוג: רק מה שחסר לי כאן בדיון, בעצם חסר לי מנהל הרשות.

<אסף וסרצוג: יושב כאן שמעון כנציג הרדיו והוא באמת מסביר - - -

<שמעון אלקבץ: לא, אני לא יושב פה כנציג הרדיו.

<שמעון אלקבץ: אני יושב פה כעורך הראשי של רשות השידור - - -

<אסף וסרצוג: העורך הראשי, סליחה, סליחה.

<שמעון אלקבץ: ואני - - - להחליט בכל מה שקשור לתוכן של רשות השידור.

<שמעון אלקבץ: אנחנו לא מדברים פה על פירוק או לא פירוק או על השאלה האם אנחנו רוצים להעביר עכשיו את השידורים בשפה הרוסית למבנה הזה או למבנה הזו.

<שמעון אלקבץ: מדובר פה בתוכן ובתוכן מתעסק העורך הראשי.

<אסף וסרצוג: ברור.

<קריאה: זה ימשיך גם התוכן - - -

<אסף וסרצוג: לא, אני אסביר - - -

<שמעון אלקבץ: ואם אתה כבר אומר את זה ופותח את זה אז אני לא אספר לחברי הועדה למה רצו לעכב לי גם את אותם 30,000 שקל שנתת לי, ויעיד פה מנהל השידורים פה בשפה הרוסית, שלא רחוק היה הרגע שגם את מה שהיינו אמורים לקבל לא היינו מקבלים.

<שמעון אלקבץ: למרות שאישרתם את זה.

טלי פלוסקוב: הוא מדבר ככה כי הוא יודע שהוא יקבל מאתנו עכשיו גיבוי.

<קריאה: לא, לא - - -

<שמעון אלקבץ: לא, אני פשוט - - -

<אסף וסרצוג: אני מכיר את שמעון, זה בסדר, זה בסדר גמור.

<אסף וסרצוג: אני אומר, העורך הראשי, אבל חסרה לי פה הנהלת הרשות בסופו של דבר ואני מסביר למה.

<אסף וסרצוג: כמו שאמרתי יש עוד הרבה מאוד צרכים לרשות השידור, רשות השידור פונה אלינו באופן מסודר, אנחנו נמצאים איתה - - -

<שמעון אלקבץ: אני אומר, תשמע, אסף, זה לא ייאמן שאתה אומר - - -

<אסף וסרצוג: לא, אבל אתה לא נתת לי לסיים.

<אסף וסרצוג: תן לי קצת, קודם כל תן לי להגיד מה שאני אגיד ואז תגיד שזה לא בסדר.

<שמעון אלקבץ: לא אמרתי שזה לא בסדר, אמרתי "לא ייאמן".

<אסף וסרצוג: אחרי זה תגיד למה זה לא ייאמן.

<אסף וסרצוג: אנחנו יושבים עם הרשות, נמצאים אתם בקשר שוטף, הם מעבירים לנו את הדרישות שלהם, הם מעבירים - - -

אברהם נגוסה: מי זה הרשות, אנחנו - - -

<אסף וסרצוג: מנהל הרשות, נהרי - - -

אברהם נגוסה: הוא זה שמייצג את רשות השידור.

טלי פלוסקוב: כל הזמן מייצג פה - - -

<אסף וסרצוג: בסדר, אני, אני, שניה, אני אסביר את הקונטקסט.

<אסף וסרצוג: יש מנהל היום לרשות ותחת המנהל הזה פועלים הגופים, פועלות הפונקציות שלו והם באים אלינו, בעצם מרכזים את כל הדרישות, אם זה כוח אדם אז יש את הסמנכ"לית או את המשנה למנכל בנושאי כוח אדם, בנושאי תקציב יש את אנשי התקציב, גם המנהל אבל גם אנשי התקציב, יש פניות מסודרות אלינו ואנחנו יושבים, מדברים, מבינים, מאשרים.

<אסף וסרצוג: לצורך הדיון אישרנו לרשות השידור תוספת בשעות העסקה של גימלאי רשות השידור, לא מזמן, בהתאם לעבודה שהם עשו ובהתאם לעבודה שעשינו מולם, על מנת לספק את צרכי רשות השידור, על כלל מיגזרי הפעילות שלה.

<אסף וסרצוג: לכן, כשאני אומר, הרי אני לא יכול לשבת בכל ועדה ולהגיד: או.

<אסף וסרצוג: קיי.

<אסף וסרצוג: , לאלה ניתן 50,000 ולאלה ניתן 100,000 ולאלה נשיג כך וכך, אז מה שכן אני אומר הוא שאנחנו כמובן לא אדישים לדברים האלה, זה חשוב לי שהבקשה הזו תגיע בצורה מסודרת דרך הנהלת הרשות, שיודעת לשבת אתנו, שיודעת להעלות את הדרישות, אנחנו נמצאים אתם בשיח מתמיד ובעיניי עם הרבה מאוד שיתוף פעולה והוא מאוד פורה בסופו של דבר.

<אסף וסרצוג: דברים כרגע מתנהלים והיא תדע להציף לנו את הבקשה הזו בצורה מרוכזת, כמו שבאות הבקשות מכם.

<אסף וסרצוג: אני מבין לחלוטין את הצורך.

<אסף וסרצוג: באות בקשות מעוד הרבה מאוד גורמים ולכן, צריך שיהיה גורם אחד שמרכז אותן, מציג אותן בפנינו ואז אנחנו יודעים לנהל את השיח הזה בצורה נכונה וכוללת וזה לא סותר את זה שאני מניח שבמסגרת - - -

<שמעון אלקבץ: כן, לא, גם איש לא חשב אחרת.

<אסף וסרצוג: אם - - - הדבר הזה אז רדיו רק"ע יקבל את המענה.

אברהם נגוסה: האם יש בעיה בעניין זה?

<שמעון אלקבץ: לא, אני אומר, איש לא חשב אחרת.

<שמעון אלקבץ: ברור שהכול יעבור בצורה מסודרת ממש כמו שמתבקש, אני רק אומר שהצורך, שבסופו של יום, מצריך – וכאן זה עניין של תפיסה, עם כל הכבוד, בסופו של יום מה שקובע – ואני לא רוצה לפגוע באף אחד אבל אני עושה הקבלה לעולם הכדורגל, זה לא ישפיע כהוא זה אם תהיה כמות של סדרנים ביציע או תהיה כמות של מחלקי מים, כי בסוף מה שקובע זה השחקנים והמאמן ואם הם מביאים את התוצאות או לא מביאים את התוצאות.

<שמעון אלקבץ: בעולם השידורים שלנו מה שקובע זה התוכן, זה האם אלכס מסוגל, ביחד עם האנשים שלו, לגרום לאותם 350-400,000 מאזינים ללחוץ על הכפתור ולשמוע את השידורים בשפה הרוסית, כנ"ל באמהרית, כנ"ל רשת ב' וזה מה שקובע.

<שמעון אלקבץ: לכן אני אומר, אנחנו מצויים היום בעולם של תוכן ולעניין של התוכן, גם מה שאתה קיבלת, אסף, לעניין של הפנסיונרים ותודתי על כך, הכול עבר - - -

<אסף וסרצוג: אני יודע.

<שמעון אלקבץ: ויש גורם שהעביר את זה אליך אבל בסוף זה אנחנו.

<אסף וסרצוג: ברור לי, אני מסתכל על רשות שדור - - -

טלי פלוסקוב: אתם מדברים על אותו הדבר, למה אתם רבים?

<שמעון אלקבץ: לא, לא, אנחנו לא רבים, אני לא רב עם אסף.

<אסף וסרצוג: זה בא ממקום טוב, זה בא מאמוציות.

אברהם נגוסה: מצוין.

אברהם נגוסה: אז אנחנו הגענו לפחות ברמת ההבנה – הייתי אומר את זה כך, כי לא חתמו חוזה, אז שמעון, באמת, אתה תעביר ותיתן להנהלה, ההנהלה תעביר, הם ישבו אתה, ויהיה לנו כסף.

אברהם נגוסה: או אז העובדים יקבלו והעולים יקבלו שירות.

<אברהם שרנופולסקי: וגם צריך לקחת בחשבון שאנחנו חיים במרץ, ובפברואר - - -

<קריאה: ברור, ברור, ברור.

<אסף וסרצוג: אבל אתם שאלתם - - -

<שמעון אלקבץ: עד שאסף נתן לנו את ה- 30,000 שקל ודיברנו, אז אמרנו "עד מרץ וכשתהיה הארכה אז ברור שזה ימשיך", הרי גם הוא מבין שאנחנו חיים בעולם של היגיון, אני מקווה.

אברהם נגוסה: ואנחנו גם נקבל את זה, את הביצוע.

אברהם נגוסה: אסף, אתה מקשיב לי?

אברהם נגוסה: אני אומר שהוועדה מבקשת לקבל עדכון, על כל התקדמות בתהליך הזה.

אברהם נגוסה: האם יש מישהו שרוצה להוסיף?

אברהם נגוסה: אם לא, אני אסכם את הדיון.

אברהם נגוסה: או.קיי., אז אני מסכם את הדיון.

אברהם נגוסה: אני חושב שהתקדמנו ואני שמח שלמרות כל השמועות שזה לא יהיה באפריל, אנחנו קבענו דיון ומקיימים את זה, אני שמח שקיימנו ואני אופטימי גם לגבי הדבר הזה, שהוא גם יתקדם ואנחנו נקבל את העדכון, גם מהאוצר, גם משמעון.

אברהם נגוסה: אנחנו מברכים על הדיון הזה, ותודה שבאתם.

אברהם נגוסה: אני סוגר את הדיון.