ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות, כנסת 20, פרוטוקול מספר 110, 2016-06-14 12:00

אברהם נגוסה: צהריים טובים לכולם, ברוכים הבאים לוועדת העלייה והקליטה והתפוצות.

אברהם נגוסה: אנחנו מקבלים בברכה את ראש העיר נתניה, גב' מרים פיירברג, גם מנכ"ל העירייה וחברי מועצת העיר, ג'ורג', הממונה על העלייה והקליטה וגם אחרים.

אברהם נגוסה: אנחנו גם מקבלים בברכה את חברת הכנסת יוליה מלינובסקי.

אברהם נגוסה: היא מצטרפת אלינו לוועדה כחברת ועדה, ברוכה הבאה.

אברהם נגוסה: רוברט, אתה נשאר איתנו?

רוברט אילטוב: אני נשאר לדיון בוועדה, אני לא חבר ועדה כבר הרבה זמן.

רוברט אילטוב: אבל אני תמיד איתכם.

אברהם נגוסה: גם חבר הכנסת יואל רזבוזוב נמצא ונמצאים גם נציגי משרדי הממשלה.

אברהם נגוסה: חבר הכנסת רזבוזוב, חבר הוועדה, הוא תושב נתניה, אז יש לנו גם פרוטקציה.

<מרים פיירברג: גם רוברט.

אברהם נגוסה: לא ידעתי.

<מרים פיירברג: והכול זה ילדים שאני גידלתי.

<מרים פיירברג: את שניהם.

אברהם נגוסה: גם מנהל אגף משרד הקליטה, ד"ר ולדימיר שקלאר.

<מרים פיירברג: הם היו חברי מועצת עיר שניהם.

רוברט אילטוב: גם סגן ראש עיר.

אברהם נגוסה: אני מתכבד לפתוח את ישיבת הוועדה בנושא החלטת עיריית נתניה להפסיק את השירותים החברתיים והחינוכיים הניתנים לעולים חדשים המתגוררים בתחומה.

אברהם נגוסה: כולנו יודעים מה ההשלכות של הפסקת השירותים בתחומים אלה.

אברהם נגוסה: הדבר עלול להביא להידרדרות מיידית במצבן של המשפחות הזכאיות לסיוע.

אברהם נגוסה: גם בדיון בשבוע שעבר הבעתי את מחאתי בנושא, כך שעם כל הצדק וטענותיה של עיריית נתניה זה לא מוצדק שהעולים החדשים הם אלה שייפגעו.

אברהם נגוסה: הנושא הכולל של ערי עולים הוא סוגיה מורכבת וסבוכה גם פוליטית, כפי שאני למדתי.

אברהם נגוסה: בדומה לנושא הטבות המס ליישובים, בהתאם לפקודת מסי העירייה ומסי הממשלה (פיטורין) משנת 1938 הסמכות להכרזה על עיר עולים נתונה בידי שר הפנים לאחר התייעצות עם שר האוצר.

אברהם נגוסה: ההכרזה הראשונה הייתה בשנת 1956, מאז תוקנה ההכרזה מספר פעמים בודדות, כשהאחרונה בהן היא לפני למעלה מ-25 שנים.

אברהם נגוסה: ההכרזה כבר אינה רלוונטית ומדובר בעיוות וחלוקת משאבים בדרך שאינה הוגנת וראויה.

אברהם נגוסה: אני קורא לממשלה לתקן את העיוות הזה.

אברהם נגוסה: גם ועדת הכספים קיימה דיונים בסוגיה וקראה לממשלה להסדיר את הנושא בדחיפות.

אברהם נגוסה: גם בית המשפט העליון, במסגרת העתירה שהוגשה על ידי עיריית נתניה, ביקש להביא את הסוגיה בפני הממשלה להכרעה.

אברהם נגוסה: עם זאת ואולי דווקא בשל כך שעיריית נתניה היא עיר קולטת עלייה, שאחוז נכבד מתושביה הם עולים חדשים והיא עיר למודת ניסיון בכל הקשור בטיפול בעולים אני חושב ומצפה שהיא לא תילחם את מלחמתה הצודקת על חשבון העולים החדשים, אלא תמשיך לתת את השירותים החשובים לעולים חדשים ובדרך הטובה ביותר.

אברהם נגוסה: אני מבטיח להמשיך ולסייע ככל שביכולתי לעיריית נתניה לפתור את הסוגיה ובכלל להסדיר את כל נושא ההטבות לערי עולים.

אברהם נגוסה: כפי שאמרתי בדיון הקודם בכוונתי לכנס ישיבה משותפת לוועדת העלייה ולוועדת הפנים בהשתתפות שר הפנים בתקווה שהנושא יוסדר.

אברהם נגוסה: כמובן שאם נראה שאין התקדמות ממשית בנושא אגיש הצעת חוק לתיקון פקודת מסי העירייה ומסי הממשלה (פיטורין) ואציע הסדר שונה.

אברהם נגוסה: אנחנו נשמע קודם מראש העיר נתניה ולאחר מכן גם חברי הכנסת יתייחסו, אלא אם כן יש מחברי הכנסת שרוצים להתייחס לפני ראש העיר.

רוברט אילטוב: לא, קודם ראש העיר.

אברהם נגוסה: אז אני מזמין את כבוד ראש העיר, נשמע מה גרם להחלטה הזו.

<מרים פיירברג: קודם כל קצת רקע, כי לא כולם יודעים מה המשמעות של הכרזה על עיר כעיר עולים.

<מרים פיירברג: קיימת שונות גם בין הערים שהוכרו כערי עולים, מימי תרפפ"ו, אבל נתניה קלטה עלייה מאז היווסדה, משום מה היא לא הייתה ברשימה.

<מרים פיירברג: כמו שאמרת, אולי סוגיה מורכבת, מסובכת, פוליטית, יכול להיות שגם אז מסיבה פוליטית מי שהיה ראש העירייה אז, עובד בן עמי, לא היה במפלגה הנכונה ולכן החליטו שלמרות שנתניה קלטה את המעברה הכי גדולה שהייתה במדינה, מעברת שבות עם, היא לא הוכרה בעבר כעיר עולים.

<מרים פיירברג: אני רוצה להסביר קודם כל את המשמעות.

<מרים פיירברג: המבחין שמוגדרת כעיר עולים לעיר שאינה מוגדרת כך זה בתשלום המסים שהמדינה משלמת עבור המוסדות שלה, כלומר עבור מס הכנסה ומע"מ וכל השירותים האחרים שהמדינה נותנת ברשות המקומית ומחנות צבא.

<מרים פיירברג: מה שקורה שבערים שהוגדרו כעיר עולים הם מקבלים 100% מסים ובערים שלא הוגדרו כעיר עולים מקבלים רק שליש מהתשלום, כ-33%, משהו כזה.

<מרים פיירברג: מה שיוצר גם את ההבדל בעצום בין הערים, כשעיר אחת מקבלת למעלה מ-100 מיליון ואחרת כ-5 מיליון, גם אלה שהוכרו כעיר עולים, השונות הזאת נובעת בעיקר בשל ההימצאות של מחנות צבא בתחום המוניציפאלי של אותה רשות.

<מרים פיירברג: לכן למשל רמת נגב ריפמן, ראש המועצה, מקבלים 46 מיליון שקל בשנה.

<מרים פיירברג: אני לא יודעת כמה עולים מברית המועצות ומאתיופיה הם קלטו, אני רק יודעת שהם מקבלים 46 מיליון שקל בשנה.

רוברט אילטוב: יש שם פחות מ-8,000 תושבים.

<מרים פיירברג: כן, זה אפילו פחות משכונה אחת בנתניה, מהשכונה הכי קטנה בנתניה.

<מרים פיירברג: כמובן 46 מיליון, ירושלים 140 מיליון, באר שבע 104 מיליון, כפר יונה, שהיא פחות משכונה בנתניה, נדמה לי שהם מקבלים 9 מיליון.

<מרים פיירברג: נתניה אפס.

<מרים פיירברג: לכן יש גם את ההבדלים העצומים האלה, מה שמסביר למשל את העובדה שרמת השרון מקבלת 17 מיליון שקל בשנה.

<מרים פיירברג: אנחנו גם רואים, יש מקומות, אשקלון 11, אילת 12, אשדוד 9 מיליון, האם יש מחנות צבא או אין מחנות צבא, כאשר ללא ספק אין שום קשר בין הימצאות של מחנות צבא לבין נושא של קליטת עלייה, אבל זה מה שיוצר גם את השונות בתוך הערים עצמן.

<מרים פיירברג: אני רוצה לומר שהממשלה משלמת, לפי הנתונים של 2014, 930 מיליון שקל מסי ארנונה, מה שנקרא, מתוכם 623 מיליון לערי עולים.

<מרים פיירברג: כלומר שני שליש ממה שהמדינה משלמת ארנונה עוברים לאותן ערים ומועצות אזוריות שמוגדרות כעיר עולים או מועצה שקולטת עלייה.

<מרים פיירברג: זה מסביר גם את השונות.

<מרים פיירברג: כשאני פונה היום וכשפניתי בתחילת הקדנציה הראשונה למנכ"ל משרד הפנים דאז ואנחנו מדברים על התחלת 99', זה היה מר אפרתי, מאז ועד היום אני שומעת כל הזמן את המשפטים, יש נוסחאות, יש קריטריונים, יש אמות מידה, יש עכשיו קולות קוראים ויש עכשיו קולות יוצאים ויש קולות שקטים.

<מרים פיירברג: בקיצור המדינה מאוד מסודרת, היועצים המשפטיים מאוד מקפידים על הסדר, אבל כולם ישנים טוב מאוד בלילה כשעיר אחת מקבלת כל שנה מענק מדינה, כי אין לי שום שם אחר לקרוא למה שמקבלת רמת השרון, החתך הסוציו האקונומי אחד הגבוהים במדינה, מקבלת מענק מדינה 17 מיליון שקל וזה לא משנה איך קוראים לזה, בסופו של דבר היא מקבלת מהמדינה מה שאנחנו לא מקבלים, שזה 17 מיליון שקל.

<מרים פיירברג: זה גם מבחין בין ערים שכן קולטות עלייה ומוגדרות כערי עולים ומחדד עוד יותר את העוול הנוראי לגבי ערים שהן כן קולטות עלייה ולא מוכרות כעולים.

<מרים פיירברג: מבחינתנו בסך הכול מדובר ב-5 מיליון שקל בשנה, זו כבשת הרש, כי אין לנו מחנות צבא.

<מרים פיירברג: שתבינו, כפר יונה 8 מיליון, כל נתניה 5 מיליון, אבל גם את ה-5 מיליון האלה אנחנו לא מקבלים כי אנחנו לא מוגדרים כעיר עולים.

<מרים פיירברג: אצלנו אותם 5 מיליון זה בקושי שיפוי של 20%, אפילו פחות מ-20%, על הוצאה בפועל, כאשר הערים האחרות, זה בכלל מענק, זה מתנה מהמדינה.

<מרים פיירברג: כלומר אצלנו במקרה הטוב זה היה משפה על חלק מההוצאה בפועל, אצלם הם מקבלים מה שנקרא אריאלה ממפעל הפיס מתקשרת וכל שנה נותנת להם מיליוני שקלים ומחלקת.

<מרים פיירברג: כדי לסבר את האוזן עד כמה זה הזוי, שרת הקליטה החדשה שלנו, אנחנו מאחלים לה הרבה הצלחה, מספרת לי שהיועצת המשפטית שלה ניסתה לבדוק קצת את הסוגיה, אז אמרו לה, כנראה הסבירו את זה בצורה קצת שונה, אבל אמרו לה 'יש ערים שהתרגלו לקבל, אז אי אפשר לקחת להם, ויש ערים שהתרגלו לא לקבל'.

<מרים פיירברג: כלומר אותו חמור שהרגילו אותו לא לאכול, בסוף גם הוא מת.

<מרים פיירברג: אז גם נתניה החליטה יום אחד שאם היא לא מוגדרת עיר עולים אז היא לא צריכה אולפן, כי עיר שאין בה עולים לא צריכה אולפן, וכשבעיר אין עולים היא לא צריכה מִנהלת קליטה.

<מרים פיירברג: אבל אני רוצה לתקן אותך, מר נגוסה, שאנחנו לא פגענו בשלב הזה, לא בחינוך ולא ברווחה.

<מרים פיירברג: זה בשלב הבא.

<מרים פיירברג: בשלב הזה הפגיעה היא אך ורק בשירותים הייחודיים שעיריית נתניה מגישה לאוכלוסיית העולים במסגרת מִנהלת הקליטה שאנחנו מפטרים את העובדים על שלוחותיה ובנושא של האולפן שאנחנו סוגרים.

<מרים פיירברג: כשעיר לא קולטת עלייה אני לא חושבת - - - שיפתחו את האולפן ברמת השרון, יש שם קליטה מסיבית של עולים חדשים, גם מרוסיה, גם מצרפת, גם מאתיופיה.

<מרים פיירברג: אז אין ספק ששם צריך אולפן, אצלנו לא צריך.

אברהם נגוסה: איפה?

אברהם נגוסה: ברמת השרון?

<מרים פיירברג: ברמת השרון למשל, כן.

אברהם נגוסה: למיטב ידיעתי אין - - -

<מרים פיירברג: אז אני בכוונה אומרת את זה.

<מרים פיירברג: אני מחדדת את הדברים, כי זה בוודאי הזוי.

אברהם נגוסה: הבנתי.

<מרים פיירברג: אני רוצה לומר לכם שנתניה היא עיר קולטת עלייה מאז היווסדה, אמרתי, המעברה, אבל גם בשנות ה-80, למי שלא יודע את הרקע שלי, אני כבר בגיל צעיר מאוד התחלתי לעבוד כעובדת סוציאלית בעיריית נתניה, מכירה היטב את המבנה הסוציו אקונומי של העיר.

<מרים פיירברג: בשנות ה-80 בנו את שכונת אזורים, בנו אותה גם כן בצורה שגויה, בלי שטחים חומים, ואכלסו שם עולים שהגיעו באותה תקופה, בעיקר העלייה בשנות ה-80 מקווקז, מגרוזיה, ממקומות אחרים באסיה ואחר כך הגיעו לשם גם העלייה של 'מבצע משה' ואחר כך גם 'מבצע שלמה', ויש לנו את מספר יהודי אתיופיה הגבוה ביותר במדינת ישראל.

<מרים פיירברג: על זה אין חולק, למעלה מ-16,000 עולים.

<מרים פיירברג: כשאנחנו מדברים על עולים חדשים יש הבדל בין העולים שמגיעים לירושלים, שמגיעים לתל אביב, מגיעים לרעננה ומגיעים לנתניה.

<מרים פיירברג: גם כאן יש התפלגות שונה של המצב הסוציו האקונומי של העולים החדשים.

<מרים פיירברג: העולים החזקים יכולים להרשות לעצמם לרכוש דירות במקומות יוקרתיים עם עלות גבוהה של יחידות דיור ובנתניה מגיעה האוכלוסייה שהיא אוכלוסייה קשת יום.

<מרים פיירברג: אף אחד לא יספר לי שבבת אחת עיר גדלה ב-65,000 עולים כאשר רובם מתפקדים בחתך סוציו אקונומי נמוך וכאשר יש עיר שמתווספת אליה אוכלוסייה בדרך כלל יש התפלגות נורמלית של חזקים, בינוניים וחלשים, אבל בבת אחת להכניס לעיר למעלה מ-16,000 אנשים שאין להם שקל כדי לקיים את עצמם, זה ללא ספק התפלגות שהיא לא התפלגות רגילה וההתפלגות הזאת בסופו של יום, ככל שאדם הוא חסר אמצעים, כך הוא צורך יותר שירותים, כי אז הוא צריך יותר שירותי חינוך כדי שלילדים תהיה, וראוי שיהיה כך, נקודת זינוק שווה לכל ילד אחר שנולד בארץ.

<מרים פיירברג: גם שירותי הרווחה, מטבע הדברים המשפחות הללו חסרות האמצעים הכלכליים הן אלה שצורכות את שירותי הרווחה, הן אלה שמקבלות את הפטור מתשלום מסים על פי חוק ואנחנו אחת הערים שפוטרות על פי חוקים שהכנסת חוקקה למעלה מ-110 מיליון שקל הנחות ממסים.

<מרים פיירברג: העלות לנתניה על העלייה מגיעה, ויש לנו רשימות כאן, ללמעלה מ-39 מיליון ₪ בשנה.

<מרים פיירברג: העלייה מברית המועצה שהגיעה היא הגיעה בחלקה הגדול אוכלוסייה מבוגרת, שלחלקם היינו צריכים לדאוג להשמתם במסגרות חוץ ביתיות.

<מרים פיירברג: אז אם ילד במעון יום או ילד נכה או אדם מבוגר, העירייה נושאת ב-25% מהעלות שלו במסגרת שהוא נמצא בה, גם אם הוא יום אחד בנתניה.

<מרים פיירברג: כלומר אדם מבוגר שהגיע לנתניה והיו צריכים לסדר אותו במוסד סיעודי או במוסד של אנשים מבוגרים או במסגרת של נכים, או בכל מסגרת אחרת, העירייה מראש מחויבת ב-25%, מה שתושב רעננה פטור לחלוטין משום שבדרך כלל אוכלוסייה חזקה משלמת עבור השירות הזה והיא לא נזקקת שמשרד העבודה והרווחה יהיה זה שישלם את השירות וכשהמשרד משלם אז מטבע הדברים 25% מההוצאה זה באחריות הרשות המקומית.

<מרים פיירברג: אני רוצה לומר לכם שבתחילת הקדנציה הראשונה ידעתי רק על רמת השרון, לא ידעתי שיש למעלה מ-60 ערים ומועצות שמוגדרות כערי עולים.

<מרים פיירברג: כשפניתי אז לאפרתי הוא אמר לי 'תילחמי ברמת השרון, להם יורידו, לך לא ייתנו' ואז אמרתי שהמטרה שלי היא לא להוריד לאף אחד, המטרה שלי היא לקבל את מה שאני זכאית לקבל, את המעט, את כבשת הרש אני זכאית לקבל.

<מרים פיירברג: בסופו של יום זה לא עזר.

<מרים פיירברג: אני רוצה רק לומר לכם, בבית המשפט, בבג"צ, שאלה השופטת איפה הייתה נתניה, אז נתניה הייתה, ואני מדברת על כתובים, אני לא מדברת על שיחות בעל פה ועל פגישות שלא תיעדתי אז, אני מדברת על מכתבים שמתועדים.

<מרים פיירברג: ב-2005 הייתה פנייה לשר פינס, שר הפנים, ולשר האוצר אולמרט.

<מרים פיירברג: ב-2005 עוד פנייה לאולמרט, בסוף 2005, אחרי שפניתי ב-2004 למבקר המדינה וסיפרתי לו את אותם פרטים שאני עכשיו מתארת בפני הוועדה ואת העיוות הנוראי ואת חוסר הצדק המשווע, פרסם מבקר המדינה דוח נוקב ואמר שצריך להתייחס לנתניה לעיר עולים והיא לא מוגדרת כזאת למרות המדדים הגבוהים בקליטת עלייה בעיר.

<מרים פיירברג: אנחנו מדברים על 2005.

<מרים פיירברג: כך שאם אתה מדבר על כך שנתחיל ונדאג ונעשה, אז אנחנו כבר שבענו הבטחות ומאמצים.

<מרים פיירברג: יותר מדוח מבקר המדינה ב-2005 ומאז מדינת ישראל לא נקפה אצבע כדי לפתור את הבעיה וכולם ממשיכים לישון בשקט באותה מדינה שעל כל דבר צריך קריטריון ונוסחה ולא סוטים ימינה ושמאלה ממנה, אותה מדינה, אותם קברניטים, אותם יועצים משפטיים ישנים בשקט כשהם יודעים שמתבצע כאן עוול לא באלפי שקלים, אלא בעשרות ומאות מיליוני שקלים.

<מרים פיירברג: ב-2006, בתחילת 2006, נפגשתי עם מנכ"ל משרד האוצר יוסי בכר, במהלך 2006 עם שר האוצר, עוד פעם אולמרט, ועם סגנית שר הפנים רוחמה אברהם, ב-2006 עדיין שוב עם אולמרט, שאמר שהוא הפנה את הפנייה שלנו לשר האוצר הנכנס, הירשזון, במאי 2006 להירשזון, ביולי 2006 לעובד יחזקאל, עוזר ראש הממשלה, ביולי 2006 למנכ"ל משרד ראש הממשלה, רענן דינור, בינואר 2009 לאריה בר, מנכ"ל משרד הפנים, בינואר 11' פגישה עם חבר הכנסת דני דנון, יושב ראש ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות, ביולי 2011 אצל עורכת דין אסנת מנדל, בקשה להגיש בג"צ, בסופו של דבר גם הייתה פגישה בעניין הזה, ב-31 באוגוסט 2011 פגישה עם עורכת שרית דנה, המשנה ליועצת המשפטית, בדצמבר 2011 פגישה שוב אצל מנהלת מחלקת הבג"צים.

<מרים פיירברג: לצערי אני צריכה לבקש להגיש בג"צ נגד המדינה, אני צריכה אישור, וזה כבר הזוי, ולא קיבלנו אישור להגיש בג"צ.

<מרים פיירברג: בפברואר 12' שר הפנים ישי, ב-1 בפברואר עוד פעם עורכת דין אסנת מנדל, ב-15 בפברואר עוד פעם אסנת מנדל, ב-17 בפברואר שר הפנים ישי.

<מרים פיירברג: ביוני 13' פורסם דוח מרכז המחקר והמידע של הכנסת לעניין עיר עולים, ביוני 13' דיון בוועדת הקליטה והתפוצות של הכנסת, ב-3 באפריל 14' פגישת עבודה עם מנכ"ל משרד ראש הממשלה הראל לוקר.

<מרים פיירברג: דרך אגב, עם הראל לוקר נפגשתי לפחות שלוש פעמים בנושא הזה.

<מרים פיירברג: עם ראש הממשלה בנימין נתניהו נפגשתי שלוש פעמים בנושא הזה, זה לא מצוין כאן.

<מרים פיירברג: עוד לפני פסח צלצלתי לראש הממשלה ואמרתי לו שאנחנו לא נמשיך לשתוק על העיוות הזה.

<מרים פיירברג: ב-28 ביולי 2014 מבקר המדינה ועוד פעם ב-14' הוגש בג"צ, ב-15' פנינו לשר האוצר, לכחלון, ב-15 בספטמבר ליושב ראש ועדת הכספים, באוקטובר ליועצת המשפטית של ועדת הכספים, ב-30.10 עם מנכ"ל משרד ראש הממשלה החדש, אלי גרונר, וכמובן ב-5 בנובמבר 15' שר האוצר, שר הפנים, יושב ראש ועדת הכספים, מנכ"ל משרד ראש הממשלה.

<מרים פיירברג: בקיצור צדק נוסח מדינת ישראל.

<מרים פיירברג: אני כבר לא מדברת על 2016, זה אתם כבר יודעים, שהוגש בג"צ והיו דיונים גם בוועדת הכספים וגם בוועדת הקליטה.

<מרים פיירברג: אני חושבת שמה שהקראתי כאן זה חוץ משיחות טלפון וראיונות בתקשורת, כשהצפתי את הנקודה הזו.

<מרים פיירברג: אין מישהו באוצר שלא מכיר את הסוגיה הזאת, הפקידות הבכירה באוצר והפקידות הבכירה במשרד הפנים מודעות היטב לעיוות הזה ומה שקרה זה, אני לא דיברתי גם על גדעון סער, היו לי אין סוף פניות לגדעון סער, משום מה זה לא נרשם כאן.

<מרים פיירברג: גדעון סער ב-2014 הבטיח לי שיהיה מה שלא יהיה, כן נוגדר כעיר עולים, לא נוגדר כעיר עולים, אנחנו נקבל את אותם 5 מיליון שקל שאנחנו זכאים להם ב-2014.

<מרים פיירברג: לא קיבלנו אותם ב-2014 ולא קיבלנו אותם ב-2015 ואני גם לא רואה את זה ב-2016.

<מרים פיירברג: מבחינתי כל הסיפור של הנוסחות, מדינת ישראל פותרת בעיות עצומות, מדינת ישראל יודעת לחלק מיליארדים בהסכמים קואליציוניים, מדינת ישראל יודעת לפתור הבוקר את הבעיה של בית חולים ב-3 מיליון שקל כשהיא רוצה, מדינת ישראל יודעת, נדמה לי שאפילו התפרסם עכשיו, שהאוצר סיים בעודף של כמיליארד שקל.

<מרים פיירברג: כשהמדינה רוצה היא יודעת לתת פתרונות, כשלא רוצים אין פתרונות.

<מרים פיירברג: אנחנו בעצם שק האגרוף במשחק שקיים בין משרד הפנים למשרד האוצר.

<מרים פיירברג: משרד הפנים לא מוכן לפגוע בערים שכבר יש להן ומשרד האוצר לא מוכן להוסיף ערים, אלא הוא טוען שלכל הסיפור הזה כבר אין טעם, ערים שהוגדרו בעבר כעיר עולים אינן ערי עולים יותר ולצכן צריך לפתוח את הסיפור הזה מחדש ולעשות חלוקה לפי קריטריונים אחרים, משרד הפנים מתנגד ואנחנו באמצע.

<מרים פיירברג: אמרתי במשך שנים, זה לא מעניין אותי המאבק בין משרד הפנים למשרד האוצר, אותי מעניין שתוסיפו אותנו לרשימה, תיאבקו אחר כך, נהיה אנחנו בתוך העניין, אבל אל תיאבקו כשאנחנו בחוץ.

<מרים פיירברג: וזה מה שקורה, אנחנו בחוץ ורק שוב אני חוזרת, לסבר קצת את האוזן על הנתונים, העלות לעיריית נתניה, כולל אובדן הכנסה, 39 מיליון שקל בשנה, ולעומת זאת ערים שזכו, אני לא אתן לכם את כל הרשימה, אבל ב-2014, לפי המחקר של הכנסת, הנתונים שלכם, באר שבע 104 מיליון, רמת השרון 17 מיליון, ירושלים 140 מיליון, טירת הכרמל 14 מיליון, כפר יונה 9 מיליון, מועצה אזורית ברנר 16 מיליון, רמת נגב ריפמן 46 מיליון, אשדוד 9 מיליון, אשקלון 11 מיליון, אילת 12 מיליון ומקומות שיש להם 19,000 תושבים.

<מרים פיירברג: זה פשוט הזוי, לנו יש שכונות של 30,000 תושבים.

<מרים פיירברג: העולים נמצאים במספר רב של שכונות שהחתך הסוציו אקונומי שלהן הוא 4.

<מרים פיירברג: נתניה, עם כל החיזוקים שאנחנו עשינו ועם כל קרית השרון ועיר עולים ורמת פולג אנחנו עדיין בחתך סוציו אקונומי 5 בגלל העובדה שיש לנו אוכלוסייה קשת יום שאנחנו מחבקים אותה, אנחנו מסייעים לה, אנחנו גאים בעובדה שאנחנו עיר קולטת עלייה, אנחנו מעולם לא פגענו, אלא להיפך, עשינו הכול, העיר שקטה ומתנהלת למופת ואנחנו מגשימים את החזון הציוני שלשמו הוקם הבית היהודי בארץ ישראל של קליטת עלייה.

<מרים פיירברג: אבל אנחנו לא מוכנים שתושבי נתניה יסבסדו את הים.

<מרים פיירברג: כולם נחמדים, הים חינם, מי משלם עבור שמונה סוכות מציל?

<מרים פיירברג: מי משלם 22 מיליון שקל?

<מרים פיירברג: לא תושבי כפר יונה שמתרחצים בחינם, לא תושבי אבן יהודה שמתרחצים בחינם, לא תושבי רעננה שמתרחצים חינם ולא תושבי כפר סבא שמתרחצים חינם.

<מרים פיירברג: אנחנו משלמים, משלם המסים הנתנייתי ששר הפנים, בצדק רב, רוצה לפתוח את החופים, אבל כולם לארג'ים על חשבון התושבים שלי.

<מרים פיירברג: לנו אין הכנסה של 90 מיליון שקל שיש לאשדוד מהים.

<מרים פיירברג: לא תחנות כוח ולא נמל ולא מרינות, אין לנו שום דבר, אין לנו הכנסה של שקל בים, מה שיש לנו זו הוצאה של 22 מיליון שקל שאנחנו מסבסדים את כל הפריפריה מסביב.

<מרים פיירברג: אז שם לא מסייעים לנו.

<מרים פיירברג: במועצות הדתיות לקחו את אשדוד העשירה ולקחו את אשקלון ולקחו את באר שבע והחריגו אותם.

<מרים פיירברג: הם משלמים רק 60% מהעלות של המועצה הדתית, נתניה וחדרה 75%, למה?

<מרים פיירברג: ככה, כי לא היה מספיק כסף אז את נתניה וחדרה החריגו.

<מרים פיירברג: דיברו איתי על מה שהיה לפני מלחמת 'צוק איתן', תזכרו שבנתניה היו שש שנים של פיגועי טרור קשים ונתניה לא קיבלה שקל על הדבר הזה ועל אובדן הכנסה ועל מה שעברו הסוחרים שלנו ועל הפגיעה בתושבים שלנו.

<מרים פיירברג: שש שנים של פיגועים כשגדול בהם היה במלון פארק.

<מרים פיירברג: לא היה פיגוע עם כל כך הרבה נפגעים וטוב שגם לא יהיה לעולם, מה שאנחנו חווינו בערב ליל הסדר במלון פארק בנתניה.

<מרים פיירברג: חוץ ממעלית לים שעזר לנו במיליון דולר אז אריק, שגם ככה 40% היינו אמורים, על זה גם היה דוח מבקר המדינה.

<מרים פיירברג: זה מה שעיריית קיבלה על שש שנים של פיגועים.

<מרים פיירברג: אף אחד לא דאג לשפות אותנו כמו שדאגו לשפות יפה מאוד את ערי הדרום ואת ערי הצפון כשהיו אותם מקרים קשים, שלבנו איתם.

<מרים פיירברג: אבל גם אנחנו קיימים והאזרחים שלי הם לא אזרחים סוג ב' במדינה.

<מרים פיירברג: אני מבקשת שמכאן תצא קריאה, שוב, לראש הממשלה, לכל שרי הממשלה, לכנסת, לכל רשויות החוק, למשרדי הממשלה, תתקנו את העוול ההיסטורי הזה ואני רוצה לציין שבמעט הזה שיש לנתניה, אנחנו הפסדנו 145 מיליון שקל.

<מרים פיירברג: באר שבע, בתקופה הזאת קיבלה למעלה ממיליארד שקל.

<מרים פיירברג: אז בסדר, צריך לחזק את באר שבע, ראש הממשלה גם דאג להם שיהיו עיר סייבר.

<מרים פיירברג: אני חושבת שזה בסדר גמור, אבל זה שאנחנו חצי שעה מתל אביב לא פותר לנו את הבעיה של 17 שכונות מצוקה שהחתך הסוציו אקונומי שלהן הוא 4 ואפילו פחות מזה.

<מרים פיירברג: אז אני חושבת שמספיק, אנחנו לא מסוגלים לספוג יותר.

<מרים פיירברג: כל אותם גורמים שישנו בשקט עד עכשיו לא יישנו יותר בשקט.

<מרים פיירברג: אני מדגישה, לא פוגעים בשירותי החינוך, לא פוגעים בשירותי הרווחה, פוגעים רק באותם שירותים שהם פרופר עוסקים בקליטה.

<מרים פיירברג: לצערי זה 55 עובדים שהולכים הביתה, שחלקם גם כן עולים חדשים.

<מרים פיירברג: לבי איתם, אבל כנראה שזו הדרך שהמדינה - - - אני נכנסתי ב-99', ואז הייתה העלייה הגדולה, סליחה, העלייה הגדולה הייתה ב-89' אז הייתי מנהלת מינהל החינוך בעירייה, אנחנו היינו צריכים להוסיף בבת אחת, בלי להתכונן, בלי משרד החינוך, 21 מבנים טרומיים כדי לתת מענה מיידי לתוספת התלמידים שהתווספה בבת אחת לעירייה לקראת חודש ספטמבר.

<מרים פיירברג: 21 מבנים טרומיים אז הצבתי.

<מרים פיירברג: אנחנו עיר שבאמת קולטת עלייה, באמת מתמודדת.

<מרים פיירברג: דרך אגב, עד היום אף אחד לא החזיר לנו את הכסף של אותם מבנים טרומיים שהצבנו, כמו שלא החזירו לנו את שאר הכספים.

<מרים פיירברג: תושבי נתניה מחבקים את העולים, שמחים בעובדה שיש לנו עולים, תושבי נתניה ידועים כאנשים חמים, כאנשים שמקבלים כל מי שמגיע לעיר באהבה רבה, אבל לתת להם גם עונש על זה שהם כל כך בסדר זה כבר בלתי נסבל.

<אבי בן חמו: אם אפשר התייחסות נוספת למה שראש העיר פירטה פה באריכות.

<אבי בן חמו: אני בשבוע שעבר הייתי כאן בשתי הוועדות, גם בקליטה וגם בוועדת הכספים, פגשתי אותך.

<אבי בן חמו: בוועדת הקליטה אחד הדברים ששמעתי, שבאתי והסברתי בהמשך למה שפירטה פה מרים, זה שבאנו ועשינו את ההשוואה המאוד מאוד נקודתית בינינו לבין רמת השרון ואמרתי שאנחנו קולטים עלייה ורמת השרון לא ואז אני לא זוכר מי קפץ ואמר שגם רמת השרון קולטת עלייה, אז הלכתי ובדקתי.

<אבי בן חמו: רמת השרון ב-2015 באמת קלטה עלייה, הגיע עולה חדש אחד.

<מרים פיירברג: זה המון.

<מרים פיירברג: והוא בטח עשיר.

<אבי בן חמו: היא קיבלה 17 מיליון.

<אבי בן חמו: נתניה באותה שנה, ב-2015, כל מה שאני אומר זה נתונים של משרד הקליטה לא שלנו, 3,467 - - -

אברהם נגוסה: אני זוכר שאותו בן אדם מהסוכנות אמר אחד.

<אבי בן חמו: אוקיי, אז אני מציין את זה לפרוטוקול.

<אבי בן חמו: זה חשוב לי מאוד.

<אבי בן חמו: זה עיוות.

<מרים פיירברג: אני חושבת שכדאי להדגיש את מה שאמרת, שרק ב-2015 3,467 עולים והשנה מ-2016, עד עכשיו, מה שאנחנו יודעים כי לא הכול אנחנו יודעים, זה 1,350 עולים עד עכשיו.

<מרים פיירברג: באולפן בשנה שעברה למדו - - -

<ג'ורג' דובין: עברו 1,200 אנשים.

<מרים פיירברג: ועכשיו יש לנו כ-600 עולים, מכל רחבי תבל, וטוב שכך.

<אבי בן חמו: זה עיוות שהייתי חייב לחדד אותו.

<אבי בן חמו: הדבר השני, בוועדת הכספים, זה מה שפירטה מרים, שכשהמדינה רוצה אז כנראה שאפשרי וכנראה שאז, אני אשתדל להיות הכי פוליטיקל קורקט, כנראה שאין כל כך קריטריונים, העלו שם של מועצה והתחיל להיות ויכוח בין אחד מחברי הכנסת לאוצר ולמנכ"לית משרד הפנים, שבאה ופירטה שאם יבואו ויוציאו את הכסף הזה שאותה מועצה מקבלת כסובסידיה לעיר עולים המועצה תתמוטט כספית.

<אבי בן חמו: זה נכון, כי במועצה הזאת יש פחות מ-10,000 תושבים, מקבלים כמעט 14 מיליון שקל וכנראה שבאמת הם יתמוטטו.

<אבי בן חמו: זה אומר שהמענק הזה הוא לא רק בגין עיר עולים, זה אומר שכשהמדינה מקבלת החלטה לבוא ולהעביר זה כנראה על חשבון העולים.

<מרים פיירברג: ובאותה מועצה שאתה מדבר עליה אני השוויתי כמה משלמים מסים פר מטר על בית, ורובם שם בתים צמודי קרקע, מעט מאוד בנייה בנויה, כמה הם משלמים פר מטר וכמה משלם תושב נתניה, אותם אנשים שהם במעמד הבינוני נמוך, שהם לא זכאים לשום הנחות, והם משלמים כמעט כפול מסים.

<מרים פיירברג: אז תושבי נתניה מסבסדים את התושבים היותר חלשים שלהם.

<מרים פיירברג: לא המדינה מסבסדת אותם.

<מרים פיירברג: אז באותו יישוב, שיעלו את המסים כמו שמשלמים בנתניה ואז לא תהיה להם בעיה של אותו סכום שנדרש להם כדי להתאזן.

<מרים פיירברג: נתניה בזמנו, והבעיה של הרבה אנשים, אני קצת מוצר ארכיאולוגי, שאני מכירה את המערכת ואני זוכרת אצל יואל אלרואי, כשהוא היה ראש עירייה, ואז הייתי עובדת בכירה בעירייה, אמרו לו 'אתם רוצים הסדר הבראה?

<מרים פיירברג: בבקשה, תתאזנו, תעלו את המסים' ואז הוא העלה את זה בצורה דרמטית ולכן הוא לא ראש עיר יותר.

<מרים פיירברג: אז שיעשו את זה גם במקומות אחרים, שיעלו את המסים כמו שהעלה יואל אלרואי בזמנו ואז לא תהיה באזור מספר אחד בנתניה שמשלמים הון תועפות.

רוברט אילטוב: כבוד ראש העיר, הוא לא ראש עיר יותר כי את התמודדת.

<מרים פיירברג: הוא הפסיד לפולג.

<אבי בן חמו: עולה חדש זה טיפול של מדינת ישראל.

<אבי בן חמו: עולה חדש, בשנייה שהוא עולה, זה לא כספומט שמכניסים ויוצא משהו, עולה חדש זה משהו שמטופל, בחינוך, ברווחה, בתרבות.

<אבי בן חמו: יש פה אנשים מהקהילה הצרפתית, מכי"ח, ויש פה אנשים מהקהילה האתיופית ואנחנו מטפלים בכל העולים החדשים.

<אבי בן חמו: צריך להבין שאנחנו אפילו לפעמים שמים עובדים באגף ההכנסות שמדברים את השפה האמהרית ומדברים את השפה הצרפתית ומדברים את השפה הרוסית רק בשביל לתת את הגישה השירותית, שמישהו יבין אותם בצד השני.

<אבי בן חמו: לכן עולה חדש זה לא משהו שמתחיל ונגמר בפרק זמן קצר, אלא זה פרק זמן מאוד מאוד ארוך שמחובתנו כמשרתי ציבור לטפל ולחבק.

<אבי בן חמו: המינימום שהמדינה צריכה לבוא ולהכיר זה מה שאמרה מרים, בסך הכול הסובסידיה הזאת זה 5 מיליון שקל מתוך 39 שיוצאים.

<אבי בן חמו: זה לא מענק של 17 מיליון שקל לרמת השרון כשיש שם אפס עולים כמעט, או עולה אחד ב-2015.

<מרים פיירברג: חבר הכנסת נגוסה, אני לא צריכה להגיד לך שיש היום בנתניה קייסים שעלו בשנות ה-90 ולא יודעים עד היום לדבר עברית כי קשה להם.

<מרים פיירברג: אני לא צריכה להגיד לך כמה קשה ליהודי אתיופיה להיקלט בארץ, למצוא מקומות עבודה, לאנשים המבוגרים ללמוד את השפה, זה לא פשוט.

<מרים פיירברג: הפערים היו מאוד גדולים, היה להם הלם, הלם לא קטן ואנחנו עשינו את הכול בשביל לסייע להם להתמודד.

<מרים פיירברג: בנתניה אנחנו מחבקים את העלייה בכלל ואת העלייה של יהודי אתיופיה בפרט.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: אין ויכוח שעיריית נתניה קולטת עלייה.

אברהם נגוסה: בזה אין ויכוח, אנחנו יודעים על זה ואני כל הזמן שאלתי את עצמי - - -

רוברט אילטוב: יש פה לפחות שני חברי כנסת שנקלטו - - -

<מרים פיירברג: ואללה, יש לנו שני עולים פה, חברי כנסת עולים.

אברהם נגוסה: נכון, לכן אני אומר מאיפה כל ההצלחה של הקליטה בנתניה אם זה אפס הכנסה מהממשלה?

יוליה מלינובסקי: כי לא הכול זה כסף.

אברהם נגוסה: אני מסכים איתך, זה לא הכול כסף, אבל הכסף גם חשוב.

<מרים פיירברג: זה על חשבוננו, על חשבון דברים שאנחנו לא יכולים לעשות, לא פסטיבלים כמו שעושים במקומות אחרים ולא כלום.

<מרים פיירברג: אנחנו מצטמצמים במינימום של המינימום, אין לנו היכל תרבות.

<מרים פיירברג: עיר של 230,000 תושבים, יש לה היכל תרבות שהוא פחות ממתנ"ס בתל אביב, של 600 מקומות.

<מרים פיירברג: זה מה שיש לנו.

<מרים פיירברג: עיר שאין לה היכל תרבות, אין לה ספרייה עירונית.

<מרים פיירברג: אני הולכת למקומות אחרים אני מתקנאה, אין לה בית ספר למוזיקה, הכול טלאי על טלאי.

<מרים פיירברג: שום דבר.

<מרים פיירברג: אין לנו היכל ספורט לכדורסל, אנחנו משחקים בבית ספר, הקבוצה שלנו ירדה ליגה בגלל שאין לנו היכל ספורט לכדורסל.

<מרים פיירברג: אנחנו פחות מכל יישוב הכי קטן ואנחנו עיר של למעלה מ-230,000 תושבים.

אברהם נגוסה: שמענו.

אברהם נגוסה: אני חושב שלפני שאני אבקש התייחסות של נציג משרד הפנים וגם משרדי החינוך והקליטה, אני רוצה לתת לחברי הכנסת.

<מרים פיירברג: עוד משפט אחד אני רוצה להוסיף.

<מרים פיירברג: נתניה היא גם ב-50% אובליגו, שתבינו, זה החזר חובות.

<מרים פיירברג: אנחנו לקחנו הלוואות על הלוואות על הלוואות כדי לממן את כל הבנייה של מערכת החינוך ודברים שלא קיבלנו באותה תקופה בגין העלייה.

<מרים פיירברג: אם עיר רגילה היא במצב של 10% אובליגו אנחנו ב-50% אובליגו.

<מרים פיירברג: רצינו לבנות מבנה עירייה חדש בשיטה של BOT, אמרו לנו במשרד הפנים 'אתם תחויבו באובליגו', אז אנחנו נפסיק להיות עיר איתנה, אנחנו לא יכולים לבנות בניין עירייה.

<מרים פיירברג: אז אם בראשון לציון הם חוסכים את השכירות של כ-10 מיליון שקל בשנה, שזה המון כסף עבורנו, אנחנו גם צריכים לשלם שכירות 10 מיליון שקל בשנה וגם להפסיד מסים שהיינו יכולים לקבל אילו היינו בונים בניין משלנו.

<מרים פיירברג: כלומר בכל דבר ועניין מדינת ישראל לא מסייעת לעיר נתניה ולא סייעה לה בשום דבר.

אברהם נגוסה: חבר הכנסת יואל רזבוזוב, בבקשה.

יואל רזבוזוב: תודה.

יואל רזבוזוב: כבוד היושב ראש, אני חושב שאנחנו מנהלים כאן דיון צודק של עיריית נתניה, של ראש העיר נתניה, הגב' מרים פיירברג, על אי צדק שנעשה.

יואל רזבוזוב: אני חושב שבמדינת ישראל לצערי עובד רק בכוח.

יואל רזבוזוב: אני מאוד מצדיק, כן, צריך להפסיק את כל הפעילות בשביל לקבל משהו.

יואל רזבוזוב: אי אפשר, אנחנו מנהלים דיון, רק אני בתור יושב ראש ועדה אני חושב שקיימתי לפחות שני דיונים ודיברתי עם שר האוצר דאז, יאיר לפיד, הוא נתן הנחיה למשרד האוצר, החבר'ה של משרד האוצר, איתי טמקין ויוצר, ישבו איתי ובנינו עוד פעם תבחינים ואמרו שצריך לאשר את זה במשרד הפנים ואז התחלפה הממשלה ועכשיו אנחנו לא יודעים כמה זמן תחזיק הממשלה, עוד פעם תתחלף ושום דבר לא משתנה.

יואל רזבוזוב: שום דבר לא משתנה ועיריית נתניה ממשיכה לקלוט עולים, משלמת על זה הרבה כסף.

יואל רזבוזוב: אנחנו כתושבים, אסור להגיד את זה, אנחנו משלמים ארנונה מאוד גבוהה, למה אנחנו משלמים?

יואל רזבוזוב: כי עיריית נתניה צריכה להשקיע עשרות מיליונים בשביל לתת.

יואל רזבוזוב: אדוני יושב ראש הוועדה, אנחנו יודעים כמה כסף עולה לקלוט עולים.

יואל רזבוזוב: אנחנו קיימנו כאן הרבה הרבה דיונים רק בנושא הזה, זה עולה כסף.

יואל רזבוזוב: לא יכול להיות מצב שהעירייה לא מקבלת על זה שקל ועיריות אחרות נהנות מזה.

יואל רזבוזוב: אני אגיד לכם, אתמול חזרתי במקרה, טיפה מוקדם הביתה, ראיתי חדשות, אתמול המהדורה התארכה, זה היה בערך בתשע וחצי, ראיתי הצעת חוק חדשה של חבריי, קולגות שלי מש"ס, על פטור מארנונה לבתי כנסת.

יואל רזבוזוב: בסוף ראיתי תגובה של שר הפנים, ימצאו לזה כסף.

יואל רזבוזוב: אז לזה ימצאו כסף, כן?

יואל רזבוזוב: רק בעיריית נתניה, כמה מוסדות כאלה יש וכמה כסף זה יעלה, ואמרו במשרד הפנים 'אנחנו נדאג אולי איכשהו למצוא פתרון שהרשויות המקומיות לא ידרשו, אנחנו נמצא פתרון'.

יואל רזבוזוב: אז למה לדבר הזה לא מצליחים למצוא פתרון?

יואל רזבוזוב: כמה ישיבות, כמה פגישות, משרד ראש הממשלה, דיון בוועדת הכספים, בוועדת העלייה והקליטה, כל הזמן דיונים דיונים דיונים ושום דבר לא זז.

יואל רזבוזוב: אז אני אומר פה ואני תומך בזה שצריך להפסיק את הפעילות ואז שהעולים יקומו וכולנו נקום ונעזור.

יואל רזבוזוב: רק ככה אפשר לפתור, אני לא רואה דרך אחרת, כי אפשר לפתור.

יואל רזבוזוב: אז אומרים שזה תבחינים וזה, אז שימצאו בונוס מיוחד, לכל דבר מוצאים בונוס מיוחד, אז שיעבירו תקציב מיוחד למשרד העלייה והקליטה, 25 שנות עלייה, לא יודע.

אברהם נגוסה: אתה מבין מה המשמעות של 55 עובדים שהולכים הביתה, עם ילדים, עם נשים, 55 משפחות?

אברהם נגוסה: תכפיל את זה, זה נזק גדול.

<מרים פיירברג: תגיד את זה לחברי הכנסת שלך, לשרים שלך, לממשלת ישראל.

אברהם נגוסה: בסדר.

אברהם נגוסה: אני אגיד, אבל אני - - -

יואל רזבוזוב: חבר הכנסת נגוסה, אז אני אגיד לך, אף אחד לא יילך הביתה, כי ברגע שאנשים יקבלו מכתב, ויצטרכו ללכת הביתה, אני בטוח שכולם יתעוררו ויעבירו את הכסף.

יואל רזבוזוב: אבל אם אתה לא מאיים שום דבר לא קורה.

יואל רזבוזוב: אם אתה לא מאיים ואתה באמת מוכן לפעול שום דבר לא קורה, חברים, הרי בסוף גם אותם התקנים, אין קביעות, אין שום דבר, כל הדברים האלה, הרי בסופו של דבר זה עולה כסף.

יואל רזבוזוב: עיריית נתניה חייבת לקבל כסף, לא יכול להיות דבר כזה.

יואל רזבוזוב: כן, אנחנו נעשה עוד דיון ומחר נעשה עוד דיון.

<מרים פיירברג: זה לא רק שאלה של כסף, צריך להבין, אם מדינת ישראל החליטה שאנחנו לא עיר עולים, ועיר שאיננה עיר עולים לא צריכה אולפן, לא צריכה מנהלת קליטה, זאת החלטת הממשלה.

<מרים פיירברג: אתם החלטתם שאנחנו לא עיר עולים ואם אתם החלטתם שאנחנו לא עיר עולים אני לא צריכה את הפונקציות האלה.

<מרים פיירברג: אתם תבואו לעצמכם, תלינו על עצמכם, לא עלינו.

<מרים פיירברג: ההחלטה היא שלכם.

יואל רזבוזוב: הרי הייתה החלטת ממשלה, 30 מיליון ₪ לעידוד עלייה.

יואל רזבוזוב: החלטת ממשלה.

יואל רזבוזוב: הרי כשחושבים על עידוד עלייה צריכים להבין לאיפה אותם עולים הולכים.

אברהם נגוסה: אנחנו נשמע את משרד הקליטה.

אברהם נגוסה: הצטרפה אלינו עוד תושבת נתניה, נכון?

<מרים פיירברג: עליזה לביא שגם במסים שהיא משלמת היא מסבסדת את כולם כדי שנישאר מאוזנים.

יואל רזבוזוב: אדוני היושב ראש, פרט אחד קטן אני רוצה להוסיף, אני הגשתי הצעת חוק, חתומים חברי כנסת גם מהקואליציה, אני חושב שגם כולל אותך.

יואל רזבוזוב: אנחנו נגיש אותה, נשים אותה.

יואל רזבוזוב: אני לא רוצה קרדיט, אני רוצה שעיריית נתניה תקבל כסף על מה שמגיע.

יואל רזבוזוב: לא מבקשים איזה בונוס, אקסטרה, מה שמגיע.

יוליה מלינובסקי: זה חוק ספציפי לנתניה?

יואל רזבוזוב: זה חוק שהולך לשנות את כל - - -

עליזה לביא: זה חוק שמבקש לעשות סדר.

יואל רזבוזוב: סדר בערים קולטות עלייה.

יואל רזבוזוב: יש שם לא רק נתניה, יש שם עוד ערים שצריכות לקבל, הם נמצאים באותו מצב.

יואל רזבוזוב: באותן ערים שקולטות עלייה ולא מקבלים ולא מוכרים כערים קולטת עלייה, זה לא יכול להיות המצב, אי אפשר שאנחנו - - -

עליזה לביא: זה מחדל רב שנים שעירייה כמו - - -

אברהם נגוסה: רק רגע, יש תור.

<מרים פיירברג: עליזה, זה גם עניין של איזה עולים.

<מרים פיירברג: יש עולים שהם חתך סוציו אקונומי 10 ויש עולים שהם עולים קשי יום.

<מרים פיירברג: זה הבדל עצום.

<מרים פיירברג: כשמדברים על עולים באופן כללי זה לא נכון, יש עולים אמידים ויש עולים שמגיעים למדינת ישראל חסרי כל וזו התמודדות שונה לחלוטין.

אברהם נגוסה: אנחנו נותנים פריבילגיה לראש העיר, כי היא אורחת שלנו, אבל בדרך כלל אנחנו נותנים לדבר בתור.

אברהם נגוסה: חבר הכנסת רוברט אילטוב, בבקשה.

רוברט אילטוב: תודה, כבוד יושב ראש הוועדה, כבוד ראש העיר.

רוברט אילטוב: הדיון הנלהב ומהלב והעקרוני הזה הוא מאוד חשוב.

רוברט אילטוב: חשוב לציין שאת הדרך הפוליטית התחלתי במועצת עיריית נתניה, איתך ביחד, כחבר מועצה, יושב ראש ועדת הקליטה.

רוברט אילטוב: אני עליתי לאזורים, אותה שכונה שדיברת עליה, וחייתי שם.

רוברט אילטוב: שכונת אזורים היא היום עם 50% עולי אתיופיה, יש שם בית ספר שלם שהוא רק עולי אתיופיה.

<מרים פיירברג: חמש שכונות כאלה.

<קריאה: לא 50%.

<קריאה: 17%.

רוברט אילטוב: לא נכון.

רוברט אילטוב: זה לא נכון.

אברהם נגוסה: בית ספר אחד פיזרו.

<מרים פיירברג: בית ספר אחד פיזרנו.

<מרים פיירברג: אבל בשז"ר יש.

רוברט אילטוב: מבחינת התושבים בתוך אותה שכונה, אני לא מדבר על כמות הילדים בבית הספר.

<קריאה: גם ברמב"ם וגם בשז"ר.

רוברט אילטוב: אבל בשכונה חיים כ-3,000 עולים מאתיופיה וכל שאר אנשי השכונה עלו מכל מיני מדינות, כולל ברית המועצות לשעבר, אם זה גיאורגיה, קווקז, רוסיה, רוסיה הלבנה.

רוברט אילטוב: אני עד לפני עשר שנים חייתי שם, גם כשהייתי סגן ראש העיר וגם כחבר מועצה.

רוברט אילטוב: אני מאוד קשור ואוהב את השכונה, אנשים חמים, אבל מעמד סוציו אקונומי חלש והעירייה משקיעה הרבה מאוד כספים, הרבה מאוד פעילות, הרבה מאוד משאבים.

<מרים פיירברג: בחפציבה וקרית נורדאו וסלע.

רוברט אילטוב: חבר'ה מוכשרים שיש באותה שכונה יצליחו ויקבלו את אותם הכלים ואני הדוגמה לאותה הצלחה.

רוברט אילטוב: לא מעט חבר'ה ממשפחות קשות בעזרת ההשקעה של העירייה, של מוסדות העירייה הצליחו בחיים שלהם ואני מכיר כמה חבר'ה, ולא מעט, שלמדו גם בטכניון, גם באוניברסיטאות, והעירייה תמכה בהם בכל המסלול לאורך כל הדרך.

רוברט אילטוב: אני גם מכיר את מרים כאשת עקרונות ונושא הקליטה הוא בנפשה והוא כואב לה.

רוברט אילטוב: לצערנו היא היום מענישה את ילדיה, אותם אנשים שהיא קלטה אותם במערכת ואותם אנשים שהיא נותנת להם שירות כי היא הגיעה למצב של אין ברירה.

רוברט אילטוב: אני לא כל כך מסכים עם קונסטנטין רזבוזוב, שהוא היה גם חבר מועצה, אני חושב שלפרק את מנהלת הקליטה וכל הניסיון שהם צברו בעשרות שנים, שקלטו עשרות אלפי עולים בעיר נתניה, שזה נכון לשלוח אותם הביתה.

<מרים פיירברג: הוא לא אמר שזה נכון.

יואל רזבוזוב: לא אמרתי שזה נכון, אבל זה האיום היחידי, אין ברירה.

יואל רזבוזוב: אתה לא יכול לקבל אחרת כסף.

<מרים פיירברג: הוא אמר שאף אחד לא מבין את זה אחרת.

יואל רזבוזוב: רק אם אתה מפרק יביאו לך כסף, ככה זה עובד.

רוברט אילטוב: בסוף אם אתה תפרק אתה תאבד הרבה מאוד ניסיון של אותם - - -

יואל רזבוזוב: לא מאבדים, אותם אנשים לא יילכו הביתה, כמו שאמרתי, הם יישארו בתוך המערכת, אבל בשביל לעשות - - -

<מרים פיירברג: אני מבינה שאתם מחליטים בשבילי כבר, כן?

<מרים פיירברג: נכון, הם מחליטים בשבילנו.

רוברט אילטוב: תשמעי, יש לך פה מיני מועצה.

עליזה לביא: ראית איך התייצבנו.

עליזה לביא: עזבנו הכול, כספים, הכול, באנו.

<קריאה: רגע, אנחנו קיבלנו הבטחה כרגע?

<מרים פיירברג: לא, ממש לא.

<קריאה: אני לא מבין, מאיפה אתה מביא את זה?

יואל רזבוזוב: אני מביא את זה, זו דעתי, זו העמדה שלי וככה אני חושב.

יואל רזבוזוב: צריכים להביא כסף - - -

<מרים פיירברג: לא, הוא שאל אותך שאלה אחרת.

אברהם נגוסה: סליחה, חבר הכנסת רוברט באמצע זכות דיבור.

רוברט אילטוב: אנחנו רואים את אי הצדק של חלוקת המשאבים שהעיר נתניה באמת הייתה צריכה לקבל לאורך כל הדרך, הרבה מאוד כספים כדי לקלוט את אותם העולים ולתת להם את אותם הכלים.

רוברט אילטוב: אבל מצד שני העולים ימשיכו להגיע לנתניה והם ימשיכו לבוא לעירייה לקבל את התמיכה והעזרה.

רוברט אילטוב: אני בטוח במאה אחוז, מרים, שאת לא תוכלי להגיד להם לא בסוף.

רוברט אילטוב: לכן אני מצדיע קורא לך להפסיק את התהליך, הוא חשוב, להפסיק אותו כי בסוף העיר של 230,000 עולים שקלטה כ-70,000 עולים ובטח עד סוף השנה - - -

<מרים פיירברג: אבל אני אקרא לך שתדאג שאנחנו לא נהיה מקופחים.

<מרים פיירברג: לקרוא אחד לשני אנחנו יודעים טוב, אבל זו לא המטרה.

רוברט אילטוב: אני גם אציע הצעות אופרטיביות כדי להתקדם בנושא ושנבנה גם איזה שהוא לוח זמנים כדי שהדברים יקרו, אבל אני רוצה להשלים כמה דברים.

רוברט אילטוב: אני חושב שבסופו של דבר העולים ימשיכו להגיע לעיר.

רוברט אילטוב: אנחנו לא יכולים לעצור - - -

עליזה לביא: אנחנו לא רוצים לעצור.

רוברט אילטוב: אנחנו לא רוצים ולא יכולים לעצור, הם יגיעו בכל מקרה, גם אם תהיה מנהלת קליטה, גם אם ניתן שירותים או לא הם יגיעו לשם.

רוברט אילטוב: חלק מהעולים כבר קנו דירות והם מגיעים בכל מקרה, הם בסוף תושבי העיר, הם ילדינו ואנחנו מחויבים להם.

רוברט אילטוב: לכן אני חושב שזה נכון להפסיק את התהליך.

רוברט אילטוב: אנחנו לצדך בכנסת, חד משמעית, אני חושב שכל הסיעות, או רוב רובן של הסיעות לצידך ואני מציע ללכת על תהליך אופרטיבי.

רוברט אילטוב: בהסכם הקואליציוני הגנו על הקמת קבינט עלייה, אני אבקש מהשר אביגדור ליברמן שיעמוד בראש קבינט העלייה, להעלות את הנושא לדיון ראשון, את סוגיית ערי עולים והתמיכה בהם וגם לנסות לשפות את הנזקים שנגרמו כתוצאה מזה שלא הועברו כספים.

רוברט אילטוב: בדרך כזו או אחרת, למצוא את הדרכים לבנות את הנוסחה האופרטיבית בזמן הקרוב.

רוברט אילטוב: את זה אני יכול לבוא ולהתחייב, כי נושא של עיריית נתניה, קליטת עלייה, הוא בנפשנו, של כולנו.

רוברט אילטוב: אנחנו כולנו ציוניים, לפחות כל מי שיושב פה מחברי הכנסת והציונות זה התיישבות ועלייה ואנחנו כולנו באותו צד.

רוברט אילטוב: אני חושב שזה לא נכון להעניש דווקא את עצמנו, את עצמנו אנחנו מענישים, לא את הממשלה, כדי להשיג הישגים.

רוברט אילטוב: אנחנו נשיג את ההישגים - - -

<מרים פיירברג: אנחנו לא מענישים אף אחד.

<מרים פיירברג: פשוט, מאחר שאתם הגדרתם, יש הגדרה מה זה עיר עולים, יש ערים שהן קולטות עלייה ויש ערים שאינן קולטות עלייה.

<מרים פיירברג: מבחינת ממשלת ישראל נתניה היא לא עיר קולטת עלייה, על פי ממשלת ישראל, ואם נתניה היא לא עיר קולטת עלייה אז מטבע הדברים היא לא צריכה אולפן ולא צריכה מִנהלת קליטה.

<מרים פיירברג: אולפן ומנהלת קליטה חייבים להיות בערים שהן כן קולטות עלייה.

<מרים פיירברג: יש כאן משהו שהוא הרבה מעבר לרק הכסף.

<מרים פיירברג: עם כל הכבוד, אני לא עיר עולים, אני לא צריכה מנהלת קליטה.

יוליה מלינובסקי: זו לא החלטה שלך.

<מרים פיירברג: זו החלטה של הממשלה, זו החלטה שלכם.

יוליה מלינובסקי: את לא יכולה להחליט - - -

<מרים פיירברג: לא, זה לא סדר עדיפות שלי, כי ערי עולים זה לא סדר עדיפות, עיר עולים זו הגדרה שהמדינה נתנה, זה לא סדרי עדיפויות.

<מרים פיירברג: אל תטיפי לי לסדרי עדיפויות.

<מרים פיירברג: בינתיים אני עם תואר שני בעבודה סוציאלית, לא את, אז אל תטיפי לי, בבקשה.

אברהם נגוסה: סכם, בבקשה.

רוברט אילטוב: כבוד ראש הוועדה, אני רוצה לסכם.

רוברט אילטוב: כבוד ראש העיר, אני מבין שהדיון הזה מאוד טעון.

רוברט אילטוב: אנחנו נכנסנו לקואליציה לפני כשלושה שבועות, החתימה הייתה קצת פחות מזה, אני מבקש זמן סביר קצר להקמת קבינט קליטת העלייה ואנחנו נפעל באופן מאוד קונקרטי ומיידי בסוגיה הזאת.

רוברט אילטוב: אני חושב שלהעניש את עצמנו זה דבר לא נכון.

רוברט אילטוב: זאת בקשה שלי, תודה.

אברהם נגוסה: אני חושב שזה פתרון טוב, אנחנו איתך ואנחנו גם בונים עליך - - -

<מרים פיירברג: זה לא פתרון מקובל עליי.

אברהם נגוסה: רגע, אנחנו בדרך לפתרון.

אברהם נגוסה: הדרך, אני חושב, שהוא מציע היא יותר אפקטיבית ומעשית אם אכן יהיה הסכם.

יואל רזבוזוב: לוח זמנים.

<מרים פיירברג: זו דרך ארוכה של 16 שנים.

<מרים פיירברג: זו דרך ארוכה מאוד כבר, 16 שנים.

אברהם נגוסה: אבל אנחנו צריכים לדעת, ההגדרה או ההכרזה לא נעשתה עכשיו, היו כמה שנים.

<מרים פיירברג: מה זה מעניין?

<מרים פיירברג: אבל אני נלחמת 16 שנים וזה לא הולך, אז מגיע הרגע שזהו, נגמר.

אברהם נגוסה: הבנו את העניין, אני חושב שהוא הציג - - -

<מרים פיירברג: איך נאמר?

<מרים פיירברג: הרגלנו את החמור לא לאכול, אבל הוא מת אחרי שהתרגל, מה לעשות?

אברהם נגוסה: בסדר, אנחנו לא ניתן שהחמור ימות.

<מרים פיירברג: אז זהו, אז נראה אתכם.

אברהם נגוסה: חברת הכנסת יוליה, בבקשה.

יוליה מלינובסקי: אני לשם שינוי לא גרה בנתניה, אני רק כיהנתי 16 שנה כחברת מועצה בחולון, אז מן הסתם המוניציפאלי מאוד מוכר לי וידוע.

<מרים פיירברג: רק שזה שונה לחלוטין.

יוליה מלינובסקי: ואני לא מטיפה מוסר לאף אחד - - -

<מרים פיירברג: יש להם 10% אובליגו בחולון, לא 50%.

יוליה מלינובסקי: את 16 שנים ראשת עיר.

<מרים פיירברג: כמה?

יוליה מלינובסקי: כמה שנים את ראשת עיר?

<מרים פיירברג: עוד מעט 18.

יוליה מלינובסקי: אז הכוח בידייך.

<מרים פיירברג: אבל בעיריית נתניה מגיל 21.

יוליה מלינובסקי: לא שאני מטיפה לך מוסר, אבל אני רק רוצה לבקש ממך - - -

אברהם נגוסה: בכנסת רק חברי הכנסת קוראים קריאות ביניים.

<מרים פיירברג: אותי קשה לחנך, אפילו גפני לא הצליח לחנך אותי.

יוליה מלינובסקי: אנשים שיושבים פה, הם לא נפלו מהחלל וגם עשו משהו בחיים.

יוליה מלינובסקי: הם היו בנתניה, זה יותר עמוק להם בתוך הנפש, אני סך הכול הייתי בחולון, אבל סביר להניח שיש דמיון בין הדברים.

יוליה מלינובסקי: אז קודם כל, המלחמות הפוליטיות, לדעתי, המלחמה שלך היא צודקת, מאה אחוז היא צודקת, אבל לא עושים על גב האנשים.

יוליה מלינובסקי: יש לך כוח פוליטי אדיר ואנחנו כולנו יודעים את זה - - -

<מרים פיירברג: לא עוזר שום דבר.

יוליה מלינובסקי: אז את יודעת מה, הכוח הפוליטי שלך, הוא יכול לבוא בדברים אחרים.

יוליה מלינובסקי: אנחנו כולנו נחשפנו בבחירות האחרונות שהציעו לך מקום מאוד מכובד ברשימה ואת אישה חזקה ויש לך, אני מאמינה שתרימי טלפון וכל השרים וחברי הכנסת שהם ליכוד יתייצבו פה בדום.

יוליה מלינובסקי: את מאוד חזקה, התקציב שלך בעיריית נתניה הוא קרוב למיליארד, נכון?

יוליה מלינובסקי: אם אני לא טועה.

<אבי בן חמו: מיליארד וחצי.

יוליה מלינובסקי: אז בשנה - - -

אברהם נגוסה: כנראה כולם המתינו שאת ואני נפתור את הבעיה.

אברהם נגוסה: רוברט ו - - -

יוליה מלינובסקי: לא, עם כל הכבוד, תביני, אני מכבדת אותך, אני מבינה את הכאב שלך ואני חושבת שזה פשוט צועק לשמים, אבל קודם כל את לא כזו מסכנה.

יוליה מלינובסקי: העירייה שלך עשירה ומלאה תקציב ו - - -

<מרים פיירברג: היא לא עשירה, את טועה.

<מרים פיירברג: רוב התקציב שלנו קשיח, בכלל אין לי שליטה עליו.

<מרים פיירברג: 22 מיליון שקל על הים, אני מוכנה מחר בבוקר להעביר את זה לחולון.

<מרים פיירברג: חולון לא יודעת מה זה לשים 22 - - -

יוליה מלינובסקי: אבל אין לנו ים.

<מרים פיירברג: בסדר, אני מוותרת על הים.

יוליה מלינובסקי: אני אסדר לך פגישה עם ראש העיר חולון.

<מרים פיירברג: אני לא צריכה, אני חברה שלו ואוהבת אותו מאוד מאוד.

<מרים פיירברג: הוא אחד הכי שאני אוהבת אותם.

יוליה מלינובסקי: גברתי, לא עושים את זה על הגב של 55 עובדים, שסביר להניח שהמשכורות שלהם הם לא 30,000 ולא 20,000 שקל ב - - -

<מרים פיירברג: זה לא עובדים, זה סגירת שירותים.

<מרים פיירברג: אתם כל הזמן חוזרים.

יוליה מלינובסקי: את סוגרת שירותים את מפטרת עובדים.

<מרים פיירברג: בסדר, אבל זה סגירת שירותים שלא צריך, כי אנחנו לא עיר עולים.

<מרים פיירברג: אם אנחנו לא עיר עולים אנחנו סוגרים שירותים.

יוליה מלינובסקי: את כראשת העיר את יותר גדולה משר, את יותר גדולה בסמכויות שלך מראש הממשלה, את מחליטה לפי סדר עדיפויות שלך מה יותר חשוב לך - - -

<מרים פיירברג: אין סדרי עדיפויות.

יוליה מלינובסקי: אז כנראה שזה בסדר העדיפויות שלך נכון לעכשיו פחות חשוב.

יוליה מלינובסקי: יש דרכים פוליטיות - - -

<מרים פיירברג: אז אין, מיציתי אותם, הקראתי לך את כל הרשימה של כל מי שהייתי, אמרתי שהייתי שלוש פעמים אצל - - - הקראתי את כל השרים, הייתי שלוש פעמים אצל ראש הממשלה, הייתי גם בערב פסח ודיברתי - - -

יוליה מלינובסקי: גברת, אנחנו לא במועצת העיר נתניה, אני מצטערת, תני לי לסיים את המשפט.

<מרים פיירברג: אז אל תטיפי לי.

יוליה מלינובסקי: כשאני אהיה אצלך חברת מועצה תצעקי עליי, בסדר?

<מרים פיירברג: אי לא צועקת, אני מסבירה לך.

יוליה מלינובסקי: לא צריך, אני מבינה היטב.

<מרים פיירברג: אוקיי, אז אל תגידי לי פוליטי, זה לא פוליטי.

יוליה מלינובסקי: אני רק פונה אלייך וחושבת שהפיטורים פה זה לא הדרך, וגם את מבינה את זה.

<מרים פיירברג: אין דרך אחרת.

יוליה מלינובסקי: את בטבעך עובדת סוציאלית, את יודעת לראות את הבעיות של אנשים והלב שלך הוא לא מאבן.

יוליה מלינובסקי: הנושא הזה חשוב וכפי שאת משקיעה בעולים כסף, העולים שגרים בעיר נתניה מחזירים לך אחרי כמה שנים את הכסף הזה ב-150%, על ידי רכישת דירות, על ידי רכישת מוצרים, על ידי ארנונה שהם מתחילים לשלם, על ידי צריכת שירותים בעיר, אז זה לא שחור לבן.

<מרים פיירברג: אני מזמינה אותך לבוא לראות יותר וללמוד, חולון לא דומה לנתניה.

יוליה מלינובסקי: אני רוצה לסיים את המשפט.

יוליה מלינובסקי: אנחנו נחשפנו עכשיו, אני לפחות לראשונה לסיפור הזה, חבר הכנסת רוברט אילטוב הציע פתרון שאנחנו מתחייבים להיכנס לזה ולהשקיע הכול כדי לטפל במצב.

יוליה מלינובסקי: אם את נלחמת על זה 16 שנים ולא הצלחת, אז תני לנו עכשיו הזדמנות בכלים הקיימים לנו לטפל בבעיה.

<מרים פיירברג: לא.

יוליה מלינובסקי: ואם את פוסלת את זה אז - - -

<מרים פיירברג: לא.

<מרים פיירברג: אני מוכנה אהיה לחשוב אם תגידו לי תאריך.

<מרים פיירברג: חודש?

<מרים פיירברג: חודש אני מוכנה לחכות.

יוליה מלינובסקי: מרוב שאני מפחדת ממך אני התחלתי - - -

<מרים פיירברג: אל תפחדי ממני.

<מרים פיירברג: האחרון שהרבצתי לו, אני מרביצה לאחד ביום והיום הרבצתי כבר לאחד.

אברהם נגוסה: תודה רבה, חברת הכנסת.

<מרים פיירברג: אני לא מוכנה לקבל עוד פעם הבטחות שהתחלתי לקבל אותה בשנת 2000.

<מרים פיירברג: חודש אחד אני מוכנה לתת.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: עכשיו חברת הכנסת עליזה לביא.

עליזה לביא: תודה, אדוני.

עליזה לביא: אני פשוט חייבת לרוץ חזרה לוועדה.

עליזה לביא: חיכיתי בסבלנות, אני באמצע דיון והיה לי חשוב להגיע לכאן, גם להודות לך על הדיון החשוב הזה והדיון המתמשך.

עליזה לביא: זו לא פעם ראשונה וזה יותר מדי שנים ואנחנו עצרנו במקום, נרדמנו בשמירה וכל מה שקשור.

עליזה לביא: כי לבוא היום ולדבר באמת בקול כזה, צריך להבין את הרצף וצריך להבין את המקום שבו אנחנו חיים.

עליזה לביא: אני זוכרת מגיל מאוד צעיר, מאוד מאוד צעיר, נתניה היא עיר קולטת עלייה, יש בה גם מוסדות לילדים ולנוער שממומנים גם על ידי עירייה וגם על ידי גורמים חיצוניים.

<מרים פיירברג: שני אולפנים, עקיבא ובני יהודה, הכי מפורסמים בארץ.

עליזה לביא: זה מקרה מאוד מאוד מיוחד של עיר שבה הפערים הם מאוד גדולים ויופי וכך צריך להיות וזו ציונות 2016, לצערי הרב אין הרבה ערים במדינת ישראל שזה המודל שלהם.

עליזה לביא: אין.

עליזה לביא: בואו נדבר באופן גלוי, יש הרבה מאוד שיטות למנוע מעולים להגיע, אם זה דירות קטנות שלא בונים יותר ואם זה עוד דברים שעולים זקוקים.

עליזה לביא: כולנו היינו פעם עולים, גם הסבים והסבתות שלנו ואף אחד פה לא שוכח, תאמיני לי שאף אחד לא שוכח.

עליזה לביא: אני רואה בתיכון של הבת שלי, יש כיתת עולים ועולות ויש כל מיני דברים והכול זה כספים שלנו, כמשלמי מסים.

עליזה לביא: מה באים ומבקשים?

עליזה לביא: לבוא ולעשות סדר.

עליזה לביא: הרי אי אפשר שבחלוקה שהייתה פעם בעבר ערים כמו למשל רמת השרון מקבלת קליטת עלייה, ואנחנו רואים בדיוק מה קורה שם.

עליזה לביא: אז באה ראש עיר, שפה באמת ההזדמנות להודות, רק לפני שבוע ביקרתי במדע נתניה, מדהים, שם אני רואה ילדה ששרה, אני רואה את המורה למוזיקה בתוך שכונה של עולים, שמכינה אותה.

עליזה לביא: זה היה מרגש, הפוטנציאל הזה שלא היה קורה בשום מקום אחר.

עליזה לביא: היא עומדת שם ושרה את ההמנון ביפנית.

עליזה לביא: באמת, אי אפשר שלא יהיו דמעות, כי אני מכירה את המורה למוזיקה, אני מכירה את העבודה המדהימה שלה - - -

<מרים פיירברג: כולם עולים.

עליזה לביא: נכון, כולם עולים חדשים והמרכז למוזיקה נבנה בלב שכונת עולים.

עליזה לביא: לי באזור שלי אין דבר כזה.

עליזה לביא: כלומר גם סדר העדיפויות הוא בעיר בצורה מאוד מאוד בולטת.

עליזה לביא: ובאים פה כבר שנים ומבקשים לתקן, לשנות.

עליזה לביא: הרי אנחנו מבינים את המחדל המתמשך הזה, אז היום, באמת, כשזה כבר קצה גבול היכולת, באה ראש עיר, היא לא באה ו - - - היא הנותנת, את רואה את העבודה שלה, אז היא באה והיא אומרת כלו כל הקצים.

עליזה לביא: נכון, יש לה קשרים, אבל את רואה שבמקרה הזה באופן מתמשך שנים אי אפשר לתקן את העיוות.

עליזה לביא: זו לא בעיה של נתניה, זה דפוס של התנהלות של מדינה, שבאים ואומרים 'כן, נוח לנו להמשיך כי יש פה אנשים נורא נורא חזקים'.

עליזה לביא: כי נוח לנו להעביר היום את מנהלת השידור הציבורי למודיעין ולהוציא אותה מירושלים, למרות שזה בחוק בירושלים, אנחנו מבינים מה ההשלכות של זה.

יוליה מלינובסקי: איך זה קשור לנתניה?

עליזה לביא: זה קשור, כי את רואה איך זה עובד, זה אותו דפוס בדיוק.

עליזה לביא: זה אותו דפוס בדיוק.

עליזה לביא: את זה צריך לתקן, את זה צריך לשנות והבית הזה צריך לתמוך בכך.

עליזה לביא: אי אפשר שאנשים יידעו שהדברים נעשים כאן כי הם באים לרצות.

עליזה לביא: הרי זה שאין פה את החלוקה מחדש, כי נוח להרבה מאוד אנשים שלא תהיה חלוקה מחודשת.

עליזה לביא: אז אני רוצה לברך ולחזק את ידייך ואנחנו פה, גם מהאופוזיציה וגם מהקואליציה, זה לא עניין של אופוזיציה וקואליציה, זה עניין של האחים והאחיות שלנו שחזרו הביתה.

עליזה לביא: התפקיד שלנו הוא לעזור להם בדרך המיטבית.

<מרים פיירברג: תודה רבה.

רוברט אילטוב: אני חייב לברוח.

עליזה לביא: כן, אנחנו באמצע דיון בוועדת ה - - -

אברהם נגוסה: כן, אבל אתם צריכים לשמוע את נציג משרד הפנים.

רוברט אילטוב: אני חבר בוועדות שונות אחרות, אבל הנושא הזה הוא בדמנו.

עליזה לביא: לגמרי.

רוברט אילטוב: ואני באמת רוצה שוב לקרוא לך לתת לנו זמן סביר של חודש, 45 יום, כי אביגדור ליברמן נכנס לתפקיד של משרד הביטחון, הוא עכשיו עובר את כל הסריקה של המשרד וזה משרד מאוד גדול, אבל הוא כן יקים, כבר בימים הקרובים, את הקבינט הממשלתי לנושא העלייה ואנחנו נעלה את הסוגיה הזאת.

רוברט אילטוב: אנחנו כמובן נבקש להזמין אותך לשם, אנחנו נבנה את הקריטריונים המתאימים באמת לאותן ערים שקולטות עלייה ואני קורא לך לשמוע לנו ו - - -

<מרים פיירברג: אני מוכנה לתת לכם את מה שביקשת עד ה-15 באוגוסט, אפילו עוד כמה ימים מעבר למה שביקשת.

<מרים פיירברג: כי אני כבר שבעת הבטחות, אם עד ה-15 באוגוסט הבעיה הזאת תיפתר אני אהיה הראשונה שאשמח.

<מרים פיירברג: יש כאן עניין עקרוני, זה לא עניין של עוד שקל או פחות שקל.

<מרים פיירברג: יש כאן עניין עקרוני.

<מרים פיירברג: אני גם לא חושבת שעיר שיש בה מחנות צבא צריכה לקבל מאות מיליונים, כי אין שום קשר בין מחנות צבא לבין קליטת עלייה, אין שום קשר, יש שם עיוות מתמשך שלא מתקנים אותו.

<מרים פיירברג: אם את מדברת על פוליטיקה, כן, היה שיקול פוליטי.

<מרים פיירברג: כשמישהו מסתכל ורואה שיש מהמפלגה או ראשי ערים של מפלגה שעלולים לקחת להם, אז הם אומרים 'אוקיי, אז יהיה ראש עירייה אחד של המפלגה שלא תקבל ולא יהיו עשרה מהמפלגה שייקחו להם'.

<מרים פיירברג: אם אנחנו מדברים על פוליטיקה.

<מרים פיירברג: תאמיני לי שאני יודעת על מה אני מדברת.

אברהם נגוסה: אנחנו מסכימים איתך.

רוברט אילטוב: שר הביטחון גם אחראי על מחנות צבאיים, אז גם את הסוגיה הזאת אנחנו - - -

אברהם נגוסה: בואו ניתן לנציגי המשרדים.

רוברט אילטוב: אני חייב לברוח.

רוברט אילטוב: קודם כל אני מודה לך, כבוד ראש העיר.

אברהם נגוסה: תודה רבה לך, תרמת לנו בגדול.

אברהם נגוסה: אז בואו נשמע את - - -

<מרים פיירברג: רגע, סליחה, אומרים לי שהמדינה בעצם אמורה להגיש את התשובות לבג"צ, אז אתם הייתם אמורים לבוא עם תשובות עד ה-8 באוגוסט.

אברהם נגוסה: בג"צ לחוד וכנסת לחוד.

רוברט אילטוב: אני חושב שאם אנחנו נוכל להתקדם עוד לפני החלטת הבג"צ.

<מרים פיירברג: כן, סיכמנו עד 15 באוגוסט.

עליזה לביא: אולי יהיה פה קידום לפני 8 באוגוסט.

רוברט אילטוב: כבוד היושב ראש, אז אנחנו מסכמים עם כבוד ראש העיר, הגב' מרים פיירברג, שאנחנו נדחה את זה עד ל-15 באוגוסט.

רוברט אילטוב: אנחנו מצדנו, בממשלה ובקואליציה, נתחיל לקדם באופן אופרטיבי את כל התהליך, כמובן בתיאום עם ראש עיריית נתניה ואני חושב שהיא לוקחת את המושכות לידיים והיא בעצם מציגה פה את כל ראשי העיר שקולטות עלייה, כי הקריטריון יהיה לכולם.

רוברט אילטוב: אני חושב שהם יגידו לך הרבה תודה על המאבק שלך.

עליזה לביא: אנחנו נגיד, מה זה הם יגידו?

רוברט אילטוב: לא, ראשי הרשויות קולטות העלייה.

רוברט אילטוב: ברור שאנחנו נגיד.

רוברט אילטוב: אני חושב שנכון נעשה שאנחנו נשעה את זה ונתחיל להתקדם בעבודה.

אברהם נגוסה: תודה, חבר הכנסת אילטוב.

אברהם נגוסה: עכשיו אנחנו נשמע מנציג משרד הפנים, בבקשה, מר סיון להבי.

אברהם נגוסה: סגן מנהל המינהל.

<סיון להבי: צהריים טובים.

<סיון להבי: הנושא של עיריית נתניה באמת עלה לאורך השנים האחרונות בדיונים רבים במשרד הפנים.

<סיון להבי: אני אישית השתתפתי בלא מעט מהם ובאמת בוועדת הכספים הצגנו את הנושא הזה לעומק, אני ארחיב קצת בנושא.

<סיון להבי: ערי עולים הוא תיקון חקיקה שנעשה בשנות ה-60 שנועד בזמנו לסייע לרשויות מקומיות שקלטו מעברות שהיו סמוכות אליהן.

<סיון להבי: המדינה שאלה את עצמה כיצד היא תסייע לרשויות וקבעה שבאותן ערים שיוכרזו כערי עולים המדינה לא תהיה זכאית להנחות, קרי תשלם 100% תעריף בניגוד לערים אחרות שבהן זכאית המדינה להנחות, 70% הנחה מקבל משרד הביטחון, 55% משרד הבריאות וכל שאר המשרדים מקבלים 45% הנחה.

<סיון להבי: הוגשו שתי עתירות, צולבות נקרא להן, עתירה אחת הוגשה על ידי המרכז הרפואי של אסף הרופא שטען כנגד שר הפנים שיסביר שר הפנים מדוע מועצה מקומית באר יעקב היא עיר עולים ולכן אני צריך לשלם את התעריף המלא.

<סיון להבי: במקביל הגישה עתירה עיריית נתניה שטענה ששר הפנים יידרש להסביר מדוע היא איננה עיר עולים ולכן המתקנים של הממשלה זכאים להנחות בארנונה.

<סיון להבי: בהקשר הזה התקיימו עשרות דיונים בבית המשפט וגם היועץ המשפטי לממשלה שנדרש לסוגיה הזאת בעצמו והנחה שההסדר הזה של ערי עולים הוא הסדר ארכאי שצריך לעבור מהעולם.

<סיון להבי: בהקשר הזה אפשר להגיד שבאמת יש סיטואציה שבה ערים שהן קולטות עלייה באופן משמעותי אין בהן מתקנים בכלל.

<סיון להבי: יש רשויות כמו קצרין ובני עיש, שעל פי הפרמטרים שלנו באמת שיעור העולים מתוך סך האוכלוסייה הוא גבוה במיוחד ואין בהם אפילו מטר אחד של מתקן ממשלתי, ולכן ההסדר הזה של ערי עולים הוא לא רלוונטי להם ולא מסייע להם בקליטת עלייה.

<אבי בן חמו: והן מקבלות מענק איזון?

<סיון להבי: בני עיש לדעתי לא, אולי - - -

<אבי בן חמו: הן מקבלות מענק איזון ואנחנו לא.

<סיון להבי: זה לא אומר שהן ערים חזקות, דרך אגב, אבל אני בא להגיד, אבי, שבאמת התוספת שעיריית נתניה תקבל מ-100% ארנונה ממשלתית, לקשור אותה לעלויות העולים אולי זה לא מספיק, אולי צריך דרך משרד הקליטה ומשרדים אחרים שיודעים לסייע לרשויות.

<מרים פיירברג: זה נכון, אני מסכימה איתך, אבל זו החלטה שלכם, של הממשלה.

<סיון להבי: ולכן אין קשר ואין עכשוויות להסדר הזה.

<מרים פיירברג: אז למה רמת השרון מקבלת 14 מיליון?

<מרים פיירברג: תסביר לי, למה אתם נותנים כל שנה 14 מיליון לרמת השרון?

<סיון להבי: אז אני אומר.

<מרים פיירברג: למה 100 מיליון לבאר שבע?

<מרים פיירברג: למה?

<מרים פיירברג: למה?

<מרים פיירברג: לא אכפת לי לקבל הסבר.

<סיון להבי: מרים, אנחנו מכירים היטב ואת יודעת שאני לא אסיים בלי שכל הנקודות יהיו ברורות.

<סיון להבי: ואז קבע היועץ המשפטי גם שיש באמת רשויות חזקות במיוחד, שיש להן ריבוי של מתקנים ממשלתיים וייתכן שהם צריכים לתת את ידם לטובת כלל הרשויות המקומיות בזה שהממשלה תשלם שם אולי 100% ארנונה אבל הכספים יוסטו לקרן סיוע לצמצום פערים ברשויות המקומיות שיחולקו לרשויות החלשות, על מנת ליצור צדק חלוקתי בין הרשויות.

<מרים פיירברג: זה השלטון המקומי הציע.

<סיון להבי: ולכן עמדת שר הפנים, כפי שיוצגה בוועדת הכספים, בהינתן שההסדר של ערי העולים הוא הסדר ארכאי היא לבטל את ההנחות שלהן זכאית המדינה בארנונה.

<סיון להבי: והטיעון הוא מאוד פשוט, בבניין משרדים של קרית הממשלה בחיפה, בתל אביב, ברמלה, ייתכן שיש קומות שאותן שוכרת הממשלה ומעליהן או מתחתן קומות ששוכרים משרדים פרטיים.

<סיון להבי: עבור העיריות שבשטחן נמצאים המשרדים אין כל הבדל בין הוצאות העירייה לקומה שבה נמצאים משרדי הממשלה לבין הוצאות העירייה לקומה שבה נמצאים משרדים פרטיים ולכן אין כל סיבה שהעירייה תעניק הנחות בארנונה למשרדי הממשלה בעוד ההוצאות הן אותן הוצאות.

<סיון להבי: הצעת החוק שהוא רוצה לקדם והחלטת הממשלה היא ביטול ההנחות למשרדי הממשלה בכלל הרשויות ובמקביל הקמת קרן לצמצום פערים ברשויות המקומיות, מתוך הנחה שרשויות שהן אינן ערי עולים, כגון לדוגמה עיריית תל אביב, כמו עיריית נתניה, כשיבוטלו ההנחות הם יקבלו כספים מאוד משמעותיים, תוספתיים, בגין ביטול ההנחות ואין הכרח מציאותי לזה שהעיריות האלה ימשיכו לקבל את הכספים האלה.

<סיון להבי: בניגוד לעיריות חלשות שאינן ערי עולים, שברגע שיבטלו את ההנחות התוספת הזו תצטרך להישאר בחלקן.

<סיון להבי: העמדה הזאת נתקלה בהתנגדות של משרד האוצר שרואה פה חשיפה תקציבית והגדלה של עוגת התקציב.

<סיון להבי: אנחנו חושבים שהעלויות האלה צריכות לבוא במשא ובמתן עם האוצר ועם המשרדים הרלוונטיים, בראשם משרד הביטחון, שבעצם העלות פה היא עלות עבורו.

<סיון להבי: אם ההצעה שתתקבל פה לקידום הנושא, גם בקבינט הקליטה וגם מול שר הביטחון הנוכחי, תקבל אוזן קשבת אני חושב שזה יכול להביא לידי פתרון, ואני שמח לשמוע שהעירייה מוכנה להשהות את הפיטורים של העובדים עד למציאת הסדר והיא צודקת שבאמת המדינה קיבלה אורכה עד אמצע חודש אוגוסט להגיש את עמדתה לבג"צ.

<מרים פיירברג: מה עם ה-145 מיליון שהיינו אמורים לקבל משנת 89', אז קבעו את העלייה, מול מיליארד שקל שקיבלו אחרים, או מול חצי מיליארד שקיבלה רמת השרון?

<מרים פיירברג: מה יקרה עם העיוות הזה, העיוות ההיסטורי, אחורה?

<סיון להבי: אני לא יודע אם לזה יימצא פתרון.

אברהם נגוסה: עוד שאלה יש לי, מדוע הכסף לא צבוע לטובת העולים?

אברהם נגוסה: שיוגדר כייעוד?

אברהם נגוסה: משרד הפנים, למה אתם לא עושים את זה?

<סיון להבי: אני משאיר את זה לנציג משרד הקליטה כי אני חושב שלהם כן יש כלי סיוע לרשויות הקולטות, שהן ערים קולטות עלייה, אבל זה לא בעולם משרד הפנים.

<מרים פיירברג: אבל זה מחייב אותנו ב-25% על כל הוצאה.

<מרים פיירברג: זאת אומרת מי שלא קולט עולים, משרד הקליטה גם לא נותן לו ולא מחייב אותו ב-25%.

<מרים פיירברג: כל שקל שמשרד הקליטה או משרד העבודה והרווחה נותן לנו, או משרד החינוך, אנחנו צריכים לתת את החלק היחסי שלנו.

<מרים פיירברג: זו באמת הדילמה.

<מרים פיירברג: יש לנו הרבה עובדים סוציאליים שמתעסקים עם נושא העלייה כי יש עלייה שממשיכים להיות עולים גם אחרי 20 שנה וגם אחרי 25 שנים והם זקוקים לסיוע ואנחנו צריכים לשלם את ה-25% שזה, אתה יודע, לא 25% כי בשכר שמשרד העבודה והרווחה משלם אף עובד סוציאלי לא יגיע לעבוד ואנחנו תמיד מוסיפים רכב ודברים דומים וזה לא 25%, זה 30% ו-35%.

<מרים פיירברג: משלם המסים בנתניה צריך לשאת בזה.

<מרים פיירברג: במילה אחת, המשימה של קליטת עלייה צריכה להיות מוטלת על מדינת ישראל, היא לא צריכה להיות מוטלת על כתפיים של מספר אזרחים ולפטור אזרחים אחרים מהמשימה הזו.

<מרים פיירברג: זו משימה חשובה, אבל היא צריכה להיות כזו שהיא תוטל על כל אזרחי המדינה בצורה שווה.

אברהם נגוסה: טוב, אני מבין שאתה מגלגל את הכדור למשרד הקליטה ואנחנו רוצים לשמוע ממשרד הקליטה.

אברהם נגוסה: תסבירו לנו, עולים חדשים שמגיעים לעיר נתניה, יש לכם מידע כמה עולים מגיעים לשם, כמה כסף אתם מעבירים כל שנה?

אברהם נגוסה: האם אתם מעבירים את זה פר עולה?

אברהם נגוסה: תסבירו לנו בדיוק, כי אנחנו יודעים שיש עולים מאתיופיה, מברית המועצות, מצרפת, מכל העולם כמעט ואנחנו רוצים באמת לשמוע כמה תקציב אתם מעבירים לעיריית נתניה, כל שנה.

<מרים פיירברג: לא לעירייה, זה לעולים.

<מרים פיירברג: העירייה עוד צריכה להוסיף על זה כסף.

<ולדימיר שקלאר: אדוני היושב ראש, קודם כל אמרת שהכדור עובר למשרד הקליטה אז אני כיושב ראש קבוצת כדורגל לשעבר מחזיר אותו למשרד הפנים.

אברהם נגוסה: הצטרף אלינו חבר הכנסת מוטי יוגב, חבר הוועדה.

<ולדימיר שקלאר: אז אני חוזר ואומר שאני מחזיר את הכדור למשרד הפנים כי הנושא של עיר עולים זה נושא פרופר של - - -

אברהם נגוסה: לא, על הכסף.

אברהם נגוסה: אני שאלתי מדוע הכסף לא צבוע עבור העולים.

אברהם נגוסה: לזה הוא העביר אליכם, לא על ההגדרה.

<ולדימיר שקלאר: כן, אז מבחינת משרד העלייה והקליטה נתניה היא בהחלט עיר עולים ואנחנו מתקצבים את הרשות ומשנה לשנה התקציב גדל.

<ולדימיר שקלאר: אחרי אם זה תרצה מספרים מדויקים יש לנו מנהל מחוז, נחמיה חתוכה, הוא יעביר לך מספרים.

<ולדימיר שקלאר: אנחנו באמת סופרים עולים.

<ולדימיר שקלאר: הקריטריון שלנו זה מספר עולים, הכי פשוט, והתקציבים גדלים.

<ולדימיר שקלאר: נגיד אם להשוות בין 15' ל-16' לדעתי תקציב התמיכות לנתניה גדל בעשרות אחוזים.

אברהם נגוסה: כשאתה אומר שגדל אנחנו רוצים לדעת בדיוק, כי אנחנו שמענו שהעירייה סופגת את ההוצאות לעולים, לכן אתם, משרד הקליטה, כמשרד מטעם הממשלה, אתם הצינור מהממשלה לרשויות המקומיות.

אברהם נגוסה: לכן אני שואל, אתם בכלל לא העברתם כסף לנתניה?

אברהם נגוסה: אם העברתם כסף, אז כמה כסף אתם מעבירים כל שנה?

<ולדימיר שקלאר: אז אני חוזר ואומר שכל שנה אנחנו מעבירים מיליוני שקלים לרשויות מקומיות כולל עיריית נתניה, הנה יושב פה גם ראש מחלקת הקליטה, עדיין לא מפוטר, אני מקווה, ואין טענות למשרד הקליטה בנושא הזה.

<ולדימיר שקלאר: יש לנו קריטריונים ברורים, התקציבים משנה לשנה גדלים וזה גם לקליטה בקהילה ולחינוך ולכל מיני פרויקטים ולמוקדים לאתיופים ולנושאים אחרים.

אברהם נגוסה: סליחה, ד"ר ולדימיר, אני מקשה.

אברהם נגוסה: אני רוצה להגיד לך, ראש העיר אמרה קודם 'אני לא נוגעת בחינוך, אני לא נוגעת בדברים אחרים, אני נוגעת ספציפית בעולים', זה אומר מִנהלת הקליטה, אבל למנהלת הקליטה אתם לא מעבירים כסף?

<ולדימיר שקלאר: אנחנו מעבירים כסף.

<ולדימיר שקלאר: ראש העיר דיברה - - -

אברהם נגוסה: אז כמה כסף אתם מעבירים?

<ולדימיר שקלאר: נחמיה, אחרי זה אתה תיתן מספרים, אבל ראש העיר דיברה על 5 מיליון שקל שהיא לא מקבלת בגלל שנתניה לא מוגדרת כעיר עולים.

<ולדימיר שקלאר: זה בכלל לא שייך למשרד העלייה והקליטה - - -

<מרים פיירברג: לא שייך ומה שהם מעבירים אני צריכה להוסיף 25%.

<ולדימיר שקלאר: אבל זה דיון אחר, זה משהו אחר.

<מרים פיירברג: לא, זה רק מוכיח שאנחנו עיר עולים.

<מרים פיירברג: אתם לא נותנים את זה כשאין עולים.

<ולדימיר שקלאר: אבל לא רק אתם, יש קריטריונים ברורים ובאמת רק רשויות שהן במדד סוציו אקונומי 1-2 משלמים מצ'ינג של 10% ושאר הרשויות משלמות מצ'ינג של 25%.

<ולדימיר שקלאר: אני באמת מברך על ההחלטה של ראש העיר לא לפטר את עובדי רשות הקליטה, כי זה פוגע לא רק בעובדים ובמשפחות, זה פוגע באלפי עולים שמגיעים לנתניה ואמורים להגיע.

<ולדימיר שקלאר: דרך אגב, אם רוצים לעשות בלגן, אז לא צריך לפטר חלשים, אולי עדיף לפטר מצילים, הם במילא בשביתה.

<מרים פיירברג: אני מוכנה לעשות את זה, רק, משרד הפנים, אם מישהו טובע זו אחריות אישית שלי.

<מרים פיירברג: אתה רוצה לקחת את האחריות הזאת אם מישהו יטבע?

<מרים פיירברג: אני נותנת לך את הכבוד.

אברהם נגוסה: חבר הכנסת מוטי יוגב, בבקשה.

מרדכי יוגב: ברשות

מרדכי יוגב: כם ובהתנצלות, ניהלתי עד עכשיו ועדת משנה בחוץ וביטחון ואני צריך להגיע לשם שוב, אבל הנושא מאוד יקר ללבנו.

מרדכי יוגב: נמצאת פה ראשת העיר נתניה ומי שנמצא פה קבוע יודע שנתניה, ואני מעט מכיר את נתניה, על קליטת העלייה, אני חושב שגלי העלייה של השנים האחרונות, בדגש על 2015 והצפי ל-2016, שאמנם יורד אבל עדיין גבוה, מחייבים אותנו, זו משימה לאומית ציונית מדרגה ראשונה.

מרדכי יוגב: איך אמרתי ליושב ראש הוועדה פה, אתה אמנם בחדר האחרון בקומה התחתונה, בממ"ד, אבל אתה היום ועדה אסטרטגית.

מרדכי יוגב: נתניה גם קולטת עולים מארצות רבות בעולם, מסות מרכזיות מצרפת, מסות מרכזיות מעולי אתיופיה, אבל גם מכלל העולם, מחבר העמים ומכל העולם.

מרדכי יוגב: אני סבור, אדוני היושב ראש, שאנחנו צריכים לצאת מפה מהוועדה בקריאה לממשלה, לראש הממשלה, לשנות את הקריטריונים ולעשות אותם תוך הערכת מצב שנתית שאומרת כמה עולים נקלטו, כולל דיפרנציאלית, כמה זקוקים לגב סוציאלי ובעניין הזה לתת תקנים וכסף במכלול.

מרדכי יוגב: גם מגשרים מכל אחד מעדתו, עלו איקס עולים במפתח מברית המועצות יבוא מגשר מברית המועצות ויבוא מגשר מצרפת ויבוא מגשר מאתיופיה, בכדי שהעולים יוכלו להיקלט במקומם ויוכלו לקבל במיידית את הטלפון שאליו מתקשרים 24 שעות, בכדי להירשם לקופת חולים, להירשם ללימודים, לחפש תעסוקה, לחפש דיור, להיות בקשר עם העירייה ולפתור את הבעיות הבירוקרטיות.

מרדכי יוגב: עמדנו פה וראינו שבעיריות על 600 משפחות עולים יש עובד סוציאלי אחד.

מרדכי יוגב: היא הרי לא מסוגלת להגיע אליהם.

מרדכי יוגב: הוועדה הזאת צריכה לצאת עם מכתב שכזה לראש הממשלה ולקבינט ולממשלה, לעמוד על אותן בעיות שאתה שומע פה מנתניה ולשנות את הקריטריונים.

מרדכי יוגב: ושוב אני אומר, להכניס פנימה לא רק את המספר, גם את המציאות הסוציו אקונומית כמפתחות למתן תקציבים, החל מהדו שנתי של 2017-18, כדי לסייע בקליטת העלייה וכדי שלא נמצא את עצמנו עם צפי 40,000 שיורד לפחות מ-30%, כי כבר שמענו שירד ל-30,000 ומתממש ממנו רק 60%.

מרדכי יוגב: זו המחויבות שלנו, לצאת מפה עם סיכום שאומר שינוי הקריטריונים ובחינתם תוך הערכת מצב שנתית.

מרדכי יוגב: כמובן חייבים לקחת את ההיסטוריה, אי אפשר להתייחס רק למי שנכנס, בעולים אתיופים ובבני מנשה זה עד 15, בעולים אחרים לקבוע כמה זמן מגשרים אותם, שלוש שנים זה אינו זמן מספיק, צריך להאריך את הזמן הזה לפחות לחמש, כמינימום מתבקש.

מרדכי יוגב: בשלוש שנים התהליך איננו נגמר, בעיקר כל מי שהגיע בשלבי מעבר, נוער שהגיע ב-י"א-י"ב מתקשה בגיוסו לצה"ל ומתקשה אחר כך באקדמיזציה.

מרדכי יוגב: מעקב של חמש שנים הוא אולי קצת יותר נורמלי, הייתי רוצה יותר, אבל כמינימום הכרחי.

מרדכי יוגב: תודה רבה ותודה לנתניה שהגעתם לפה, אתם מציפים בעיה של ערים נוספות.

<מרים פיירברג: תודה רבה.

אברהם נגוסה: תודה רבה, חבר הכנסת יוגב.

אברהם נגוסה: יישר כוח, באמת זה שיזמת את העניין של קליטת העולים ברשויות המקומיות ובעקבות היוזמה שלך אנחנו מתגלגלים מדיון לדיון.

מרדכי יוגב: זה בסוף אצלם ובנתניה, אני מוכרח לומר, ודווקא לגבי העדה האתיופית ואתה יודע שנעשה הרבה.

מרדכי יוגב: דורה, אזורים וחפציבה, אני מכיר אותן עוד מהיותי מזכ"ל בני עקיבא, שלושה סניפי בני עקיבא, וכל הדרכים שעוד נעסוק, מועדון לעולים, לשלב אותם בבתי הספר השונים, שילוב מגני הילדים כבר כדי שלא יהיה שונה וזר.

מרדכי יוגב: נעשים הרבה פרויקטים, הם חלק בניסוי, אבל לפחות יש לב ויש פתיחות ויש רצון, או תיקונים גם אם זה לא מצליח.

מרדכי יוגב: לכן משרדי הממשלה צריכים לתת את הדעת על הדברים.

אברהם נגוסה: נחמיה, אתה רוצה להשלים משהו?

<נחמיה חתוכה: כן, אבל ברשותך אני רוצה לומר כמה דברים בקצרה, שזו גם עמדת המשרד.

<נחמיה חתוכה: קודם כל יש לי הערכה מאוד גדולה ולנו כמשרד לעשייה בעיר נתניה, אין ספק שהעיר נתניה עשתה ועושה הרבה במהלך השנים למען קליטת העלייה.

<נחמיה חתוכה: אין לי ספק בזה.

<נחמיה חתוכה: אנחנו גם בהחלט תומכים במה שנאמר פה, ולא אחזור על זה, על שינוי הקריטריונים של מה זה עולים ונתניה היא עיר קולטת עולים.

<נחמיה חתוכה: אבל, מצד שני, זה שנתניה לא מוגדרת כעיר עולים, או שלא הגדירו אותה כעיר עולים, זה לא אומר שאין בה עולים ואנחנו מאוד מאוד חרדים לעובדה שהעולים הם בני ערובה של כל המהלך הזה.

<נחמיה חתוכה: בסוף להגיד לאנשים ב-1 ביולי שאין יותר פעילות זה לבעוט בדלי עם החלב.

<נחמיה חתוכה: אני בהחלט מבין את הטקטיקה הזו, אם זו טקטיקה, אבל אם זה מה שיקרה ואני מבין מראש העיר שזה מה שהולך לקרות, אז העולים האלה נפגעים בתהליכי הקליטה.

<נחמיה חתוכה: עכשיו אני רוצה לתת רק דוגמה.

<נחמיה חתוכה: לפחות 30 עולים שהגיעו מהיום שהתקבלה ההחלטה הזו חזרו כלעומת שבאו מאותו אולפן עירוני, אולפן עברית, שבעצם אף אחד לא מאפשר להם להירשם לאולפן הזה.

<נחמיה חתוכה: אין לנו פתרון אחר, זו החלטה של מעכשיו לעכשיו.

<נחמיה חתוכה: למרות, אגב, במאמר מוסגר, שההסכם עם האולפן הזה הוא לפחות עד סוף 2016 - - -

<מרים פיירברג: למה לא רשמתם אותו לאולפנים, אני יודעת מה, אצל ריפמן באולפן?

<מרים פיירברג: למה דווקא אצלנו?

<נחמיה חתוכה: אני לא רוצה להיות ציני, כי אני אומר שאת צודקת, אני לרגע לא אומר שאת לא צודקת במאבק, אני רק אומר שבסופו של דבר גם יש איזה שהוא - - - בסוף אתה מדבר על 30 עולים שבעצם עומדים, לא נפתחת כיתת עברית כי אין מי שימשיך הלאה.

<נחמיה חתוכה: למרות, עוד פעם, ואני אומר לך במאמר מוסגר - - -

<מרים פיירברג: תגיד את זה לממשלה, למה לנו?

<מרים פיירברג: למה אני?

<מרים פיירברג: אני ראש עיר עכשיו, אני לא עובדת סוציאלית עכשיו.

<מרים פיירברג: אני ראש עיר.

<נחמיה חתוכה: אני איתך, בסדר, אני קודם כל אומר - - -

<מרים פיירברג: אני ראש עיר שמקפחים אותה.

<נחמיה חתוכה: אבל אני רוצה לסיים את העניין.

<נחמיה חתוכה: קודם כל אני אומר שהאולפן הזה בעיקרון, הכיתות צריכות להיפתח עד סוף 2016 והעירייה כמפעיל צריכה לתת מענה לכיתות האלה שנפתחו עד סוף 2016 על פי ההסכם שיש.

<נחמיה חתוכה: אבל אני לא רוצה כי מה יקרה ב-2017 זה גם שאלה.

<נחמיה חתוכה: אבל בכל אופן אנחנו נמצאים היום במצב שבעצם מי שמשלם את המחיר המיידי זה אותם עולים שגם אם לא הגדירו את נתניה כעיר עולים נמצאים בעיר.

<נחמיה חתוכה: עכשיו לגבי משרד העלייה והקליטה.

<נחמיה חתוכה: שמעתי את המנכ"ל, אנחנו בהחלט יודעים, לא צריך לשמוע ממנכ"ל עיריית נתניה שהנושא של קליטת עלייה זו משימה לאומית של כל משרדי הממשלה.

<נחמיה חתוכה: יושבת פה נציגת משרד החינוך, אנחנו בהחלט כמשרד העלייה והקליטה עושים ותומכים ברשות ותומכים בפרט.

<נחמיה חתוכה: למעלה מ-25 מיליון שקל, כולל פרט, מועברים, כי אני משלם לסטודנטים עבור שכר לימוד, ישירות, אני משלם עבור הכשרות תעסוקתיות, אני משלם לחיילים, אני משלם לעובדים במוקדי הקליטה, אני משלם לפעילות חברתית.

<נחמיה חתוכה: אנחנו תומכים הרבה.

<נחמיה חתוכה: חלק מהתקציב, שזה תמיכה לרשות, שאגב זה חלק לא מאוד גדול מהתקציב הזה נדרשת על פי הכללים, וזה ויכוח ודיון אחר, על פי כללי התמיכה, השתתפות של העירייה ב-25%.

<נחמיה חתוכה: אגב, זה לא בהכרח עם עובדי המוקדים, ששם התמיכה היא מלאה.

<נחמיה חתוכה: אז אם זה מלווים שהוספנו בשנה הזאת ואם זה פעילות קליטה חברתית שאנחנו עושים בהיקפים לא מעטים.

<נחמיה חתוכה: אנחנו מעבירים לפחות מיליון שקל בשנה סדר גודל, אולי טיפה פחות, למוקד הקליטה, שם פועלים עשרה איש ב-6.5 משרות, שזה גם לפעילות, גם חלק מתכנית חומש.

<נחמיה חתוכה: בזה לתת בעיטה ולשלוח - - - ואני גם לא מבין מה זה ה-15 באוגוסט מבחינה פרקטית.

<נחמיה חתוכה: אנחנו מחזיקים אותם עד ה-15 באוגוסט, עד שמישהו יגיד כן כן לא לא? מה מחר?

<נחמיה חתוכה: הם ממשיכים לעבוד, הם לא ממשיכים לעבוד?

<נחמיה חתוכה: ב-15 באוגוסט מפרקים את החבילה?

<נחמיה חתוכה: לא מבין איך אנחנו הופכים את זה לפרקטית.

<נחמיה חתוכה: אני רוצה לומר, אנחנו מעבירים לא מעט תקציבים, תומכים בעיר נתניה בהרבה כסף, ובצדק, כי יש להם הרבה עולים, גם במוקד נרחב וגם בפעילות עבור עולים מצרפת ובלגיה ואוקראינה.

<נחמיה חתוכה: לפחות קרוב לחצי מיליון שקל מועבר לפעילות החינוכית והחברתית, על פי החלטת ממשלה 2446, למעלה ממיליון ומשהו שקלים עבור פעילות קליטה חברתית.

<נחמיה חתוכה: הזכרתי שלא מעט מיליונים בסיוע ישיר לעולים.

<נחמיה חתוכה: אז משרד העלייה והקליטה, בכל הכלים שיש לו תומך ברשות ומסייע לקליטת העלייה וזאת משימה של כולם.

<נחמיה חתוכה: אני באופן אישי חושב, זאת אמירה שלי, יש איזה שהוא קו אדום, בסוף אסור לנו להחזיק את העולים האלה כבני ערובה.

<נחמיה חתוכה: זאת עמדתנו וצריך לעמוד על כך.

<נחמיה חתוכה: ואני קורא לך, כנציג הממשלה, לעשות הכול כדי שזה לא יקרה וגם לא יחזיקו אותם עד ה-15 באוגוסט או עד מתי, פשוט להבין שזאת כנראה לא הדרך.

<נחמיה חתוכה: זאת עמדתי.

<מרים פיירברג: אני רוצה רק לענות לך.

<מרים פיירברג: אתם לא תומכים בנתניה, אתם תומכים בעולים החדשים ב-75% ותושבי נתניה תומכים בעולים בעוד 25%.

<מרים פיירברג: אתם לא תומכים בנו, אתם לא תומכים בתושבי נתניה, אתם תומכים בעולים וזאת האחריות שלכם.

<מרים פיירברג: בדיוק פה הנקודה.

<קריאה: נכון, למה לסגור את מנהלת הקליטה אם הם תומכים בעולים?

<קריאה: למה לסגור את השירותים אם יש משרדי ממשלה שמשלמים על השירותים?

<מרים פיירברג: אתם תומכים בעולים, אבל אתם תומכים בהם בזה שאתם נותנים להם פטור ממסים על חשבוננו.

<מרים פיירברג: אתם עוזרים להם לתת פטור ממסים 100% בשנים הראשונות ואחר כך, מאחר שחלק גדול מהם הם חלשים מבחינה סוציו אקונומית, אז הם ממשיכים לקבל את ההנחות, גם כן על חשבוננו.

<מרים פיירברג: זאת אומרת אתם קולטים עלייה על חשבון - - -

<נחמיה חתוכה: מי זה אתם?

<מרים פיירברג: מדינת ישראל קולטת עלייה על חשבון - - -

<נחמיה חתוכה: זה לא התושבים של העיר נתניה, סליחה?

<נחמיה חתוכה: אתם ואתם.

<נחמיה חתוכה: סליחה שאני מדבר, אי אפשר את כל הבעיות של העיר נתניה, שהן צודקות, שהשולחן הזה יפתור את כל הבעיות.

<מרים פיירברג: סליחה, מה זה נקרא?

<מרים פיירברג: מדינת ישראל מחליטה, ראש הממשלה קורא ליהודי העולם להגיע לכאן.

<מרים פיירברג: קורה מה שקורה בצרפת, ראש הממשלה קורא להם להגיע לכאן, רק מה?

<מרים פיירברג: בדרך שוכחים להמשיך ולתמוך בצרכים שלהם כשהם מגיעים לנתניה, והם מגיעים לנתניה ואת אף אחד זה לא מעניין.

<נחמיה חתוכה: אני לא מתווכח בעניין הזה.

<מרים פיירברג: את אף אחד זה לא מעניין.

<נחמיה חתוכה: אני בטח לא אפתור את הבעיה.

<מרים פיירברג: אז לא תפתור את הבעיה, נכון, כי אתה לא ראש עירייה, אני צריכה לפתור את הבעיה.

<מרים פיירברג: ומאחר שאני - - -

<נחמיה חתוכה: אבל אני עדיין אומר שאני כמי שחרד לגורלם של העולים אומר - - -

<מרים פיירברג: אתה לא ח רד לגורלם של העולים יותר ממני, אבל אני גם חרדה לחוסר הצדק שיש במדינה, לחוסר השוויוניות שיש במדינה ואני לא מוכנה - - - אני לא יכולה לישון בשקט כשאני פוגעת בתושבי - - -

אברהם נגוסה: את חוסר הצדק הזה לא צריך לבוא על גבו של העולה הזה.

<מרים פיירברג: יש גם בעיר שלי - - -

<אבי זאנה: כבוד ראש העיר, שמענו אותך.

<מרים פיירברג: סליחה, אני לא מפריעה לך, אני עונה לו, אני לא עונה לך.

<אבי זאנה: אני חושב שהבנו את המסר שלך.

אברהם נגוסה: רגע, אני מנהל את הדיון.

<מרים פיירברג: בעיר נתניה אני חייבת לייצג גם את התושבים האחרים שעל גבם אתם קולטים את העולים ואנחנו שמחים לעשות את זה ואנחנו עושים את זה באהבה ובשמחה, אבל אנחנו לא רוצים להיות הפראיירים של המדינה.

<אבי זאנה: כבוד היושב ראש, אני מבקש.

אברהם נגוסה: אבי זאנה, בבקשה.

<אבי זאנה: אני מנכ"ל התאחדות עולי צרפת.

<אבי זאנה: אני קודם כל רוצה להזכיר לגב' ראש העיר שהעיר נתניה קולטת בשנים האחרונות רוב מוחלט של עולי צרפת.

<מרים פיירברג: להזכיר לי את זה?

אברהם נגוסה: לא, לנו הוא מזכיר.

<מרים פיירברג: להם, לא לי.

אברהם נגוסה: לוועדה.

<אבי זאנה: דיברתם על עולי אתיופיה ועולי קווקז וזו אוכלוסייה מבורכת שהגיעה לעיר נתניה.

<אבי זאנה: אני מדבר על העולים החדשים.

<אבי זאנה: כל הכבוד על החלטת הממשלה שהעולים מוגדרים, מי שעלה ב-89', הכסף שמועבר, בעיקר על ידי משרד הקליטה ומשרד הפנים והרשויות, זה עבור העולים.

<אבי זאנה: העולים האחרונים, אני רק אדבר על 10,000 הפנסיונרים, במרכאות, מצרפת שמכניסים מאות מיליוני יורו כל שנה לעיר נתניה.

<אבי זאנה: אני חושב שצריך לתת תמונה יותר רחבה ופה לא לבוא בכוחניות מוגדרת מול כל הגורמים שרק הרשות צודקת.

<אבי זאנה: יש פה ממשלה, יש פה משרדים, יש פה עמותות, יש פה עובדים, אני מבקש יותר רגש, יותר התייחסות, יותר כבוד, יותר הערכה לכל מי שפועל.

<אבי זאנה: יש פה אנשים שמכניסים הרבה כסף עמוק לכיס, עמותות גופים, ארגונים.

<אבי זאנה: לרשות יש סמכות ויש אחריות וכל הכבוד לך, אני מבין את המאבק שלך, אני אומר שצריך להסתכל ולתת - - -

<מרים פיירברג: זה המאבק שלך גם.

<אבי זאנה: תפסיקי כבר, כל פעם 'שלך', 'שלך', אני - - -

<מרים פיירברג: זה מאבק של כולנו, אתה לא מבין?

<מרים פיירברג: זה של כולנו, זה שלך ושלי ביחד.

<אבי זאנה: אני מבקש לא להתייחס לכל מילה שהוא אומר, אנחנו כולנו פה, אנחנו פה ציונים, אנחנו אנשים שעובדים למען העלייה.

<מרים פיירברג: אנחנו לא הממשלה.

<אבי זאנה: אני מבקש לא להפריע.

<אבי זאנה: שמענו שעה וחצי נאום מאוד נלהב שברובו הוא צודק, אבל במהות שלו הוא לא צודק.

<אבי זאנה: פה גרמת נזק.

<אבי זאנה: אני חוזר מסיור בצרפת, לפני שלושה ימים, הוא ברובו לא צודק.

<אבי זאנה: 30% מהעלייה מצרפת מגיעה לנתניה ומה שעשית בחודשיים האחרונים, פגעת מאוד בתדמית של העיר מול העולים.

<אבי זאנה: כל הכבוד למאבק שלך, כולם אומרים שאת מאוד מקושרת, פה לא דיברו על מפלגתיות, יש פה ראש עיר ששייכת למפלגה של השלטון, יש יושב ראש ועדה, יש לוביסטים, יש הרבה כוח בידיים שלכם, זה מאבק שלא צריך לצאת החוצה, הוא לא צריך לפגוע בעולים.

<אבי זאנה: אני מבקש לכבס את הכביסה בפנים, לפתור את הבעיות בפנים ולא לזרוק ולא לבוא עם כוחניות מול כולם ולזרוק אותנו החוצה.

<אבי זאנה: אנחנו נמשיך לתמוך בעולים, נמשיך ללוות אותם ואם העולים לא ימצאו את דרכם בנתניה הם ימצאו את דרכם במקום אחר, לא קרה כלום.

<מרים פיירברג: בסדר גמור.

<מרים פיירברג: אנחנו מוקפים באהבה בכל מקום.

אברהם נגוסה: מר פרדריק פשטר.

<פרדריק פשטר: אני פה בשביל להציג את העמדה של העובדים של אגף הקליטה.

<פרדריק פשטר: קיבלנו מכתב שימוע לשקלול הפסקת תפקידים ללא סיבה, לא היה כתוב סיבה על הפסקת העבודה שלנו.

<פרדריק פשטר: אנחנו עובדים לילות כימים כבר כמעט עשור, אנחנו תומכים במאבק של ראש העיר, של העירייה, אנחנו מוכנים לשתף פעולה, עם כל הקהילות, אתיופים, רוסים, צרפתים, במאבק הזה, ומי שלא מבין את הדבר ההזוי שקורה במדינה אז אין לו עיניים מול הפרצוף.

<פרדריק פשטר: פשוט צריך לשנות את זה ולהתקומם ואנחנו תומכים ממש, זה אי צדק שכבר מעל עשור ראש העיר העלתה.

<פרדריק פשטר: אבל אני רוצה לשאול את ראש העיר, למה לא לסגור את חוף הים ולפטר את כל המצילים?

<פרדריק פשטר: למה לא לפטר את כל המאבטחים, כי גם לפיגועים לא קיבלנו?

<פרדריק פשטר: אנחנו לא מבינים למה אנחנו העובדים הם בני ערובה - - -

<מרים פיירברג: לא, כי אנחנו לא עיר עולים, כי מדינת ישראל החליטה שאנחנו לא עיר עולים.

<מרים פיירברג: אתם לא מבינים את העיקרון, זה לא כסף.

<מרים פיירברג: זה גם כסף, אבל זה עיקרון.

<מרים פיירברג: מדינת ישראל החליטה אנחנו לא עיר עולים.

<פרדריק פשטר: יצאתי לירידים השנה בצרפת ומגיעים כ-1,500 עולים בקיץ וצריך לתת להם שירות, שנרצה או לא נרצה.

<פרדריק פשטר: אנחנו גמרנו את התקופה של ה - - -

<מרים פיירברג: שמדינת ישראל תתעורר.

<פרדריק פשטר: שהיו מכוונים את - - -

<מרים פיירברג: שראש הממשלה וממשלת ישראל יתעוררו.

<פרדריק פשטר: בסדר, אני לא קובע, את לא קובעת איפה יילכו העולים.

<פרדריק פשטר: העולים מגיעים, הם מגיעים, הם יהיו בנתניה וצריך להמשיך לתת את התמיכה.

<פרדריק פשטר: מה שאני מציע, שבדרך הפרלמנטרית תהיה תכנית אופרטיבית, כמו שהציעו חברי הכנסת, לצאת מפה עם תאריכים, עם לוח זמנים, להגיד מתי אנחנו נקבע עוד ישיבה לפעם הבאה.

<פרדריק פשטר: ראש העיר נתנה עכשיו טווח של חודש וחצי, חודשיים, לעובדים.

<פרדריק פשטר: אנחנו לא יכולים לעבוד ולהיות בני ערובה, לדעת שבעוד חודש-חודשיים אנחנו מפסיקים לעבוד.

<פרדריק פשטר: מה אני אגיד עכשיו לעולה שמגיע?

<פרדריק פשטר: יש אולפן, אין אולפן?

<פרדריק פשטר: יש תמיכה בבית הספר?

<פרדריק פשטר: אין תמיכה?

<פרדריק פשטר: יש רווחה, יש פעילויות?

<פרדריק פשטר: אנחנו לא יודעים.

<מרים פיירברג: רווחה יש.

<פרדריק פשטר: אי אפשר לעשות ככה, אנחנו פה נמצאים בבית המחוקקים של מדינת ישראל, לצאת מפה עם החלטות ולהגיד שאנחנו ניפגש עוד חודש, עם תשובה של בג"צ, עם החלטות, ולא להשאיר אותנו באוויר.

<פרדריק פשטר: אני מציג את עצמי כעובד עיריית נתניה, אני מרגיש כעובד עיריית נתניה, אני שייך לעיר הזו ואני נותן שירות לעיר הזו ואני רוצה לדעת מה להגיד לעולה.

<פרדריק פשטר: כשאני אצא מפה, פונים אליי בפייסבוק, בווטסאפ, במה שתרצו ואני לא יודע מה לענות.

<פרדריק פשטר: אומרים לי שבסוף החודש אני מפוטר.

<פרדריק פשטר: לא, אני לא מפוטר, אני רוצה פה החלטות.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: אסתר בלום, בבקשה.

<אסתר בלום: כמובן אני חוזרת על זה שאנחנו מחזקים את מהות המאבק שלך, כבוד ראש העיר, ואנחנו באמת חושבים שיש צורך לתקן את האיוולת כאן.

<אסתר בלום: אבל שוב, בטח לא לאיים על העולים ולא על חשבון, לא של העובדים ולא של העולים.

<אסתר בלום: פתאום מה אנחנו חושבים?

<אסתר בלום: אם זה לא עבד בכנסת ואם זה לא עבד בחוקים ואם זה לא עבד בכל הוועדות, העולים יהיו ברחובות והם יעשו את ההפגנות שלא מצליחים לעשות כאן?

<אסתר בלום: מי צריך לעשות את המאבק הזה?

<אסתר בלום: הם צריכים לעשות?

<אסתר בלום: מה כאן המשחק?

<אסתר בלום: אנחנו מנסים לעורר את הרחובות כדי שהם יבואו הנה והם יעשו הפגנות?

<אסתר בלום: אנחנו יודעים שהם הכי חלשים ולא יודעים לעשות את זה.

<אסתר בלום: אז אנחנו צריכים לעשות את העבודה, מי שנמצא כאן צריך לעשות את העבודה, אנחנו לא צריכים להגיד, העובדים והעולים, אנחנו נסיר את כל האחריות מאיתנו, אתם תלכו לדבר עם ראש העיר ותלכו לדבר עם ראש הממשלה כי אני לא הצלחתי לדבר איתו ונפגשתי איתו שלוש פעמים.

<אסתר בלום: האחריות היא שלנו, בבקשה, להסיר את האיום הזה שבעוד חודש וחצי אנחנו מורידים את השירותים בכלל ולתכנן, כמו שהוצע כאן, תכנית עבודה כמו שצריך.

<אסתר בלום: אנחנו נתמוך בכם, גם העולים, גם ארגוני העולים, אנחנו נתמוך בזה.

אברהם נגוסה: תודה רבה.

אברהם נגוסה: ד"ר מיכאל בן סעדון.

<מיכאל בן סעדון: אז הדברים העיקריים נאמרו, אני רוצה להגיד, כבוד ראש העיר, את איתי?

<מרים פיירברג: כן, יש לי חלוקת קשב.

<מיכאל בן סעדון: אני חושב שיש הסכמה מקיר לקיר שהמאבק הוא צודק ואני חושב שכל ארגוני העולים הם איתך, אבל כולנו חושבים שלא העולים ולא העובדים צריכים להיות הקורבן.

<מיכאל בן סעדון: לגבי העולים, אם יש משבר, אני לא נכנס לפוליטיקה, צריך אפילו שהמגזר השלישי יתערב כדי שתהיה המשכיות.

<מיכאל בן סעדון: אנחנו לא יכולים להסתכל בעיניים של העולים ולהגיד, אה, יש מאבק בין ראש הממשלה לראש העיר ואם הפילנתרופיה צריכה להיכנס אז אני אשמח שנהיה בקשר כדי לראות מה אפשר לעשות כדי שהעולים לא ייפגעו.

<מיכאל בן סעדון: לגבי העובדים.

<מיכאל בן סעדון: אני חושב שזו הזדמנות לחזק את המעמד של הפרויקטורים ושל כל העובדים, כי יש קלות, אני חושב, בלתי נסבלת שניתן לפטר אותם מפני שהם עובדי קבלן.

<מיכאל בן סעדון: אני חושב שמול המשרד הקליטה הגיע הזמן שהפרויקטורים יהיו עובדים קבועים, עם מעמד, עם הכשרה.

<מיכאל בן סעדון: זה לא קשור לעיר נתניה, זה נכון לגבי כל הערים.

<מיכאל בן סעדון: לבי עם הפרויקטורים.

<מיכאל בן סעדון: ושוב, אני חושב שזו תהיה ההזדמנות לחזק את הפרויקטורים.

<מיכאל בן סעדון: את המאבק, אני חושב שאת יכולה לנהל עם העולים, עם ארגוני העולים, ולתקוף את החזקים.

<מיכאל בן סעדון: יש אחראים במדינה, אז לא את העולים ולא העובדים, כי נראה לי שקל לפטר אותם.

<מיכאל בן סעדון: יש ראש ממשלה שאמר שהעלייה מאוד חשובה לו והוא נתן נאום מאוד חשוב לפני שנה, הוא אחראי.

<מיכאל בן סעדון: יש שר אוצר, אני בטוח שאפשר לדבר עם אלי אלאלוף שיתווך, אז בואו נתקוף ביחד את האחראים ולא את העולים ולא את העובדים.

אברהם נגוסה: תודה.

<מרים פיירברג: איפה האוצר?

<מרים פיירברג: אין כאן מישהו מהאוצר?

<דנה גורדון שושני: הוא היה והלך, ממש לפני דקה הוא הלך.

<מרים פיירברג: אבל הוא דיבר?

<דנה גורדון שושני: כן, נציג האוצר ודאי.

אברהם נגוסה: הוא לא.

<דנה גורדון שושני: בוודאי כן.

אברהם נגוסה: לא, זה היה משרד הפנים.

<דנה גורדון שושני: סליחה, אני מתנצלת.

<דנה גורדון שושני: הוא אמר שזה בתחום הסמכות של ועדת הפנים.

אברהם נגוסה: זה מה ששלחו לנו.

<מרים פיירברג: שמה?

<מרים פיירברג: תקריאי את זה, זה חשוב.

<מרים פיירברג: אריאל יוצר, רכז פנים.

<מרים פיירברג: 'כנושא בתחום אחריות וסמכות משרד הפנים למשרד האוצר אין תרומה בדיון.

<מרים פיירברג: לאור האמור לעיל לא יהיה נציג אוצר בדיון'.

<מרים פיירברג: נו, אתם מבינים את הבעיה?

אברהם נגוסה: נציג משרד הפנים היה.

<מרים פיירברג: לא, זה חמור.

<מרים פיירברג: זה חמור מאוד.

<ניתאי: שלום, כבוד ראש העיר.

<ניתאי: אני רוצה לברך אותך שהגעת לכאן להסביר לנו קצת על המצב, אני רוצה לברך את כל הנמצאים שבאו לשמוע.

<ניתאי: כמה שמענו שהמאבק מוצדק, כמה תומכים יש לך כאן בחדר.

<ניתאי: אני דואג משמועה שאני שומע, שכבר שנה יש דיונים בין כל המשרדים הקשורים לנושא וכוללים ראשי ערים או נציגות מראש העיר, שבתקציב הבא הוסכם שכל עיר, כל יישוב מעל 20,000 איש בארץ, יוגדר כעיר קולטת עלייה.

<ניתאי: השאלה שלי פשוטה, האם הייתם חלק מאותן ישיבות?

אברהם נגוסה: לא ידוע דבר כזה.

<ניתאי: את לא מודעת לעובדה שבתקציב הבא כל יישוב מעל 20,000 איש בארץ יהיה מוגדר כעיר קולטת עלייה?

<קריאה: שומעים את זה לראשונה.

<ניתאי: שומעים את זה לראשונה?

<מרים פיירברג: אני לא חושבת שיש דבר כזה, אבל זה לא הגיוני, כי עובדה שהמדינה עוד לא ענתה לבג"צ.

<מרים פיירברג: האוצר ענה למדינה משהו אחד, משרד הפנים ענה משהו אחר.

<מרים פיירברג: הרי לבג"צ צריכים לענות ואף אחד לא ענה את התשובה הזאת, זאת אומרת שזה משהו שהוא לא - - -

אברהם נגוסה: אני גם לא שמעתי.

אברהם נגוסה: ממתי הדבר הזה?

<ניתאי: אלה שמועות שאנחנו שומעים מבכירים במשרד הפנים, במשרד האוצר.

<ניתאי: אני רק רציתי לשמוע את התשובה שלך, תודה רבה.

אברהם נגוסה: זה שמועות טובות, אז אנחנו נבדוק את זה.

<מרים פיירברג: אבל אין קשר בין 20,000 תושבים לבין עיר עולים.

<ניתאי: לא, כל יישוב מעל 20,000 יוגדר כעיר קולטת עלייה בתקציב הבא.

<ניתאי: את לא מודעת לזה?

<מרים פיירברג: אין דבר כזה.

<מרים פיירברג: לא שאני לא מודעת, אין דבר כזה.

<נחמיה חתוכה: הייתי עוזב את השמועות בצד.

אברהם נגוסה: נבדוק.

אברהם נגוסה: זה לא קשה לבדוק.

<אבי בן חמו: אני חושב שנשארו פה ארגוני העולים וגם משרד הקליטה וגם החינוך.

<אבי בן חמו: אני חושב שבהתייחסויות האחרונות שלפחות שמענו אתם, או אנחנו ביחד, קצת מפספסים את מהות הדיון.

<אבי בן חמו: זה לא שעיריית נתניה נגד העולים, או העיר נתניה, או מרים או משהו כזה, אלא יש פה פנייה או זעקה מתוך כאב, זה גם לא כל כך פשוט לרשות מקומית לקבל אישור להגיש בג"צ.

<אבי בן חמו: הגשנו בג"צ נגד המדינה רק כדי לתקן את העיוות הזה, את זה צריך להבין.

<אבי בן חמו: לכן לא צריך שייווצר מצב שאנחנו בתוך הבית נריב בינינו ואבא או אמא לבד שם ואף אחד לא נותן להם את הפתרון.

<נחמיה חתוכה: נראה לך שאנחנו לא מבינים?

<אבי בן חמו: אני לא אמרתי שאתם לא מבינים, אני רק מנסה לחדד את הסוגיה הזאת.

<נחמיה חתוכה: תחדד גם מה המחיר.

<אבי בן חמו: אני אומר, אני מחדד את הסוגיה.

<אבי בן חמו: לכן צריך לבוא ולהבין פה, זה לא שצריך לבוא ולהסביר לנו כמה עולים עוֹלים, אנחנו יודעים, זה לא שצריך להסביר לנו איך לטפל בעולים, אנחנו יודעים.

<אבי בן חמו: דרך אגב, כל העלויות שמרים ציינה פה אלה עלויות שיוצאות ככסף, יש עוד עלויות נוספות בתשתית.

<אבי בן חמו: ראש העיר בנתה את בית הידידות לקהילה האתיופית ועוד הרבה מאוד דברים.

<אבי בן חמו: אנחנו לא דיברנו על מבנים פיזיים ולכן צריך להבין שבפנייה הזאת או בעצם האמרה הזאת וזה שאנחנו מגיעים לוועדות, גם בשבוע שעבר וגם השבוע, זה רק כדי להביע את העמדה הזאת ולאפשר לבית הזה, לבית המחוקקים, לעשות פה רעידת אדמה כדי לתקן את האיוולת הזאת.

<אבי בן חמו: זאת המטרה שלנו.

<נחמיה חתוכה: אבל בפועל אתה שולח חזרה מהאולפן עולים ואי אפשר לפתוח כיתות אולפן.

<נחמיה חתוכה: למרות שהרשות כמפעיל לאולפן יחד עם הסוכנות צריכים לפתוח את הכיתות.

<נחמיה חתוכה: מה אני אעשה עם 30 העולים האלה?

<אבי בן חמו: קודם כל זה שאתה אומר שולח אז זה מאוד מאוד קל לבוא ולתפוס את הפעולה האחרונה.

<אבי בן חמו: אתה לא מדבר על זה שהיו עשרות ישיבות, אתה לא מדבר על זה שהיו עשרות פניות, אתה לא מדבר על זה שהיו עשרות פניות.

<אבי בן חמו: אתה לא מדבר על זה שראש הממשלה, שר הפנים, שר האוצר ושר הקליטה יוצא ושרת הקליטה נכנסת קיבלו מכתבים מראש העיר שמסבירים ונותנים את האולטימאטום ונותנים את התאריך ונותנים את זה ועד לרגע זה אין שום התייחסות.

<נחמיה חתוכה: אתה מדבר על המכתב שמה-1 - - -

<אבי בן חמו: אני מדבר גם על המכתב הזה וגם על כל מה שמרים תיארה.

<מרים פיירברג: אני לא יודעת אם היית כאן מהתחלה - - -

<נחמיה חתוכה: אני הייתי מהתחלה.

אברהם נגוסה: אני אתן לך את זה כסיכום.

<מרים פיירברג: אז אני רוצה לומר ככה, התיאור שתיארתי כאן זה אחרי כמעט 17 שנים של מאבק ויש כאן עיוות שהוא הרבה מעבר לנושא של קליטת עלייה.

<מרים פיירברג: אם מחר היו נותנים לערים בגין נושא אחר עשרות מיליוני שקלים והיו מקפחים את נתניה היינו פועלים מול אותו גורם בדיוק באותה שיטה.

<מרים פיירברג: כאן מדובר בהחלטה, יותר מזה, כשהייתי בבג"צ אמרה נשיאת בית המשפט העליון שהיא בעצם לא יודעת מה זה עולים, מה זה עיר עולים.

<מרים פיירברג: היא לא יודעת מה זה עיר עולים.

<מרים פיירברג: אז אנחנו החלטנו שגם בית המשפט וגם ממשלת ישראל תקבל החלטה מה זה עיר עולים, אם עדיין לא יודעים מה זה עיר עולים.

<מרים פיירברג: אני חושבת שהעולים החדשים שנמצאים כאן, והם אזרחי העיר נתניה ואני מבינה את הכאב האישי שלהם, הם צריכים לקחת חלק במאבק הזה כי בסופו של יום הם יתחזקו והם יפסיקו להיות עולים והם יקלטו עולים אחרים.

<מרים פיירברג: זה כך שנים על גבי שנים, העיוות הזה נמשך, וערים שלא קלטו עולה חדש אחד עשרות שנים מקבלים מענק מהמדינה.

<מרים פיירברג: הרי בסופו של דבר אנחנו פוגעים ברמת השירותים שאנחנו נותנים לאזרחים שלנו.

<מרים פיירברג: אם הייתי רוצה לעשות יותר תרבות בעיר אני לא יכולה, אם הייתי רוצה לבנות היכל תרבות חדש, אני לא יכולה, כי הכסף שהיינו אמורים לקבל מהמדינה וזה כבשת הרש, זה המעט, זה לא ה-100 מיליון שקיבלו אחרים, זה 5 מיליון, אנחנו הפסדנו 145 מיליון שקל שבסופו של דבר פוגעים בתושבי נתניה עצמה.

<נחמיה חתוכה: גברתי ראש העיר, מקיר לקיר באולם הזה אף אחד לא טען, אלא להיפך, תמך בהחלט בעיוות הזה ובמאבק שלך בעיוות הזה, השאלה היא - - -

<מרים פיירברג: אני רוצה לספר לך, במאבק האחרון של ראש עיריית ירושלים.

<מרים פיירברג: הוא לא עשה הרבה, הוא לא חיכה 14 שנים וגם לא 17 שנים, הוא השבית את כל השירותים בירושלים, פגע בכל תושבי ירושלים, פגע בחוליה הכי חלשה בירושלים, של העובדים שמשתכרים הכי מעט, הוציא את כולם הביתה ואז כולם התעוררו.

<מרים פיירברג: שים לב מה קורה כאן היום, עם כל הכאב והצער, נציג האוצר לא מגיע לכאן כי זה בכלל לא מעניין אותו, כי זה לא קשור.

<מרים פיירברג: אז למי זה קשור?

<מרים פיירברג: אני חושבת שזה בפירוש, ואני מכירה את האנשים באופן אישי ואני אוהבת אותם, אני מעריצה של שר האוצר, מאוד אוהבת את יוצר, הוא מכיר היטב את הסוגיה, העובדה שהוא בחר להצביע ברגליים ולא להיות כאן בישיבה מדברת בעד עצמה, מצביעה על איך ממשלת ישראל, לא ראש עיריית נתניה שבפועל קולטת עלייה במשך שנים ועוד הייתי עוד באוניברסיטה כשהייתי בוועדת הקליטה כשהיה מסך הברזל.

<מרים פיירברג: לי לא צריך לספר, חבילות בידיים שלי ארזנו ושלחנו לרוסיה בזמנו, לי האחרונה שאפשר להטיף, אבל לחשוב על זה שאחרי שאנחנו פונים מיליון פעם, את אף אחד זה לא מעניין בכלל.

<מרים פיירברג: אנשים אפילו לא מגיעים לכאן.

<מרים פיירברג: זה לא מדבר אליהם.

<אסתר בלום: וזו הדרך שיגיעו?

<אסתר בלום: שזה יעניין אותם?

<אסתר בלום: זו הדרך?

<אסתר בלום: אני לא מבינה.

<מרים פיירברג: אין דרך אחרת.

<אסתר בלום: זו הדרך לגייס את העולים, לפטר את העובדים?

<מרים פיירברג: אנחנו ניסינו בכל הדרכים האפשריות במשך 17 שנים, בשיחות, בפגישות, בשכנוע, בדיבורים, בוועדות, באותות ובמופתים.

<אסתר בלום: זה מה שנציג הפנים אמר כאן, הוא אמר שהכותרת לא מדברת בעד עצמה, זה לא - - -

<מרים פיירברג: השיא היה שאומרים לנו שבעצם לא יודעים מה זה עיר עולים.

<מרים פיירברג: אז אם לא יודעים מה זה עיר עולים, צריך להבין, עיר שהיא לא עיר עולים לא צריכה מנהלת קליטה.

<מרים פיירברג: לא מדובר בעולים, עיר שלא מוגדרת כעיר עולים לא צריכה מנהלת קליטה.

<מרים פיירברג: עיר שהיא לא עיר עולים לא צריכה - - -

<אסתר בלום: אבל ההגדרה הזאת, הכותרת הזאת, היא ריקה מתוכן.

<מרים פיירברג: במקום לפנות אלי, אני חושבת שצריך לפנות למי שצריך לפנות וזאת ממשלת ישראל, שזו האחריות שלה, ולא שמעתי מכם, אף אחד, אני שאלתי איפה נציג האוצר, אף אחד מכם לא שאל איפה נציגות הממשלה.

<מרים פיירברג: אז הגיע לכאן נציג משרד הפנים והגיע לכאן נציג משרד הקליטה, איפה כל הממשלה?

<מרים פיירברג: אף אחד לא טרח להגיע לכאן חוץ מחברי כנסת שהגיעו לכאן.

<מרים פיירברג: שר אחד לא היה כאן בדיוק הזה.

<דוד רוזלו: אני עובד בעיריית נתניה, אני כל כך שמח להיות שמה, אני בשטח יום יום, אני עובד עם המשפחות, אני מלווה את המשפחות, אני מלווה את הילדים בתוך בית הספר, עם כל הקושי שיש, כי יש המון המון המון קושי לגבי העלייה.

<דוד רוזלו: אם מדברים על העולים האתיופים, החבר שלי פה, דיברנו ואמרנו שהעלייה הצרפתית היא אותו דבר, אותה בעיה.

<דוד רוזלו: פוגשים את אותה בעיה, פוגשים את הבעיה של הפשע, פוגשים את הבעיה של בנות 17-18 שמסתובבות בכיכר, שיכולות ללכת לאיבוד, מדברים על עזרה באמת אמיתית, על השטח.

<דוד רוזלו: אנחנו עובדים באופן יום יומי עם פרדו, עם כל החברים כאן, כדי לעזור לאנשים האלה.

<מרים פיירברג: נכון, אתה צודק.

<דוד רוזלו: אי אפשר להגיד ש - - - אני מצטער על העברית שלי - - -

<מרים פיירברג: אתה מדבר בסדר גמור.

אברהם נגוסה: לא, אתה מדבר טוב מאוד.

<דוד רוזלו: אבל אנחנו באמת צריכים לבנות את העתיד של האנשים האלה.

<דוד רוזלו: מה אפשר להגיד לילדים כשאני אחזור לבית הספר?

<דוד רוזלו: 'וואי, אני מצטער, אני לא מטפל יותר בכם'?

<דוד רוזלו: אני לא יכול לעבוד איתם יותר?

<דוד רוזלו: אני לא יכול לקלוט אותם בתוך בתי הספר?

<דוד רוזלו: מה אני אגיד להם?

<דוד רוזלו: ואני לא היחיד, יש עוד כמה מגשרים איתי.

<מרים פיירברג: הוא צודק במאה אחוז, רק שממשלת ישראל לא טרחה לשלוח לכאן נציגות שתקשיב לכם.

<אליאס מהרי: אדוני היושב ראש, אני תושב העיר ב-30 השנה האחרונות, אני מנהל את בית הידידות ומוקד הקליטה בעשר השנים האחרונות.

<אליאס מהרי: אני אומר לך, זו תעודת עניות לשלטון המרכזי, מה שעושים לעירייה.

<אליאס מהרי: כילד שגדל בעיר וחזר לעזור לעולים זו תעודת עניות של השלטון המרכזי.

<אליאס מהרי: אני אומר לך, חד משמעית, אם המדינה לא תכיר בעיר כקולטת עולים אנחנו נהיה בבעיה מאוד גדולה.

<אליאס מהרי: יותר מזה, אני חשבתי שאני אקבל תעודת הצטיינות, בסדר?

<אליאס מהרי: אני נשבע שבעיר הזאת היינו למודל בכל הארץ בנושא של עבודה מול עולים, מול עולים מאתיופיה, צרפת.

<אליאס מהרי: אני היום מחליף מידע עם הצרפתים בשביל שהם לא יגיעו למה שהיה אצלנו לפני שנים, אלימות בתוך המשפחה, אלכוהול, זנות אצל נערות, סמים ואלכוהול בכיכר העצמאות.

<אליאס מהרי: אתם יודעים מה יש?

<דוד רוזלו: התחלנו את התהליכים האלה.

<אליאס מהרי: השלטון המרכזי יושב ובגלל הסכמים קואליציוניים כאלה ואחרים, כל אחד מטיל על זה ומטיל על זה, 30 מיליון שקל אריה דרעי מצא בשביל המדרשות ובתי המקוואות.

<אליאס מהרי: מאיפה הוא מצא?

<אליאס מהרי: 5 מיליון לעיר?

<אליאס מהרי: 55 חבר'ה הולכים, 200 איש?

<אליאס מהרי: בחודש הבא אני אמור לשלם על קייטנות, מאיפה אני אשלם?

<אליאס מהרי: אני עובד קבלן 12 שנה, מישהו נותן את הדעת?

<אליאס מהרי: נכנסים, חליפות, ועדות, הביתה, אני נשאר, אני מתעסק עם כל הדברים, העיר מתעסקת.

<אליאס מהרי: אני לא התכוונתי לדבר היום, ממש לא, באתי - - -

<נחמיה חתוכה: אבל אתה מחבר את זה לזה, לא בטוח - - -

<אליאס מהרי: אבל אני - - -

<מרים פיירברג: זה היה נהדר.

<אליאס מהרי: זה לא נכון, זה ממש לא נכון.

<גרש פישמן: אדוני היושב ראש, אם אפשר ממש כמה מילים.

אברהם נגוסה: כן.

<גרש פישמן: ממש קצר.

<גרש פישמן: אני חבר מועצת העיר ואני יושב ראש ועדת קליטה בנתניה.

<גרש פישמן: אני רוצה להגיד לכם, מה שקורה בימים האחרונים בנתניה, אני כבן אדם שהתעסק קצת בפוליטיקה, בחירות וזה, דבר כזה לא ראיתי.

<גרש פישמן: עיר תוססת, אלפי אנשים חותמים על מכתבים, על ניירות, הנה, הבאתי לפה יותר מ-2,000 חתימות, שמתי לכם, ויש אצלנו פי שניים, לא הספקנו לצלם אותם ולעבד.

<גרש פישמן: זה לא רק עולים חדשים, זה מה שמעניין, אלה תושבי נתניה שתומכים במאבק של ראש העיר, כן, הם מבקשים לעשות את כל המאמצים להבין את ה-55 משפחות, שלא יפטרו אותם, שלא יסגרו את השירותים, יצמצמו שירותים לעולים חדשים כי זה ממש מעשה נורא אם זה יקרה, אבל כולם אחד אחד תומכים בכל המאבק שראש העיר עושה.

<גרש פישמן: בשבוע שעבר הייתי פה בוועדת כספים.

<גרש פישמן: אני רואה מה קורה היום, זה דבר ממש מוזר.

<גרש פישמן: היו פה רק חברי כנסת שרובם הם תושבי נתניה, לא היה נציג מאף - - - זאת אומרת לא היה אף שר.

<גרש פישמן: כעיקרון אנחנו יודעים שמי שיכולים לפתור את הבעיה זה שר האוצר ושר הפנים.

<גרש פישמן: שר האוצר היה אצלנו בנתניה לפני שבוע, קיבל אזרח כבוד, הכול היה יפה.

אברהם נגוסה: מי נתן לו?

<גרש פישמן: ראש העיר.

אברהם נגוסה: אז היא נתנה, עכשיו היא מתלוננת.

<מרים פיירברג: אני אקח חזרה.

<גרש פישמן: והיום אנחנו שמענו ציטוט ממכתב משר האוצר, ממש משהו מוזר איך כל הסיפור הזה נראה.

<גרש פישמן: אני קורא לכולם, אנחנו מבקשים ודורשים שתתקבל איזה שהיא החלטה עם תאריך, כמו שדיברו פה חברי הכנסת, ושהאנשים בנתניה יראו שמשהו זז, שיש איזה שהוא צ'אנס שזה יזוז לאן שהוא.

<מרים פיירברג: משפט אחרון ששכחתי לומר.

<מרים פיירברג: בשיחה האחרונה עם ראש הממשלה לפני פסח, דיברתי איתו בטלפון, העליתי שוב את הסוגיה.

<מרים פיירברג: אתם הערתם קודם שלא הקשבנו, אז אני מבקשת שתקשיבו גם אתם.

<מרים פיירברג: פניתי גם למנכ"ל משרד ראש הממשלה הנוכחי, דיבר איתי אחד הסגנים שלו, העוזרים שלו, חזר אליי ואמר לי 'אני לא מוצא פתרון, את אף אחד מהשרים הסיפור הזה לא מעניין'.

<מרים פיירברג: זו התשובה שקיבלתי מלשכת ראש הממשלה.

<מרים פיירברג: שכחתי את העיקר.

אברהם נגוסה: אני עדיין אופטימי.

אברהם נגוסה: אני חושב שלגבי משרד האוצר אני חייב להגיד, מה שהם הסבירו, כי בעניין ההגדרה של ערי עולים זה משרד הפנים, בעניין העברת כסף האוצר העביר למשרד הפנים ולמשרד הקליטה, אלה המשרדים שקשורים לעניין.

אברהם נגוסה: אז בגלל זה הם לא ראו את הנוכחות שלהם פה כחובה, אבל בדיון הקודם הנציגה הייתה פה בדיון.

אברהם נגוסה: אני חושב שהיה דיון מאוד מאוד חשוב, אני מאוד מודה לכל המשתתפים, דיון מאוד חשוב ואני צריך לסכם.

אברהם נגוסה: אני לא יודע אם יש מישהו שרצה לדבר ולא נתנו לו, סליחה, כי אנחנו צריכים לסכם.

<פרדריק פשטר: לקבוע לו"ז.

אברהם נגוסה: כן.

אברהם נגוסה: אני חושב שנעשה דיון מעל שעתיים, זה נראה לי בסדר גמור.

אברהם נגוסה: אני רוצה לסכם ככה, הוועדה מברכת את עיריית נתניה, את ראש העיר מרים פיירברג על טיפולה רב השנים בעולים חדשים.

אברהם נגוסה: שתיים, אני אומר שהוועדה מזדהה עם המאבק הצודק ומודה לראש העיר שוב על נכונותה להיענות לבקשת הוועדה לדחות את הצעדים להפסקת השירותים לעולים.

אברהם נגוסה: שלוש, הוועדה קוראת לממשלה להקים את קבינט קליטת העלייה שיפעל קונקרטית ומיידית לפתרון סוגיה זו ולא יאוחר מחודש אוגוסט.

אברהם נגוסה: ארבע, הוועדה קוראת לראש העיר נתניה לעכב עד 15 באוגוסט את צעדי הפיטורים וסגירת השירותים לעולים חדשים.

אברהם נגוסה: חמש, אני אזום ישיבה משותפת עם ועדת הפנים בהשתתפות שר הפנים להסדרת העיוות הקיים.

<גו'רג' דובין: ושר האוצר.

אברהם נגוסה: אני מדבר על הגדרת ערי עולים.

אברהם נגוסה: לפי התקנון לעניין ההכרזה שר הפנים צריך לעשות בהתייעצות עם שר האוצר.

אברהם נגוסה: לכן אני חושב שאנחנו נזמין את שר הפנים, נציג האוצר יבוא - - -

<ג'ורג' דובין: שר האוצר, הוא צריך לתת כסף ל - - -

אברהם נגוסה: בסדר, אנחנו לא מדברים על כסף, אנחנו מדברים על ההגדרה.

<ג'ורג' דובין: אנחנו מדברים על כסף.

אברהם נגוסה: לא, יש הבדל, קודם כל הגדרה ואחר כך מדברים על הכסף.

אברהם נגוסה: נציג האוצר, אני לא אקבל החלטה, שר האוצר יבוא, הנציג שלו יהיה כמובן.

אברהם נגוסה: זה הסיכום שלנו, תודה לכולם, אני נועל את הישיבה.