ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 20, פרוטוקול מספר 240, 2016-05-24 13:33

אלי אלאלוף: צהרים טובים.

אלי אלאלוף: היום יום השפה הערבית בכנסת ואני מציין זאת כי חשוב שנדע שהשפה הערבית היא חלק אינטגרלי של המדינה הזאת.

אלי אלאלוף: היום ה-24 במאי 2016, ט"ז באייר התשע"ו, השעה 13:33 ואני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

אלי אלאלוף: אנחנו מדברים על תקנות עובדים זרים (פיקדון לעובדים זרים).

אלי אלאלוף: אני רוצה מראש לומר לכם מה כללי המשחק, כדי שתבינו.

אלי אלאלוף: היום אנחנו לא נדון בכל מה שקשור לתקנות של העובדים הזרים המועסקים על ידי אנשים פרטיים.

אלי אלאלוף: חד משמעית.

<נעה בן שבת: מעסיקים פרטיים בסיעוד.

אלי אלאלוף: בסיעוד, ודאי.

אלי אלאלוף: תודה.

אלי אלאלוף: מזל שיש לו אותך.

אלי אלאלוף: שיהיה ברור.

אלי אלאלוף: זה מוציא מהמשחק היום את כל המעסיקים הפרטיים של עובדים זרים בסיעוד.

אלי אלאלוף: מי שמרגיש שהוא מיותר בדיון, יכול לצאת, ומי שרוצה להישאר כחבר, ברוך הבא.

אלי אלאלוף: שיהיה ברור, אין דיון על זה וזה הסיכום שיש לו עם ראשי ארגון הנכים.

<קריאה: רצינו להגיד לך תודה.

אלי אלאלוף: אני שמח שאנחנו יכולים לעמוד בזה.

אלי אלאלוף: אני גם אגיד שבכוונתי, וזאת לא רק כוונה אלא זה התחיל להיות, אנחנו מחפשים דרך שכל פעם שתוטל מעמסה כלשהי על המעסיקים הפרטיים בעקבות החלטות רוחביות, אנחנו נחפש לשפות את המעסיקים הפרטיים כדי שזה לא יצא מהקצבה שממילא היא לא מספקת.

<קריאה: כל הכבוד.

אלי אלאלוף: כללי המשחק ברורים.

אלי אלאלוף: אתם יכולים להיות רגועים.

אלי אלאלוף: תודה לכם.

אלי אלאלוף: אנחנו נדון עכשיו בתקנות הקשורות גם לחקלאים, בלי לקבל החלטות היום, אבל אני מתחייב שלפני סוף המושב הזה שמסתיים ב-3 באוגוסט, להגיע לסיכום סופי.

אלי אלאלוף: נשמח לדיון, נשמח לשמוע את ההערות שלכם אבל כפי שהתחייבתי כלפי משרד הכלכלה וגם כלפי נציגי החקלאים, אנחנו לא נקבל החלטות היום, לא על ההוצאות הכרוכות בשהות העובדים הזרים אצל המעסיק שלהם ולא בנושא הפיקדון והדרך לכך.

אלי אלאלוף: נשמח לדון גם בפיקדון שלהם ולהגיע לסיכום כפי שאמרתי.

אלי אלאלוף: לגבי עובדי בניין.

אלי אלאלוף: למיטב ידיעתי אנחנו כן יכולים לסכם.

אלי אלאלוף: לגבי עובדי הסיעוד באמצעות החברות, אני מקווה שנגיע לסיכום ולפי הדיון נקבל את ההחלטה בנושא.

אלי אלאלוף: ברשותכם, בואו נתמקד בקריאת התקנות ונתקן, אם יש צורך, סעיף זה או אחר בהתאם להערות שיתקבלו.

אלי אלאלוף: תודה רבה.

<נעה בן שבת: תקנות עובדים זרים (פיקדון לעובדים זרים), התשע"ו-2016 בתוקף סמכות שר הכלכלה לפי סעיף 1יא(א) לחוק עובדים זרים, התשנ"א-1991 (להלן – החוק), בהסכמת שר האוצר ולאחר התייעצות עם שר הפנים, ובתוקף סמכות שר הפנים לפי סעיפים 1יא(ב1), (ד) ו-(ז) לחוק, בהסכמת שר האוצר לעניין סעיפים 1יא(ב1) ו-(ז) לחוק, ובאישור ועדת העבודה, הרווחה והבריאות של הכנסת, אנו מתקינים תקנות אלה:

<נעה בן שבת: הגדרות בתקנות אלה – "הסכם קיבוצי" ו"צו הרחבה" – כמשמעותם בחוק הסכמים קיבוציים, התשי"ז-1957.

<נעה בן שבת: "חברת סיעוד" – תאגיד שנותן שירותי סיעוד.

<נעה בן שבת: "חוק הביטוח הלאומי" – חוק הביטוח הלאומי (נוסח משולב), התשנ"ה-1995.

<נעה בן שבת: "חשבון הבנק" – חשבון כאמור בתקנה 5.

<נעה בן שבת: "מעסיק בענף הבניין או בעבודה בטכנולוגיה ייחודית" – קבלן כוח אדם, הנותן שירותי כוח אדם של עובדים זרים לפי סעיף 10 לחוק העסקת עובדים על ידי קבלני כוח אדם, התשנ"ו-1996 וכל מעסיק אחר, ובלבד שהוא בעל היתר לפי סעיף 1יג לחוק להעסקת עובדים בענף הבניין או בעבודה בטכנולוגיה ייחודית.

<נעה בן שבת: "מעסיק בענף החקלאות" – מעסיק שהוא בעל היתר לפי סעיף 1יג לחוק להעסקת עובד זר בענף החקלאות.

<נעה בן שבת: "מרכיב פיצויים" – הסכום שעל מעסיק להפקיד לקופת גמל לקצבה בעד פיצויי פיטורים.

<נעה בן שבת: "מרכיב תגמולי מעסיק" – הסכום שעל מעסיק להפקיד בקופת גמל לקצבה בעד תגמולים ואינו רשאי לנכותו משכר העובד.

<נעה בן שבת: "עבודה בטכנולוגיה ייחודית" – עבודה המבוצעת לפי היתר מיוחד לפי סעיף 1יג לחוק לעבודה בטכנולוגיה ובמיכון ייחודיים שאינם בנמצא בישראל, ואשר ניתן לבצעה רק באמצעות גורם זר כאמור בסעיף 5 להחלטת הממשלה 4617 מיום כ"ח בכסלו התשס"ו (29 בדצמבר 2005), אשר תיקנה את סעיף 2 להחלטת הממשלה 3021 מיום כ"ה בטבת התשס"ה (6 בינואר 2005), כפי שישתנו מזמן לזמן.

<נעה בן שבת: "עובד זר" – עובד זר בעל רישיון.

<נעה בן שבת: (מדובר רק על עובדים בעלי רישיון ולא על עובדים זרים שאינם בעלי רישיון בגלל סעיף הניכויים שיש בתקנות האלה וגם בחוק).

<נעה בן שבת: "קופת גמל" ו"קופת גמל לקצבה" – כהגדרתן בחוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (קופת גמל), התשס"ה-2006.

<נעה בן שבת: "רישיון" – אשרה ורישיון ישיבה מסוג ב/1 לפי תקנות הכניסה לישראל, התשל"ס-1974.

<נעה בן שבת: "שירותי סיעוד" – שירותים ליחיד המיועדים לסייע בביצוע פעולות יום-יום או בהשגחה, ובכלל זה בניהול משק הבית, שלא במוסד סיעודי, כהגדרתו בסעיף 223 לחוק הביטוח הלאומי.

<נעה בן שבת: "תום התקופה לשהייה בישראל" – כל אחד מאלה: המועד שבו עליו לצאת מישראל בהתאם לתנאים שבהם מותנה תוקף הרישיון, לפי סעיף 6 לחוק הכניסה לישראל, התשי"ב-1952.

<נעה בן שבת: המועד לעזיבה את ישראל כפי שנקבע בהחלטה על ביטול הרישיון.

<נעה בן שבת: "תקנות פיקדון בחשבון הבנק" – תקנות עובדים זרים (פיקדון בחשבון הבנק), התשס"ח-2008.

<נעה בן שבת: כפי שאמרנו, בעקבות הערה שנשמעה בדיון הקודם לגבי תום תקופת השהייה, תוקן הנוסח ומדובר על המועד שבו עליו לצאת את ישראל בהתאם לתנאים בהם מותנה תוקף הרישיון לפי סעיף 6 לחוק הכניסה לישראל.

<מיכל תג'ר: אבל שישים הימים לא מופיעים בסעיף 6.

<קריאה: שישים הימים לא מופיעים בתוקף הרישיון.

<מיכל תג'ר: זה נוהל של משרד הפנים.

<מיכל תג'ר: שישים הימים האלה לא מצוינים בתוקף הרישיון.

<מיכל תג'ר: זאת אומרת, הסעיף הזה לא מספיק כדי להבטיח שיינתנו להם שישים ימים להתארגנות עד שמתחילה קצבת הניכויים.

אלי אלאלוף: אני בכלל חושב שהסעיפים האלה והסנקציות כלפי העובד הם כבדים מאוד.

אלי אלאלוף: התקופה היא קצרה יחסית והסנקציה היא מאוד קשה.

אלי אלאלוף: להוריד בתקופה כל כך קצרה, אני הייתי שוקל את זה ואני מבקש שתבדקו את האפשרות לשקול את זה.

אלי אלאלוף: זה נראה לי מאוד מוגזם שכבר אחרי שבועיים מתחילים להוריד לו בסכומים כבדים, 25 אחוזים אם אני לא טועה.

<נעה בן שבת: לא.

<נעה בן שבת: אחרי חודש.

אלי אלאלוף: אחרי חודש, 25 אחוזים, ואנחנו מגיעים לשישים אחוזים תוך חצי שנה.

<נעה בן שבת: מגיעים למאה אחוזים בתוך חצי שנה, אבל זה בגלל הוראת החוק.

<נעה בן שבת: החוק קובע שהעובד זכאי לקבל את הכספים שבחשבון הבנק רק אם הוא עוזב את הארץ תוך חצי שנה מתום תקופת השהייה שלו.

<נעה בן שבת: זאת אומרת, זאת הוראת החוק.

<נעה בן שבת: אחרי חצי שנה, הוא לא זכאי לכספים בכלל.

אלי אלאלוף: אני חושב שיש כאן סנקציה מאוד קשה.

אלי אלאלוף: תבינו, אדם שעבד הרבה שנים, פתאום מורידים לו את זה בלי להתחשב.

אלי אלאלוף: אולי הוא חולה או היה חולה?

אלי אלאלוף: אולי יש לו סיבות אנושיות שמחייבות אותו להישאר?

אלי אלאלוף: לא שואלים אלא מורידים גזרה של 25 אחוזים.

אלי אלאלוף: אני לא יודע איך קבעתם את זה אבל זה נראה לי מאוד מאוד כבד.

אלי אלאלוף: אני חושב שזאת נקודה שכדאי שנבדוק אותה.

אלי אלאלוף: לא לשכוח, אלה בני אדם ששירתו את המדינה, שירתו את החברות, שירתו את האנשים ואני חושב שההתנהגות שלנו אתם צריכה להיות קצת יותר אנושית.

<נעה בן שבת: אני אזכיר אדוני שיש הוראה שמאפשרת, אמנם לא מראש, כפי שאדוני אמר לא שואלים אותם מראש האם להוריד או לא להוריד, אבל כן מאפשרים להם להגיש בקשה ולהוכיח שהם לא עזבו את הארץ מסיבות מוצדקות ואז אפשר לא לזקוף לחובתם את זה.

<נעה בן שבת: יש בדיעבד אפשרות לבדוק.

<מיכל תג'ר: אני מקו לעובד.

<מיכל תג'ר: בהתחשב בזה שהורידו כרגע את החובה של מעסיקים פרטיים בסיעוד להפריש את הכספים האלה, יש כאן הגבלה על הזכות של העובדים האלה לקבל את הכסף הזה בסוף תקופת העבודה.

<מיכל תג'ר: למעשה זה ייצור מצב שבו חברות הסיעוד יפרישו את הכסף הזה ואילו במקרה של מעסיקים פרטיים יצטרכו העובדים לבוא ולדרוש מהם את הכסף הזה.

<מיכל תג'ר: למעשה ינכו להם את הכסף הזה לפני שהם הספיקו ללכת למעסיקים פרטיים בסיעוד ולדרוש כסף שמגיע להם בגין תקופת העבודה שלהם.

<מיכל תג'ר: זאת אומרת, דווקא לאור השינוי שנעשה כאן, שהורידו את המעסיקים הפרטיים בסיעוד – אני רואה שאני לא מובנת.

<נעה בן שבת: לא, את לא מובנת.

<נעה בן שבת: אני לא מבינה ממתי עובד זר מוגבל בתביעת הזכויות שלו כשהוא נמצא בחוץ לארץ.

<מיכל תג'ר: ברגע שהוא יצטרך לצאת מהארץ.

<נעה בן שבת: יש בחוץ לארץ עורכי דין שמגישים בשמם תביעות.

<מיכל תג'ר: זה לא כל כך פשוט.

<מיכל תג'ר: הגישה לערכאות של עובדים כלל לא פשוטה.

<מיכל תג'ר: אם הם צריכים לעזוב בשנייה הזאת את הארץ כדי לקבל את הכסף שחברות הסיעוד הפרישו להם, למעשה הם יצטרכו להיות בישראל כדי לדרוש את הכסף הזה ממעסיקים פרטיים ונותנים להם פחות מחודש לפני שינכו להם את הסכומים האלה מחברות סיעוד, זה לגמרי לא סביר.

<נעה בן שבת: אז תשאירו אותם בישראל.

אלי אלאלוף: העלינו סוגיה אחת ואל תיקחו אותנו לסוגיות אחרות.

אלי אלאלוף: אם העובד לא יוצא, מתחילים לספור לו את הימים ולפי זה יש קנס.

אלי אלאלוף: אני רוצה לשמוע אם זה נראה לכם סביר שמישהו שנשאר כאן חודש, לוקחים לו מהפיקדון 25 אחוזים.

<מיכל תג'ר: לא.

אלי אלאלוף: אחרי חודשיים, לוקחים לו 35 אחוזים.

אלי אלאלוף: אחרי ארבעה חודשים, לוקחים לו 65 אחוזים.

אלי אלאלוף: הם עבדו ולוקחים להם 65 אחוזים.

אלי אלאלוף: זה לא נראה לכם גזל?

<מיכל תג'ר: זה גזל מוחלט.

אלי אלאלוף: אני שואל את המשרדים.

אלי אלאלוף: תגידו לי בבקשה למה מגיעים למצבים כאלה.

<שושנה שטראוס: הסכומים האלו הם דומים לסכומים שנקבעו בחקיקה ראשית לגבי מסתננים והם שונים מהסכומים שהפעלנו עד היום בענף הבניין, שם התחלנו עם 15 אחוזים והשלבים היו שונים.

<שושנה שטראוס: אפשר גם לשקול לשנות במקצת את השלבים ובלבד שאחרי שישה חודשים לפי החוק נסיים.

אלי אלאלוף: שי, אני אשמח לשמוע חוות דעת.

<שי סומך: דבר ראשון צריך לציין שיש חודשיים של התארגנות, בעקבות התיקון שעשתה נעה הם כבר בתוך החוק.

<מיכל תג'ר: הם לא בתוך החוק.

<שי סומך: זאת הכוונה.

<שי סומך: אם יש בעיית נוסח, נתקן.

<שי סומך: הכוונה היא שיהיו חודשיים של התארגנות שהם עוד לפני החודש.

<נעה בן שבת: מכוח ההוראות שקבע השר, בין בנוהל או בין בתקנות, לעניין.

<שושנה שטראוס: למרות שחשוב שאני אעיר שכרגע הנהלים נותנים שישים ימים לענפי החקלאות והסיעוד ואחר כך יש עוד שלושים ימים בתחילת הניכוי אבל הכוונה היא שמרבית כספי הפיצויים יהיו בתוך הפיקדון.

אלי אלאלוף: אני לא מצליח לקבל תשובה.

אלי אלאלוף: אני מבקש תשובה.

אלי אלאלוף: אני שואל שאלה פשוטה.

אלי אלאלוף: לי זה לא נראה.

אלי אלאלוף: אני באופן אישי, בשמי האישי – וחברי הכנסת האחרים יחליטו לעצמם – אני לא מרים את היד בעד העונש הזה, בעד הגזל הזה.

אלי אלאלוף: אני מבקש שתתנו לי את הדרך לתקן את הגזל הזה.

<שי סומך: קודם כל צריך לומר שיש שלושה חודשים.

<שי סומך: אלה חודשיים שהם בתוך הרישיון שמאפשרים התארגנות מעבר לתקופה של הרישיון.

<שי סומך: אם יש בעיית נוסח, נתקן, אבל זאת הכוונה.

<שי סומך: יש חודש נוסף.

<שי סומך: אני מצטרף לדברים שאמרה שושנה.

<שי סומך: מה שאפשר לעשות, אנחנו לקחנו עכשיו נוסח שהוא מחמיר יחסית, שהוא מתאים לחוק שנעשה לגבי המסתננים.

<שי סומך: אם הוועדה מעוניינת, אני מצטרף למה שאומרת שושנה, אפשר לקבוע קנסות נמוכים יותר בהתאם לקנסות שהיו עד היום.

אלי אלאלוף: יש לי הצעה לחברי הכנסת כדי שיחליטו.

אלי אלאלוף: אני בעד לקצץ בשלושים אחוזים את כל הקנסות האלה.

אלי אלאלוף: להשאיר את התקופות ולקצץ בשלושים אחוזים את הקנס.

יגאל גואטה: למה בכלל הקנסות האלה?

אלי אלאלוף: זה צורה לחייב אותו לצאת את הארץ.

אלי אלאלוף: זאת דרך.

<קריאה: זה תמריץ.

אלי אלאלוף: זה תמריץ לעודד אותו לצאת.

חיים ילין: בעיקרון כל המסים וכל מה ששילמו על עובד זר, נועדו כדי להקטין.

חיים ילין: זאת אומרת, שלא יהיה מצב שהמעביד משלם מעט, שהעלות תהיה כמה שיותר גבוהה כדי שכמה שפחות עובדים זרים ייכנסו לכאן.

חיים ילין: זאת התפיסה העקרונית.

חיים ילין: בסופו של דבר עובדים זרים מגיעים לכאן והם באים למקצועות שישראלים לא רוצים לעבוד בהם ואת זה צריך לשים על השולחן.

חיים ילין: בסיעוד לא רוצים, בחקלאות לא רוצים, בבניין לא רוצים.

חיים ילין: לכן יש עובדים זרים.

אלי אלאלוף: לא נגענו במהות.

חיים ילין: אבל צריך להבין את המהות.

אלי אלאלוף: ההצעה שלי קשורה רק בפיקדון.

אלי אלאלוף: היום הפיקדון הופך לאפשרות של המערכת לסחוט יותר מעובד הזר המסכן הזה שעבד ועבד ושולם לו כפי ששולם לו ואני לא נכנס עכשיו למהות, אם צריך עובד זר או לא צריך.

חיים ילין: זה על המעביד.

חיים ילין: זה מה שאני מנסה להסביר לך.

אלי אלאלוף: זה כל הפיקדון.

אלי אלאלוף: הפיקדון, חלקו כזה וחלקו כזה.

אלי אלאלוף: זה נכון.

אלי אלאלוף: את זה אני משאיר כמו שזה אבל תבינו, אל תשכחו שהאנשים האלה הופכים להיות שגרירים של המדינה שלנו.

אלי אלאלוף: מה יגידו?

אלי אלאלוף: מדינת גזל?

<חיים שרון: אני יועץ מס.

<חיים שרון: הפתרון, חילוט הפיקדון לא יפתור את הבעיה.

<חיים שרון: צריך להבין שאותם עובדים באים ממדינות נחשלות, מרוויחים פרוטות, והפיקדון לא יעזור אם יחלטו להם שלושים או ארבעים אחוזים או חמישים אחוזים.

<חיים שרון: הם מרוויחים כאן כסף, המון כסף, וצריכים להאכיל משפחות שלמות.

<חיים שרון: אני חושב שאם יפגעו להם בפיקדון, מזה לא תבוא הישועה.

<חיים שרון: אני חושב על אותם מעסיקים שמעסיקים את אותם עובדים בצורות מחפירות, בצורות של גניבות, ואני אומר שהמעסיקים האלה הם אלה שישלמו את הקנסות.

<חיים שרון: אז יפחדו להעסיק את העובדים ואז הם יפחדו להישאר כאן.

אלי אלאלוף: אדוני, עם כל הכבוד, אני לא מתכנן לתקן את המהות של הפיקדון.

<עידית ליבוביץ: אני מרכזת את תחום הסיעוד בקו לעובד.

<עידית ליבוביץ: בתגובה לכך שעובד כן יכול או לא יכול לתבוע מחוץ לארץ.

<עידית ליבוביץ: בעצם זה שמטילים קנס כל כך גבוה ובעצם זה שמשאירים לעובד פתרון יחיד של לתבוע, אתם בעצם גורמים לזה שעובדים שיכולים להגיע להסדרים עם המעסיקים - אנחנו מדברים על קשישים ועל נכים ועל אנשים שלא מארגנים את כל הכסף הזה ביום, ביומיים ולפעמים גם לא בחודש וחודשיים ואנחנו רואים את זה בקו לעובד כל הזמן.

אלי אלאלוף: אני שוב חוזר ואומר שהיום לא מטפלים בזה.

אלי אלאלוף: זה מחוץ לתחום.

<עידית ליבוביץ: נכון.

<עידית ליבוביץ: בגלל שזה מחוץ לתחום, כדי שהעובדים יוכלו להשיג את הכסף הזה, הם צריכים להישאר כאן.

<עידית ליבוביץ: אני לא יכולה לצפות מזקן שצריך לשלם לעובדת שלו את הכסף, כי הכסף לא בפיקדון - - -

אלי אלאלוף: אנחנו לא מדברים על זה.

אלי אלאלוף: אני מבין את ההערה שלך אבל כרגע אני לא רוצה להיגרר לזה.

<עידית ליבוביץ: אני חושבת שאתה לא יורד לסוף דעתי.

<נעה בן שבת: אני אולי אסביר.

<נעה בן שבת: הטענה הנטענת כאן היא שצריך להשאיר את העובדים כאן

<נעה בן שבת: בארץ כדי שהם יוכלו לתבוע את המעסיקים שלהם.

<עידית ליבוביץ: לא לתבוע.

<עידית ליבוביץ: חלילה לתבוע.

<עידית ליבוביץ: כדי להשיג את הכסף.

<נעה בן שבת: לעמוד על זכויותיהם לקבל את הכספים שמגיעים להם כפי שהיו מגיעים להם מכוח צו ההרחבה כמו שאמרנו.

<נעה בן שבת: הם מגיעים בכל מקרה, גם אם לא מפקידים אותו לחשבון הבנק.

<עידית ליבוביץ: בעצם אתה אומר לעובד שאם הוא רוצה להשיג את הכסף מהמשפחה, שיוותר על הפיקדון.

<עידית ליבוביץ: זה מה שאומרים לו.

יגאל גואטה: מעבר לזה, תתחילו להטיל קנסות.

<עידית ליבוביץ: האם אדם שעבד אצל קשיש שנפטר, אחרי עשר שנות עבודה, האם משפחת הקשיש מצופה במקרה הזה תוך שישים ימים להשיג את כל עשרות אלפי השקלים שמגיעים לעובד?

<נעה בן שבת: או לחסוך את הכספים האלה בדרך אחרת.

<נעה בן שבת: זה לא איזה דבר שצנח משמים.

<עידית ליבוביץ: האלטרנטיבה היא להפחית את הקנסות ולאפשר לעובדים יותר זמן למצות את הזכויות שלהם.

<עידית ליבוביץ: זה בדיוק מה שאמר יושב ראש הוועדה.

<נעה בן שבת: הם אמורים להפקיד את זה מדי חודש.

<נעה בן שבת: זה לגבי הטענה שלך לגבי התארגנות.

<נעה בן שבת: .

<עידית ליבוביץ: את זה את לא צריכה להגיד לי.

<עידית ליבוביץ: את זה את צריכה להגיד למעסיקים.

אלי אלאלוף: אתם גורמים לפרוטוקול לא מוצלח ואתם גם גורמים לבזבוז זמן.

אלי אלאלוף: על הנושא הזה אנחנו כרגע לא מדברים.

<עידית ליבוביץ: אני חושבת שיש כאן אי הבנה.

אלי אלאלוף: הפיקדון אמור להצטבר לכל עובד מעבודתו.

<עידית ליבוביץ: הכסף מחברת הסיעוד.

<עידית ליבוביץ: כן.

אלי אלאלוף: מכל מעסיק.

אלי אלאלוף: בשלב זה אנחנו מוציאים מהמשחק את המעסיקים הפרטיים בסיעוד.

<עידית ליבוביץ: אני מדברת על העובדים שמקבלים גם מהמעסיק וגם מהחברה.

<עידית ליבוביץ: מה הם עושים?

אלי אלאלוף: נעשה עכשיו הפסקה בנושא ונחזור אליו לאחר מכן.

אלי אלאלוף: עוד הערות.

<יפתח בן דוד: אני ממושב פארן, חקלאי הפריפריה.

אלי אלאלוף: יש חקלאים של המרכז?

<יפתח בן דוד: אני לא יודע.

<יפתח בן דוד: אני לא מכיר אותם אבל יש.

<יפתח בן דוד: לפני שהזקן שלי היה לבן, הייתי שם.

<קריאה: אני חקלאי מהמרכז.

<יפתח בן דוד: יש עניין שנקרא בסלנג, גם של רשות ההגירה, ברחן.

<עידית ליבוביץ: מי רודף אחריו?

<יפתח בן דוד: ברחן.

<יפתח בן דוד: זאת ההגדרה שרשומה עם כוכבית.

חיים ילין: אני אסביר לך למה הם בורחים.

חיים ילין: הם בורחים כי הם במלחמה בצוק איתן והם לא רוצים להיות במלחמה הזאת ולכן הם בורחים לערבה או בורחים למקומות אחרים.

חיים ילין: הם לא בורחים בגלל שהמעביד לא היה צודק או בגלל שעשקו אותם.

חיים ילין: לא בגלל זה.

חיים ילין: אני אומר לך, 2,500 עובדים זרים בחקלאות שנמצאים בעוטף עזה, החלק הגדול ברח בגלל זה.

חיים ילין: מה לעשות, אין להם ממ"דים, אין להם כלום.

<עידית ליבוביץ: אני מבינה את זה.

חיים ילין: את מסתכלת כאילו שמעבידים אותם ומצליפים בהם יום ולילה ובסוף הם בורחים.

חיים ילין: תסלחי לי, בסוף אנחנו גם בני אדם.

אלי אלאלוף: קיבלנו את ההבהרה.

מאיר כהן: אני אוסיף עוד רבע דקה לברחן, לעשות ומאות המכתבים שקיבלתי כשר הרווחה.

מאיר כהן: הם היו בורחים כאשר הם היו מטפלים במישהו סיעודי שמצבו היה מחמיר.

מאיר כהן: באמצע הלילה הם היו נעלמים.

מאיר כהן: עם כל הכבוד לקו לעובד, גם לנו יש מה לומר.

אלי אלאלוף: יש מצפון גם אצל אחרים.

מאיר כהן: בדיוק.

<יפתח בן דוד: בכל מקרה, אותו עובד נטש את החקלאי אחרי 63 חודשים, שזאת הקדנציה שמותר לו להיות אצל החקלאי.

<יפתח בן דוד: לא יותר מ-63 חודשים.

<יפתח בן דוד: יש לו חודשיים התארגנות ואז הוא נעלם.

<יפתח בן דוד: אם לא יהיה איזשהו שוט או משהו שיסביר לו שכדאי לו ללכת הביתה, הוא לא ילך אלא יחפש מעביד אחר ואז יהיו לו לא 63 חודשים אלא 163 חודשים.

<יפתח בן דוד: לכן צריך למצוא לזה איזון.

אלי אלאלוף: זה פשוט.

אלי אלאלוף: הוא לא מקבל את הפיקדון שלו.

<יפתח בן דוד: אבל הוא ממשיך להיות רשום על שם החקלאי שבמשך שלוש שנים לא יכול לקבל עובד אחר.

אלי אלאלוף: אתה מעביר את הבעיה לרשות ההגירה והטיפול שלה.

אלי אלאלוף: אל תפתחו את כל בעיות העובדים הזרים באמצעות הפיקדון וההוצאות המיוחדות שלו.

אלי אלאלוף: בבקשה.

אלי אלאלוף: אני מבקש.

<אברהם דניאל: אני יושב ראש התאחדות החקלאים החדשה בישראל, איגוד לשכות המסחר תל אביב.

<אברהם דניאל: הפיקדון לא נותן לנו שום פתרון.

<אברהם דניאל: גם אם העובד יברח לחצי שנה, הוא ירוויח את סכום הפיקדון.

<אברהם דניאל: הפיקדון הזה הוא מיותר, הוא נטל על החקלאי ואני גם אסביר למה.

<אברהם דניאל: העובד מגיע לארץ לחמש שנים וזאת תקופה קצובה מראש.

<אברהם דניאל: הפיקדון הוא הפנסיה והפנסיה היא לעת זקנה.

אלי אלאלוף: אנחנו מתייחסים רק לסעיפים שקראנו.

אלי אלאלוף: מה שלא קשור למה שקראנו, לא נדבר עליו.

<אברהם דניאל: שאלה אחת אדוני היושב ראש.

<אברהם דניאל: מדוע לא מקיימים דיון על כל המיסוי של החקלאים בעת ובעונה אחת?

אלי אלאלוף: זה לא תפקידי עכשיו.

<אברהם דניאל: תפקידו של מי?

אלי אלאלוף: המיסוי הוא בוועדה אחרת.

<אברהם דניאל: כל ועדה דנה על חלק ואנחנו חוטפים אותה.

אלי אלאלוף: אני לא דן במיסוי.

<נעה בן שבת: אדוני, אנחנו נבדוק אם צריך לתקן את הנוסח.

אלי אלאלוף: הערות לסעיפים שקראנו?

<אילן שנקר: אחראי תחום עובדים זרים, ההסתדרות הלאומית.

<אילן שנקר: לנושא הפיקדון.

<אילן שנקר: קודם כל, לא כל עובד זר חוקי מקבל כיום את הפיקדון הזה.

<אילן שנקר: אני יכול לדווח על עובדים בתחום המסעדנות.

<אילן שנקר: אף אחד לא מקבל פיקדון, הוא מקבל בסוף מהמעסיק שלו מתנה, בלשון העובדים.

<אילן שנקר: אני כבר דובר סינית ואני מדבר עם העובדים והם מדברים אתי על כך שהם לא מקבלים מתנה מהמעסיק בסכומים הנקובים.

<אילן שנקר: אם כן, התופעה הזאת לא חלה באופן גורף על כל העובדים הזרים החוקיים.

<נעה בן שבת: אתה רוצה להוסיף להוראות את ענף המסעדנות?

<אילן שנקר: כן.

<אילן שנקר: יתרה מכך, יש גיליון שמתפרסם על ידי רשות האוכלוסין, נתונים על עובדים זרים בישראל.

<אילן שנקר: המספר של העובדים במסעדנות הוא אפס.

<אילן שנקר: מה זאת אומרת?

<אילן שנקר: אתם לא הולכים לאכול אוכל אסיאתי מדי פעם?

<אילן שנקר: אתם לא רואים שיש שם בן אדם סיני שמבשל לכם את האוכל?

<אילן שנקר: איך בנתונים כתוב אפס?

<אילן שנקר: זה מאוד מפתיע.

<נעה בן שבת: יכול להיות שהם עובדים ללא רישיון?

<נעה בן שבת: ללא היתר?

<אילן שנקר: לא.

<אילן שנקר: כולם חוקיים.

<שושנה שטראוס: הם באים כמומחים ולא במכסה של עובדים זרים כפי שפעם הגיעו בשכר מינימום.

<שושנה שטראוס: היום אלה רק מומחים.

<נעה בן שבת: לגביהם אתם לא מציעים כרגע לקבוע פיקדון והם יישארו בחובה הכללית להפריש הפרשות פנסיוניות.

אלי אלאלוף: קיבלת תשובה.

אלי אלאלוף: זה לא קשור אליהם.

אלי אלאלוף: הפיקדון לא חל על העובדים במסעדות.

<אילן שנקר: התייחסות שנייה.

<אילן שנקר: הכוונה שלך מבורכת, לתת לעובד זר יותר זמן להתארגן לקראת הנסיעה שלו ולוודא שאכן הוא מקבל את הכסף.

<אילן שנקר: השאלה היא מתי הוא באמת מקבל את הכסף.

<אילן שנקר: כיום הוא מקבל אותו בשדה התעופה, בסניף של בנק הפועלים, רגע לפני שהוא עולה למטוס.

<אילן שנקר: הוא לא יודע לבדוק אם הוא קיבל את כל הכסף, אם הוא קיבל את מה שמגיע לו או לא.

<אילן שנקר: גם אם הוא היה רוצה, ואכן הוא מקבל את הכסף, הוא לא יודע לבדוק כמה הוא קיבל והאם זה הסכום הנכון.

אלי אלאלוף: יש לך פתרון אחר?

אלי אלאלוף: שהוא יקבל כשהוא יגיע הביתה?

אלי אלאלוף: זה הפתרון הלא נעים אבל האפשרי.

<דורון רז: כתוב בתקנות.

<דורון רז: אם הוא יקרא את התקנות, כתוב שהוא צריך עשרה ימים מראש לפנות והוא יודע.

<אילן שנקר: למי הוא יפנה?

<דורון רז: בתקנות עצמן כתוב שהעובד צריך לפנות עשרה ימים לפני שהוא עוזב את הארץ כדי לקבל את הכסף ולכן הוא יודע את הנתונים.

אלי אלאלוף: היום הוא צריך לקבל את הנתונים.

אלי אלאלוף: הוא לא צריך לקבל את הכסף.

אלי אלאלוף: את הכסף הוא מקבל רק בשדה התעופה לפני ההמראה.

אלי אלאלוף: הוא צודק.

אלי אלאלוף: הוא לא יקבל את הכסף מראש.

אלי אלאלוף: הוא יקבל את הנתונים, הוא חייב לקבל את הנתונים, אבל את הכסף הוא יקבל בשדה.

אלי אלאלוף: יש למעסיק חמישה ימים כדי להשלים את ההעברות שהוא נדרש להעביר.

אלי אלאלוף: אני לא הייתי רוצה עכשיו להיכנס לפתרון אחר.

אלי אלאלוף: אם היה לך פתרון, תגיד.

אלי אלאלוף: לא לשכוח שיש כאן מן הצדק לחייב את הבחורים האלה או הבחורות לחזור לחיק משפחתם ולעזוב את הארץ כדי לאפשר לאחרים לבוא.

אלי אלאלוף: יש בזה גם הגיון.

יגאל גואטה: יש לנו כאן דיון שמצד אחד יש לנו רצון שבשלב מסוים הם יעזבו אתה ארץ ומצד שני, כפי שאמר היושב ראש, לא לגזול אותם.

יגאל גואטה: אני חושב שמה שנכון לעשות זה לתת זמן סביר ונורמלי שמקובל על כולם שכן אפשר להתארגן לגבות את הכסף ולא לגזול אותו בתקופה הזאת אבל בהחלט מעבר לתקופה הזאת, שזה זמן סביר לכל הדעות שאפשר לטפל בקבלת הכסף, כן לקנוס אותו.

יגאל גואטה: זה כבר לא נקרא גזל.

אלי אלאלוף: אני אומר לקנוס כן, אבל ברמות אחרות.

יגאל גואטה: יפה.

יגאל גואטה: בוא נשב ויחליטו הגורמים ביחד כמה זה זמן סביר לטפל בגביית הכסף הזה שלו.

אלי אלאלוף: אני הצעתי לא לתקן את הזמן אלא את האחוזים.

אלי אלאלוף: אני לא חושב שהזמן הוא חשוב.

אלי אלאלוף: אם אתם תנסו לשכנע אותי גם בזמן, נוכל לתקן את זה.

אלי אלאלוף: לדעתי הזמן סביר אבל האחוזים הם גבוהים מדי.

<נועה שאואר: כשאתה אומר זמן סביר, אתה יכול לומר מהו הזמן שאתה מבין מהתקנות?

אלי אלאלוף: הקנסות נופלים אחרי חודש, 25 אחוזים.

<נועה שאואר: וזה כולל בתוך זה את שישים ימי ההתארגנות?

<נעה בן שבת: שישים ימי ההתארגנות, כפי שהסביר שי סומך, זאת הייתה הכוונה.

<נעה בן שבת: שישים ימי ההתארגנות הם במסגרת מה שקובע השר.

יגאל גואטה: אלה שישים ימים ועוד חודש?

<נעה בן שבת: שישים ימים ועוד חודש.

יגאל גואטה: אם כן, אלה שלושה חודשים.

<נעה בן שבת: יש לו בעצם שלושה חודשים.

יגאל גואטה: מישהו כאן חושב ששלושה חודשים זה לא זמן מספיק סביר להתארגנות?

<עידית ליבוביץ: סביר.

<נעה בן שבת: השישים ימים הם בתוך אותו נוהל עליו דיברה שושנה.

יגאל גואטה: אם שלושה חודשים הם זמן סביר, אפשר לסכם שבשלושה חודשים האלה לא יוטלו סנקציות ומעבר לשלושת החודשים יתחילו הסנקציות.

יגאל גואטה: אדוני היושב ראש, אני חושב שאפשר לנעול את הישיבה.

יגאל גואטה: כולם חושבים ששלושה חודשים הם זמן סביר.

יגאל גואטה: בשלושת החודשים האלה אין סנקציות ומעבר לשלושת החודשים יתחילו סנקציות וזה כבר לא בגדר של גזל כי נתנו לו מספיק זמן לטפל בזה.

אלי אלאלוף: אני מציע שכאשר נגיע לטבלה, נתייחס לזה.

יגאל גואטה: אדוני היושב ראש, אני צריך לצאת לדיון אחר.

יגאל גואטה: כולנו כאן סומכים עליך בעיניים עצומות.

יגאל גואטה: אמרת שאין היום הצבעות.

אלי אלאלוף: לא.

אלי אלאלוף: יהיו הצבעות.

אלי אלאלוף: אנחנו מציעים טבלה מסוימת.

<אלי אהרון: אם אפשר, ברשותך, לגבי הטבלה.

<אלי אהרון: אני רוצה לומר דבר אחד.

<אלי אהרון: אני מארגון מגדלי הירקות וארגון לחקלאות אורגנית.

<אלי אהרון: רציתי להתייחס לשתי נקודות.

אלי אלאלוף: לגבי מה שאמרנו?

<אלי אהרון: כן.

<אלי אהרון: אחד קשור בשני.

<אלי אהרון: בפתח הדברים אתה אמרת שעל החקלאות אנחנו רק נדון ואת ההחלטות נקבל בהמשך.

<אלי אהרון: אתה מדבר עכשיו על הנושא ולא דנו על הפיקדון, אנחנו כחקלאים מתנגדים לעניין של הפיקדון אבל אתה כבר רצת, אדוני היושב ראש, לקטע של הקנס המוטל על העובד הזר.

<אלי אהרון: זאת אומרת, רציתי רק להבהיר שאנחנו כחקלאים מתנגדים בכלל לעניין של הפיקדון.

אלי אלאלוף: נגיע לדיון הזה.

<אלי אהרון: עוד נקודה.

<אלי אהרון: ליבנו עם העובדים הזרים ואנחנו לא רוצים לעשוק אותם אבל כדאי שתדע דבר אחד.

<אלי אהרון: כל חודש שהעובד הזר לא יוצא את הארץ, ואני מדבר בעיקר על אלה שנקראים ברחנים, זאת התעללות בחקלאי.

<אלי אהרון: החקלאי, כל עוד העובד הזר, זה שברח לו, לא יוצא את הארץ או לחילופין לא מסדיר את מעמדו, וזה מה שבדרך כלל קורה, שלוש שנים החקלאי נשאר ללא עובד.

<אלי אהרון: תביא בחשבון את זה.

<אלי אהרון: אנחנו כמובן חלילה לא בעד התעללות בעובדים הזרים אבל תחשבו גם על החקלאי.

<קריאה: אבל זה עוזר לכם.

<אלי אהרון: עובד שלא יוצא את הארץ, כל חודש שהוא לא יוצא את הארץ, אני מדבר על הברחן, החקלאי נשאר ללא עובד על כל המשתמע מכך.

<אלי אהרון: צריך לחשוב גם על החקלאים.

אלי אלאלוף: רשמנו את זה.

<עידית ליבוביץ: יש לי עוד שאלה לגבי התקופה המותרת.

<עידית ליבוביץ: עובדים שממתינים לאישור הוועדה ההומניטרית, עובדים בסיעוד שהגישו בקשות מטעמים הומניטריים, גם זה לא מוזכר כאן.

<עידית ליבוביץ: הם הרי נמצאים כאן בלי מעמד.

<עידית ליבוביץ: איך סופרים את הזמן שלהם?

אלי אלאלוף: אני לא יודע מי מדבר.

אלי אלאלוף: לא קיבלת אישור לדבר.

<עידית ליבוביץ: אני מתנצלת.

אלי אלאלוף: אתם עושים עבודה נהדרת וכבר אמרתי לכם את זה אבל קצת סדר.

<עידית ליבוביץ: אני יכולה לשאול שאלה שמתייחסת לסעיף הזה?

אלי אלאלוף: כן, בבקשה.

<עידית ליבוביץ: אני מקו לעובד.

<עידית ליבוביץ: עובדי סיעוד שהוגשה עבורם בקשה לוועדה ההומניטרית לקבלת היתר, יש כמה אלפים כאלה, יש כאלה שממתינים בין חודש לבין שנה לאישור ובתקופה הזאת הם תיאורטית לא חוקיים כי אין להם אשרה.

<עידית ליבוביץ: מתי מתחילים לספור להם?

<נעה בן שבת: השאלה אם אחרי כן תאושר להם אשרה חדשה או לא.

<נעה בן שבת: אם תאושר להם אשרה חדשה, ממילא הסעיף פותר את מצבם.

<עידית ליבוביץ: ואם לא תאושר?

<נעה בן שבת: אם לא, הם יצטרכו לבקש אולי בקשה לדון במצבם כדי לראות האם הייתה הצדקה או לא.

<עידית ליבוביץ: אם הם עבדו כאן במשך שנה אצל קשיש סיעודי, עבדו, היו אצלו בבית, טיפלו בו, המתינו לתשובה של הוועדה, אחרי שנה הוועדה אומרת להם לא, אז הלך להם כל הכסף של הפיקדון?

<נעה בן שבת: השאלה מה היה מעמדם.

<עידית ליבוביץ: משרד הפנים לא נותן להם מעמד.

<נעה בן שבת: אפשר להפיל את כל התקנות האלה על כל מיני בעיות שאתם רוצים לפתור.

<עידית ליבוביץ: אבל זה נוהל של משרד הפנים.

<נעה בן שבת: השאלה אם זה מה שאתם חותרים אליו.

<נעה בן שבת: אם הוועדה ההומניטרית אישרה להם בסופו של דבר את התקופה הזאת - - -

<עידית ליבוביץ: כאן יש אשרה ואין בעיה.

<נעה בן שבת: נכון.

<עידית ליבוביץ: מה עם אלה שנדחתה בקשתם אחרי שנה שהם עבדו בטיפול סיעודי?

<נעה בן שבת: הממונה יבדוק האם הייתה הצדקה.

<נעה בן שבת: אם הייתה הצדקה להנחה שלהם שהם יכולי להישאר כאן.

<עידית ליבוביץ: יש להם אישור של משרד הפנים להישאר כאן.

<שי סומך: אם זה כך, כנראה שהממונה יאשר.

<עידית ליבוביץ: משרד הפנים תישארו כאן עד שהוועדה תחליט.

<עידית ליבוביץ: אסור לגרש אותם.

<עידית ליבוביץ: הם נשארים כאן באופן חוקי כי משרד הפנים אומר תישארו עד שנחליט.

<שושנה שטראוס: משרד הפנים לא קובע שהם חוקיים.

<שושנה שטראוס: אם אדם מטפל באדם סיעודי, בדרך כלל משרד הפנים לא ייכנס ויוציא את העובד הזר מבית של אדם סיעודי.

<שושנה שטראוס: זאת לא המדיניות של המשרד.

<שושנה שטראוס: אבל העובד לא נשאר כאן כדין.

<שושנה שטראוס: לכן בהתאם לנסיבות, אם הייתה דחייה מיידית או לא הייתה דחייה מיידית או שהזמן הוארך, כל מקרה יידון לגופו או שייקבע כלל לכל המקרים.

<עידית ליבוביץ: אלפיים עובדי סיעוד שמטפלים עכשיו בחולים סיעודיים וממתינים לתשובת הוועדה ההומניטרית שוהים כאן שלא כדין?

<עידית ליבוביץ: זה מה שאת אומרת?

<עידית ליבוביץ: אם זה כך, למה הוועדה ההומניטרית לא דוחה או מאשרת להם?

<עידית ליבוביץ: למה הוועדה ההומניטרית מחזיקה אותם שנה שלא כדין בישראל?

אלי אלאלוף: אני מצטער, אנחנו נמשיך הלאה.

<קריאה: הם מקבלים ביטוח לאומי, הם מטפלים בזקן, הכול בסדר אתם.

אלי אלאלוף: סיימנו את ההערה הזאת.

<נעה בן שבת: פיקדון בעד עובד זר המועסק בענף הבניין או בעבודה בטכנולוגיה ייחודית או בענף החקלאות מעסיק בענף הבניין או בעבודה בטכנולוגיה ייחודית ישלם בעד כל עובד זר בעל רישיון לעבודה בענף הבניין או בעבודה בטכנולוגיה ייחודית שהוא מעסיק, החל מהחודש הראשון לעבודתו, פיקדון בסכום של 710 שקלים חדשים.

<נעה בן שבת: הצענו לעשות עדכון מסוים לסכום הזה כך שהוא לא יהיה רק 700 שקלים כפי שמופיע בחוק אלא בחוק הזה זה מוצמד.

<נעה בן שבת: הצענו לעשות הגדלה מסוימת של הסכום.

<נעה בן שבת: מעסיק בענף החקלאות ישלם בעד כל עובד זר בעל רישיון לעבודה בענף החקלאות שהוא מעסיק, החל מהחודש הראשון לעבודתו, פיקדון חודשי בסכום של 516 שקלים חדשים.

<נעה בן שבת: הסכום האמור בפסקת משנה (א) יעודכן במועד שבו חל שינוי באחד מאלה, בהתאם לשיעור השינוי שחל, ויעוגל לשקל חדש שלם הקרוב ביותר: שכר המינימום הענפי, ואולם אם שכר המינימום הענפי נמוך משכר המינימום לחודש – שכר המינימום לחודש.

<נעה בן שבת: לעניין פסקה זו - "שכר המינימום לחודש" – כמשמעותו בחוק שכר מינימום, התשמ"ז-1987.

<נעה בן שבת: "שכר המינימום הענפי" – סכום ההוספה לשכר המינימום בענף הבניין, בדרגה הראשונה, לפי הוראת הסכם קיבוצי כללי ענפי שהורחבה בצו הרחבה.

<נעה בן שבת: שיעור ההפרשה לקופת גמל לקצבה בעד מרכיב תגמולי המעסיק או מרכיב הפיצויים לפי הוראת הסכם קיבוצי כללי שהורחבה בצו הרחבה.

<נעה בן שבת: הסכום האמור בתקנת משנה (ב) יעודכן ב-1 בינואר של כל שנה, בהתאם לשיעור עליית מדד המחירים לצרכן הידוע באותו מעוד לעומת המדד שהיה ידוע ב-1 בינואר של השנה שקדמה לה ויעוגל לשקל חדש שלם הקרוב ביותר.

<נעה בן שבת: לא חלה עלייה במדד המחירים לצרכן, לא יעודכן הסכום האמור.

<נעה בן שבת: השר יפרסם באתר האינטרנט של משרד הכלכלה והתעשייה את סכומי הפיקדון כאמור בתקנות (א) ו-(ב) כפי שעודכנו כאמור בתקנות משנה (ג) ו-(ד).

<נעה בן שבת: על אף האמור בתקנות משנה (א) ו-(ב), עבד עובד זר כאמור בהן רק בחלק מימי החודש, בשל אחד מן הטעמים המפורטים להלן, יהיה סכום הפיקדון שעל המעסיק לשלם בעדו בשל אותו חודש שווה למכפלת הסכום האמור בתקנת משנה (א) או (ב), לפי העניין, במספר ימי עבודתו של העובד הזר באותו חודש, לרבות המנוחה השבועית, חופשה שנתית, ימי מחלה וימים שאין עובדים בהם לפי דין, הסכם קיבוצי או צו הרחבה ובכלל זה ימי חג, כשהוא מחולק במספר כל הימים שבחודש האמור: תחילת עבודה שלא בתחילת חודש.

<נעה בן שבת: סיום עבודה שלא בסוף חודש.

<נעה בן שבת: חופשה ללא תשלם בשל מחלה וכן חופשה בלא תשלום בעת שהייה זמנית מחוץ לישראל אם העובד הזר הורשה מראש לחזור אל ישראל לפי חוק הכניסה לישראל.

<נעה בן שבת: אדוני, בסעיף הזה יש לנו את סעיף קטן (א) לגבי גובה הפיקדון בבניין ובעבודה בטכנולוגיה ייחודית.

<נעה בן שבת: סעיף קטן (ב) הוא לגבי גובה הפיקדון בחקלאות.

<נעה בן שבת: סעיף קטן (ג) לגבי אופן העדכון של הפיקדון בענף הבניין שהוא מתעדכן או לפי שינוי בשכר המינימום הענפי, שזה אותה תוספת לשכר מינימום שנקבע בהסכם קיבוצי, או במקרה שהייתה עלייה בשיעור ההפרשה.

<נעה בן שבת: זה בגלל שהסכום שמדובר בו הוא קרוב לסכום שצריך לשלם כיום עבור עובד בדרגה הראשונה עבור פנסיה.

<נעה בן שבת: סעיף קטן (ד) מדבר על עדכון אחת לשנה של מדד המחירים לצרכן את הסכום של העובד הזר בחקלאות.

<נעה בן שבת: הסכום שקבוע כאן, 516 שקלים, אין לו זיקה לסכומים שיש להפריש לפנסיה.

<נעה בן שבת: סעיף קטן (ה) מדבר על חובת הפרשה.

<נעה בן שבת: סעיף קטן (ו) מדבר על מקרה של עובד שעובד רק חלק מהחודש, במקרים מסוימים תחילת עבודה, סיום עבודה, או חופשות ללא תשלום.

אלי אלאלוף: כל מה שקשור לחקלאות, אנחנו לא מצביעים עליו.

אלי אלאלוף: אתם רוצים לתת הבהרות, בבקשה, אבל לא מחליטים.

אלי אלאלוף: על כל השאר אנחנו נחליט עכשיו.

אבשלום וילן: תודה אדוני היושב ראש.

אבשלום וילן: הסעיף הזה בחקלאות מופיע מההסכם בשנת 2009 והוא נתון במחלוקת קשה.

אבשלום וילן: אני אומר כאן לפרוטוקול כדי שיהיו דברים ברורים.

אבשלום וילן: היו לנו הבנות עם יושבי-ראש הוועדה לדורותיהם שעד שלא ייפתר כל הנושא של העסקת עובדים זרים בחקלאות, המכלול, כולל האגרות, כולל מס מעסקים שבוטל על ידי שר האוצר ושר החקלאות הנוכחיים כאשר באיחור של שבע שנים נעשה דין צדק, כולל הסיפור של נקודות הזיכוי לעובדים הזרים ששר האוצר הקודם חתם ביום האחרון מבלי שהבין על מה הוא חותם ואחרי כן התנצל מעל כל במה אפשרית ובשבוע הבא מגיע לסיכום בבית המשפט העליון בשבתו כבית דין גבוה לצדק.

אבשלום וילן: כל המכלול הזה קשור.

אבשלום וילן: הסיכומים גם עם שר האוצר היום, שהנושא של הפיקדון יבוא רק לאחר שנושא ההכרה בהוצאות יאושר ואנחנו מנהלים משא ומתן עם המדינה על כל הנושא של עלות העבודה, כולל אגרות אין סופיות בסכומים מאוד משמעותיים.

אבשלום וילן: אמרנו שבמסגרת הסדר כולל, יידון גם נושא הפיקדון.

אבשלום וילן: אלה היו ההבנות, אלה היו הסיכומים עם שר האוצר ועם שר החקלאות וגם אתה אדוני היושב ראש דיברת אתי לא פעם ולא פעמיים ולא שלוש.

אבשלום וילן: להביא את זה עכשיו להקראה בוועדה גם כאשר לא מצביעים, לפני שדנו בכל המכלול, זה נראה לי לא נכון ולא ראוי.

אבשלום וילן: אתה אמרת בתחילת הדיון שאתה את נושא החקלאות תרצה לסכם עד סוף המושב.

אבשלום וילן: הגיוני.

אלי אלאלוף: אני לא מבין.

אלי אלאלוף: אתה עושה נזק.

אבשלום וילן: למה?

אלי אלאלוף: כנראה לא שמעת את המשפט ההתחלתי שלי בתום הקריאה של היועצת המשפטית.

אלי אלאלוף: אני אמרתי שאתם יכולים להתייחס, אבל אנחנו לא מצביעים היום.

אלי אלאלוף: רק התייחסויות.

אבשלום וילן: זה מה שביקשתי, אדוני היושב ראש.

אבשלום וילן: לאור המשפט שאמרת, אני מבקש לא להתייחס היום אלא לדון בזה בבוא העת.

אלי אלאלוף: אני לא חשבתי שזה טוב לא לאפשר לכם להתבטא.

אלי אלאלוף: אתם לא רוצים להתבטא, בבקשה.

אלי אלאלוף: אנחנו נקיים דיון במיוחד אתי, לא אחרי שסיכמתם מה שסיכמתם, כדי שאני אבין מה הדרישות שלכם.

אלי אלאלוף: בינתיים אמרו לי שאתם לא רוצים פיקדון.

אלי אלאלוף: את זה הבנתי.

אלי אלאלוף: אחר כך אמרו לי שלא כדאי שאדון בהוצאות הנלוות, ה-537, אז הורדתי.

אלי אלאלוף: אני אומר לך שאם אתם לא רוצים, אתם משוחררים כמו המעסיקים הפרטיים.

אלי אלאלוף: אם אתם רוצים לקום וללכת, אני לא אפגע.

אלי אלאלוף: אתם יכולים לעשות את זה.

אלי אלאלוף: אני לא סותר את דבריך.

אלי אלאלוף: יש עוד מישהו שרוצה להתייחס?

אלי אלאלוף: הסעיפים האחרים הרלוונטיים שאינם לגבי החקלאות, הם רלוונטיים כי עליהם כן נצביע.

<נועה שאואר: הבהרה.

<נועה שאואר: היום מצביעים רק על כל מה שקשור לפיקדון חברות הסיעוד?

<נועה שאואר: אין שום התייחסות היום לחקלאות?

אלי אלאלוף: גם על הבניין.

אלי אלאלוף: על החקלאות, לא.

אלי אלאלוף: את זה הסברתי.

אלי אלאלוף: אני מבקש לא להפריע.

אלי אלאלוף: אתם יכולים לצאת בשקט.

מיכל רוזין: סליחה על האיחור, היינו בדיון אחר.

מיכל רוזין: אני מבינה שהחלטתם לא לעסוק בחקלאות ולכן כולם נוטשים אותנו בנטישה המונית.

מיכל רוזין: אבו, שלם, היה נעים מאוד, נתראה בפגישות הבאות.

מיכל רוזין: הכול בסדר.

אבשלום וילן: יש לנו סיכומים.

מיכל רוזין: הכול בסדר.

מיכל רוזין: זאת לא הייתה אמירה ערכית.

מיכל רוזין: רציתי שתגיד לי שלום.

מיכל רוזין: זה הכול.

אלי אלאלוף: אבו וילן, אני לא מבין.

אלי אלאלוף: ניתנה לכם אפשרות להתבטא כשמראש קיבלתם תנאי בלתי רגיל בעיני שרק תביעו את עמדתם ולא אמרתי שאני אחייב.

אלי אלאלוף: אני לא אעשה תרגיל מתחת לשולחן.

אלי אלאלוף: אני למדתי ממך בהתערבות שלך לפני מספר שניות שהיו עוד תנאים.

אלי אלאלוף: אלי זה לא הגיע.

אלי אלאלוף: גם אתה לא הסברת לי למרות הפגישות שלנו.

אלי אלאלוף: עכשיו אני מבין יותר ואני אדע להתמודד.

אלי אלאלוף: תאמין לי, אני אתמודד.

אבשלום וילן: אם לפתוח כאן את כל הדיון, זה דיון ארוך וכבד.

אבשלום וילן: אתה עוסק היום בסיעוד וזה בסדר.

אבשלום וילן: תקבע את הדיון הבא לגבי החקלאות.

אלי אלאלוף: לא רק הסיעוד.

אלי אלאלוף: גם הבינוי.

אלי אלאלוף: הסיעוד המנוהל על ידי חברות הסיעוד נתנו לנו אפשרות להתבטא ונאפשר גם להם להתבטא כמובן.

אלי אלאלוף: אני לא מבין אתכם.

אלי אלאלוף: אתם לא רוצים, אתם רוצים דיון מיוחד, אני מוכן.

אבשלום וילן: בהחלט.

אלי אלאלוף: לפי מה שאני מבין יש דיון מיוחד.

אבשלום וילן: רוצים דיון מיוחד.

<קריאה: רק בנושא החקלאות.

אלי אלאלוף: בסדר.

אלי אלאלוף: אנחנו נדון בזה.

מיכל רוזין: אני בכל זאת רוצה לומר שאני לא חושבת שזה מה שאתם רוצים.

מיכל רוזין: סליחה.

מיכל רוזין: אתם רוצים דיון רק על החקלאות?

מיכל רוזין: הרי לא יפתחו כאן דיונים שמתקיימים מול הממשלה על עתיד החקלאות ועל מצב החקלאים.

מיכל רוזין: זאת לא השאלה.

אבשלום וילן: סליחה שאני מפריע לך.

אבשלום וילן: אנחנו בעיצומו של דיון עם הממשלה על כל הנושאים האלה.

מיכל רוזין: אני יודעת.

מיכל רוזין: גם על הניכויים.

אבשלום וילן: זה חלק מתוך המכלול.

אבשלום וילן: להביא את זה כרגע, זה הסעיף הכי בעייתי מבחינתנו, ראשון, בלי המכלול, זאת שגיאה.

אבשלום וילן: לא צריך לעשות את זה.

אבשלום וילן: לכן נקיים דיון בנפרד.

אבשלום וילן: יש לנו התחייבויות מממשלת ישראל ללכת לקראתנו.

אבשלום וילן: אנחנו לא ניכנס עכשיו לדיון הזה כי יש כאן מכלול יחד עם ענפים אחרים.

אלי אלאלוף: אני חושב שנתנו הצעה מאוד הגונה וגלויה.

אלי אלאלוף: לא טרטרנו אתכם בדיון מיותר.

אלי אלאלוף: אמרנו מראש מה כללי המשחק של היום.

אלי אלאלוף: מיכל, לא היית ולכן אני חוזר על הדברים.

אלי אלאלוף: הכללים של היום בדיון היו שנדון רק בפיקדון בענף הבנייה - - -

מיכל רוזין: שכבר יש וזה מוסדר.

מיכל רוזין: זה מוסדר שנים ועובד כמו שצריך.

מיכל רוזין: אין שום סיבה שזה לא יעבוד בשאר התחומים.

אלי אלאלוף: נדון בחברות הסיעוד והוצאנו מהמשחק גם את המעסיקים הפרטיים, הנכים, כדי לא לחייב אותם בפיקדון.

אלי אלאלוף: בשלב זה צריך להתדיין אתם בנפרד.

אלי אלאלוף: בנושא החקלאות התחייבנו לסגור את התיק הזה עד ה-3 באוגוסט, יום תחילת הפגרה הבאה שלנו.

אלי אלאלוף: אלה כללי המשחק ואני עומד מאחוריהם.

אלי אלאלוף: אפשרנו לאנשי החקלאות לבטא את עצמם.

אלי אלאלוף: אני לא רואה בזה שום תרגיל.

אלי אלאלוף: זה בדיוק התיאום אתך.

<אברהם דניאל: אנחנו לא רואים בזה תרגיל.

אלי אלאלוף: אני מציע שנעבור הלאה לקריאת התקנות.

<אברהם דניאל: תודה רבה.

<יניב וייס: אני מההסתדרות הכללית.

<יניב וייס: יש לי שלוש הערות בנוגע לסעיף 2.

<יניב וייס: הערה ראשונה כללית היא שלעמדתנו צריך להיות ברור שאין בסכום הפיקדון לגרוע מחובת המעסיק לשלם את העלויות המוטלות עליו מתוקף ההסכמים הקיבוציים וצווי ההרחבה, מה שמשתמע מהנוסח הנוכחי.

<יניב וייס: על המעסיקים יש חבויות, בענף הבניין למשל, מכוח צווי הרחבה בענף הבניין.

<יניב וייס: התקנות מדברות על סכום, 710 שקלים לצורך העניין.

<יניב וייס: אני אומר שאם החבות מכוח צו ההרחבה עולה על אותו סכום של 710 שקלים, לא צריך לגרוע מהחבות הזאת.

<נעה בן שבת: אני מסכימה אתך.

<נעה בן שבת: אני חושבת שזה גם מה שעולה מסעיף 1יא(ו) לחוק שהוא בעצם אומר שמעסיק שיש עליו חבות לתשלומים סוציאליים מכוח צו הרחבה, הוא צריך לשלם את אותם תשלומים לחשבון הבנק, גם אם זה מעבר לפיקדון.

<נעה בן שבת: בוודאי שהפיקדון לא מחליף אלא הוא רק בא על חשבון התשלומים האלה והוא לא מחליף אותם.

<יצחק גורביץ: כך נוסח ההסכם הקיבוצי.

<יצחק גורביץ: אני מהתאחדות בוני הארץ.

<יצחק גורביץ: כך מנוסח ההסכם.

<יצחק גורביץ: זאת אומרת, הפיקדון בא על חשבון ואם צריך להשלים, צריך להשלים.

<יצחק גורביץ: ה-710 שקלים בהחלט זה סכום שתואם.

<יצחק גורביץ: בקשר למה שדובר קודם בנושא של הקנס, בעיקר על רקע הסעיף הזה.

<יצחק גורביץ: חלק מהתשלומים הם תשלומים שמבטאים פנסיה, חלקם מבטאים פיצויי פיטורים.

<יצחק גורביץ: נדיר שבתי הדין בישראל פוסקים על אי תשלום פיצויי פיטורים, אפילו במצב פלילי.

<יצחק גורביץ: לא נראה לי שצריך להטיל קנסות כאלה כבדים של 25 אחוזים וכולי על הכספים הללו.

<יצחק גורביץ: אני כן חושב שצריכים להיות קנסות כדי לעודד את אותם עובדים לעזוב אבל לא בצורה כזאת.

<יצחק גורביץ: יש את הדוגמאות של עובד בחברת החשמל שקיבל פיצויי פיטורים גם כשהוא גנב ציוד.

<יצחק גורביץ: עובד שלא הצליח להתארגן או שלא רצה להתארגן, לא נראה לי שזה המקום לשלול ממנו בהיקפים כאלה.

<יצחק גורביץ: כן נראה לי שהמנגנון יכלול על כל עיכוב של חודש, עוד ארבעה חודשים שהוא מקבל את הכספים בחוץ לארץ.

<יצחק גורביץ: חלק מהתשלום הם תשלומים שמגיעים לעובד בזכות או הסכם קיבוצי או חוק.

<יצחק גורביץ: אני חושב שצריך לשקול את הנושא.

<שושנה שטראוס: קודם כל, הפיקדון כולל רק הפרשות המעסיק לפנסיה ולא להפרשות העובד עצמו.

<שושנה שטראוס: הקנס שמוטל כאן הוא קנס שהמטרה שלו הגירתית.

<שושנה שטראוס: בעצם עובד זר, אחרי שהוא סיים את תקופת העבודה בישראל, והייתה לו גם תקופת היערכות ליציאה מעבר לתקופה שנקבעה לו ברישיון, הוא אמור לצאת.

<שושנה שטראוס: זאת דרך טובה, אנחנו מרגישים שזאת דרך חיובית לתת לו לצאת כי בשדה התעופה, כשהוא יוצא, אנחנו נותנים לו כסף מזומן ביד.

<שושנה שטראוס: זאת דרך יפה להגיד תודה על העובדה שלך ולהתראות.

<יצחק גורביץ: עדיין אפשר לא לקשור את זה לפיקדון.

<יצחק גורביץ: עדיין אפשר לתת לזה סכומים, אלף שקלים על כל שבוע, אלפיים שקלים, אבל לא לקשור את זה לזכויות הסוציאליות.

<יצחק גורביץ: גם המעסיק ייתבע בסופו של דבר על הדבר הזה.

<יצחק גורביץ: הרי המטרה של מדינת ישראל היא שהוא יעזוב, ואם הוא לא עוזב, הפיקדון לא באמת מעניין אותו.

<יצחק גורביץ: אבל אם הפיקדון מעניין אותו, אי אפשר לוותר עליו.

<דורון רז: יושב ראש איגוד חברות הסיעוד.

<דורון רז: קודם כל, אנחנו מברכים על התקנות ואנחנו מחכים שהן יצאו.

אלי אלאלוף: לפחות אתה עקבי.

אלי אלאלוף: אמרת את זה גם בדיון הקודם.

<דורון רז: נכון.

<דורון רז: אני עקבי.

<דורון רז: אנחנו לא רואים את זה כפיקדון.

<דורון רז: אנחנו נותנים לעובד את זכויותיו הסוציאליות על פי חוק כמו לעובדים ישראלים.

<דורון רז: כאשר מגדירים את זה כפיקדון, הקנסות הם שונים.

<דורון רז: אני מתחבר למה שאמר קודמי וחושב שאנחנו צפויים להיות בבעיה.

<דורון רז: אם אתם לא תאמרו בתקנות האלה שמעסיק, חברת סיעוד שהפרישה את כל הכספים לחשבון לפי החוק כפי שהייתה צריכה להפריש, תהיה מכוסה לפי סעיף 14 ואי אפשר יהיה לתבוע אותה, מה שיקרה זה שאתם, המדינה לא תשלם לו כסף ויתבעו אותי כדי שאשלם לו את הכסף ואין לי שום כיסוי לזה.

<דורון רז: ברגע שיהיה לי כמו בקרן פנסיה סעיף 14, שמכסה אותי מפני תביעה נגדית מהעובד, כי החברה פשטה את הרגל, לא שילמה או משהו קרה, אני נמצא בבעיה.

<דורון רז: אתם מנהלים על הכסף של הפנסיה שאנחנו משלמים לעובד, וזה בסדר, שהוא יעזוב את הארץ, שוט שהוא יעזוב את הארץ, אבל משאירים אותנו חשופים אחר כך לתביעות כי הכסף לא הגיע אליו.

<דורון רז: הוא ילך לקו לעובד ויתבע אותנו למרות שאנחנו הפרשנו את הכסף.

<נעה בן שבת: אם אפשר להפנות אותך - - -

<דורון רז: אני יודע.

<דורון רז: דיברתי עם הגברת שושנה שטראוס והיא אמרה שאין מניעה שבתקנות האלה יוסף סעיף לפיו על ההפרשה יחול סעיף 14.

<נעה בן שבת: אני לא מכירה את האפשרות הזאת.

אלי אלאלוף: משרד הכלכלה, היום אתם שקטים.

אלי אלאלוף: יש מישהו אחר שעובד בשבילכם כמובן בהתנדבות.

אלי אלאלוף: יש לכם התייחסות להערה?

<הילה קפלן רענן: סעיף 1יא(ו)(3) לחוק עובדים זרים קובע שמעסיק ששילם כספי פיקדון לגבי עובד זר, לא יחולו לגבי התקופה שבעדה הופקדו הכספים ועד גובה הסכום שהופקד הוראות חוק פיצויי פיטורים.

<נעה בן שבת: זה מכסה שני עניינים.

<נעה בן שבת: דבר ראשון, זה אומר להערה של מר גורביץ, שאין כאן שלילה של פיצויי פיטורים.

<נעה בן שבת: משלמים תשלום פיקדון שמכסה עד גובה הסכום ששולם כפיצויי פיטורים ואת שאר פיצויי הפיטורים הוא יצטרך לקבל.

<נעה בן שבת: אין כאן שלילה של פיצויי הפיטורים.

<נעה בן שבת: יש סכום אחר במקומו שהוא פיקדון.

<נעה בן שבת: לגבי הנושא של התשלומים שחייבים בהם לפי ההסכם הקיבוצי, באותו סעיף, סעיף 1יא(ו)(1), בסופו כתוב שאם הוא העביר את הסכומים שהוא חייב בהם לאותו חשבון, הוראות ההסכם הקיבוצי או צו ההרחבה לעניין זה לא יחולו.

<נעה בן שבת: למעשה ההפרשה לחשבון הבנק פוטרת אותו וההפרשה הזאת מתייחסת לתשלומים שהם חבות המעסיק או לפיצויי פיטורים או חבות המעסיק לתגמולים.

<נעה בן שבת: היא לא מחייבת את חבות העובד ואפשר לראות מההיסטוריה של אותו תיקון לסעיף שזה לא מחייב את הפרשת החלק של העובד.

<דורון רז: נכון מה שאמרת.

<דורון רז: קראתי את הסעיף הזה.

<דורון רז: אין שום מניעה שבתקנות האלה זה יהיה כתוב.

<נעה בן שבת: אנחנו לא יכולים בתקנות לכתוב את ההוראה.

<דורון רז: סעיף 14 למי שהפריש את כל הזכויות יחול עליו.

<נעה בן שבת: אנחנו בחקיקת משנה.

<דורון רז: הכנסתם לתקנות הרבה דברים שנמצאים בחקיקה הראשית.

<נעה בן שבת: לפי הבנתי אנחנו עושים את חקיקת המשנה הזאת בהתאם לסמכויות שקבועות בחקיקה הראשית.

<נעה בן שבת: אנחנו לא יכולים לקבוע הוראות שלא נקבעו בחקיקה הראשית.

<דורון רז: אבל את אומרת שזה כתוב בחקיקה הראשית.

<נעה בן שבת: יש כאן הוראה שמסדירה את הנושא של פיצויי פיטורים.

<נעה בן שבת: יש הוראה שמסדירה את הנושא של חבות לפי הסכמים קיבוציים.

<נעה בן שבת: הכול במידה שהכספים באמת הועברו לחשבון הבנק.

<נטע ויג מלכא: אני מההסתדרות הכללית, מאיגוד הבניין והעץ.

אלי אלאלוף: כמה נציגים יש כאן להסתדרות?

<נטע ויג מלכא: שניים.

<נטע ויג מלכא: רציתי לשאול לגבי ההצמדה לשכר המינימום.

<נטע ויג מלכא: אני לא רוצה להגיע למצב שעובד זר בענף הבניין כעבור שלוש שנים מועלה לדרגה 2.

<נטע ויג מלכא: בעצם ההפרשות לפנסיה וקרן השתלמות צריכים להיות משכר הדרגה.

<נטע ויג מלכא: לכן זה לא נכון להצמיד את זה לדרגה 1 אלא צריך להצמיד את זה לשכר הדרגה באשר היא.

<נעה בן שבת: צריך לזכור שהפיקדון – וזה מה שאמרנו קודם – לא מכסה את כל התשלומים.

<נעה בן שבת: הרי יש גם חבות לשלם לו אחרי שלוש שנים קרן השתלמות וקרן ההשתלמות היא גם חבות סוציאלית.

<נעה בן שבת: לכן ציינו.

<נעה בן שבת: סעיף 1יא(ו) אומר שהכספים האלה צריכים להיות מופקדים בחשבון אבל לא כפיקדון.

<נעה בן שבת: זה לא הפיקדון.

<נעה בן שבת: הפיקדון הוא סכום קבוע של 700 שקלים.

<נטע ויג מלכא: אבל בהסכם בענף הבנייה נאמר שהפיקדון הוא בעצם פנסיה, פיצויים וקרן השתלמות.

<נטע ויג מלכא: אם עובד עובר לדרגה 2 או מקודם לדרגה 2, זה לא מכסה את זה.

<נטע ויג מלכא: אני חוששת שתאגידים לא יפרישו מדרגה 2 אלא יפרישו מדרגה 1.

<נעה בן שבת: את אומרת שהתאגידים, למרות החבות שלהם לפי צו ההרחבה ולפי החוק, לפי סעיף 1יא(ו) לחוק, הם לא יפרישו את הסכום.

<נטע ויג מלכא: הם יקדמו עובד בשכר בסיס לדרגה 2 ולא יפרישו לפי דרגה 2.

<נעה בן שבת: ואז מה תהיה התוצאה?

<נעה בן שבת: התוצאה היא שאפשר יהיה לתבוע אותם על ההפרש.

אלי אלאלוף: נמשיך הלאה.

אלי אלאלוף: תודה.

<נעה בן שבת: אנחנו בתקנה 3.

<נעה בן שבת: פיקדון בעד עובד זר המועסק בענף הסיעוד בידי חברת סיעוד חברת סיעוד תשלם, בעד כל עובד זר בעל רישיון לעבודה בענף הסיעוד שהיא מעסיקה למתן שירותי סיעוד למי שקיבל היתר לפי סעיף 1יג לחוק להעסקת עובד זר בענף הסיעוד שלא במסגרת עסקו או משלח ידו, פיקדון בסכום הגבוה מבין אלה: סכום מרכיב הפיצויים ומרכיב תגמולי המעסיק שעל חברת הסיעוד לשלם לפי צווי הרחבה או הסכמים קיבוציים החלים עליו.

<נעה בן שבת: סכום מרכיב הפיצויים ומרכיב תגמולי המעסיק שעל חברת הסיעוד לשלם לפי ההסכם שבין חברת הסיעוד ובין מי שהזמין ממנה שירותי סיעוד.

<נעה בן שבת: על אף האמור בצו הרחבה, בהסכם קיבוצי, בחוזה עבודה או בהסכם כאמור בתקנת משנה (א)(2), תשלום סכום הפיקדון כאמור בתקנת משנה (א) יהיה בעד חודש ההעסקה הראשון של העובד ואילך.

<נעה בן שבת: על אף האמור בתקנת משנה (א) ובלי לגרוע מהוראות סעיף 1יא(ו) לחוק, סכום הפיקדון לפי תקנה זו לא יעלה על הסכום האמור בסעיף 1יא(א) לחוק, כפי עדכונו לפי החוק.

<נעה בן שבת: החוק קובע שסכום הפיקדון אסור לו לעלות על 700 שקלים – זה היה בזמנו והיום הסכום קרוב יותר ל-920 שקלים.

<נעה בן שבת: כאן החבות של חברות הסיעוד אומרת שאנחנו לא קובעים סכום אלא אנחנו קובעים את החבות שעל חברת הסיעוד להפריש.

<נעה בן שבת: איזה סכומים היא חייבת להפריש.

<נעה בן שבת: כיוון שכך, אנחנו אומרים שהפיקדון לא יעלה אבל זה לא גורע מסעיף 1יא(ו) שמחייב אותן להעביר את הסכומים החריגים לחשבון הבנק.

<ארנון אלחנני: יש לי הערה לסעיף (ב).

<ארנון אלחנני: אני יושב ראש עמותת חברות הסיעוד.

<ארנון אלחנני: עיקרון הפשטות מבחינתנו היה שכל מה שחל על הפקדות לעובד ישראלי, חל כאן אלא כפיקדון כזה או אחר.

<ארנון אלחנני: אותנו זה באמת לא מעניין.

<ארנון אלחנני: סעיף (ב) הוא דוגמה להטבה לצורך העניין שניתנה כאן לעובד הזר ושינוי מהחוק, זה גם רשום שזה שונה מצו ההרחבה וההסכמים הקיבוציים, על תחילת הפקדות מהחודש הראשון, בעוד החוק מדבר על חצי שנה או על שלושה חודשים למי שהגיע עם קופה.

<ארנון אלחנני: זאת דוגמה למשהו שמחר לא יצליח.

<ארנון אלחנני: ברגע שיהיה שינוי בחוק הפנסיה בצורה זו או אחרת, אנחנו תקועים עם משהו שלא בטוח מה המטרה שלו.

<ארנון אלחנני: ממילא אנחנו משלמים רטרואקטיבית כך שהחודש הראשון קורה.

<ארנון אלחנני: אותו הדבר בסעיף 5(א) בו מדובר על תאריך הפקדה לא יאוחר מה-15 לחודש.

<ארנון אלחנני: תארו לכם שמחר הממונה על שוק ההון מחליטה שההפקדות הן עד ה-12 לחודש או עד ה-20 לחודש ואז התקנות האלה הופכות להיות מכבידות ולא רלוונטיות.

<ארנון אלחנני: לכן עיקרון הפשטות שאנחנו מבקשים - - -

אלי אלאלוף: אני סומך על משרד המשפטים שיעשה סדר.

<ארנון אלחנני: שמונה שנים לקח לעשות את התקנות האלה.

אלי אלאלוף: אל תבוא אלי בטענות.

<ארנון אלחנני: א, לא באתי בטענות.

<נעה בן שבת: אם יקבעו שאת הפנסיה מעבירים ב-15, צריך לעשות איזשהו שינוי.

<נעה בן שבת: צריך לזכור שזאת לא פנסיה.

<נעה בן שבת: זה פיקדון.

<ארנון אלחנני: זאת פנסיה.

<ארנון אלחנני: סליחה.

<ארנון אלחנני: מבחינתנו זאת פנסיה.

<נעה בן שבת: מבחינת

<נעה בן שבת: כם, אבל מבחינת החוק זה תשלום שקוראים לו פיקדון.

<נעה בן שבת: הוא אמנם בא על חשבון תשלומים סוציאליים, הוא בא על חשבון פיצויי פיטורים אבל זאת לא אותה חיה וזה לא אותו הדבר.

<נעה בן שבת: לכן התשלומים הם מהחודש הראשון.

<ארנון אלחנני: זה שאת קוראת לו פיקדון, את פותחת פתח ומחר יתבעו אותי גם על פיצויים בנוסף לכך.

<נעה בן שבת: אם יהיה תיקון חקיקה כזה, מה הפתח?

<נעה בן שבת: כאן מחייבים אותך לשלם יותר.

<נעה בן שבת: אתה אומר שמחייבים אותך לשלם מהחודש הראשון.

<ארנון אלחנני: עיקרון הפשטות אומר שזה צריך להיות צמוד להוראות שעושים לעובדים ישראלים.

<ארנון אלחנני: ראשית, אין סיבה לעשות אפליה, ושנית, זה מסבך את המעסיקים.

<נעה בן שבת: הפיקדון הוא הסדר מיוחד לעובדים זרים.

<אורי שיינין: אני אחזק את דבריך.

<אורי שיינין: בסוף חברות הסיעוד ניזונות על כספי הביטוח הלאומי.

<אורי שיינין: הביטוח הלאומי מעביר מהחודש הראשון.

<ארנון אלחנני: לא קשור.

<דורון רז: מה זה קשור?

<דורון רז: אנחנו משלמים את זה.

אלי אלאלוף: כאן הבעיה היא טכנית והיא עתידית.

אלי אלאלוף: היא לא מיידית.

אלי אלאלוף: כשיהיה חוק שיסתור את החוק הזה, נטפל בכך.

<ארנון אלחנני: הוא כבר סותר.

<ארנון אלחנני: החודש הראשון כבר סותר את הוראות החוק הקיים כי היום ההפקדות, למי שאי לו קופה, הן אחרי חצי שנה, ולמי שיש קופה, אחרי שלושה חודשים.

<דדורון רז: אנחנו מפרישים רטרואקטיבית מהיום הראשון.

<נעה בן שבת: אתם מקבלים את הכסף כבר בעד החודש הראשון.

<דורון רז: מפרישים אותו.

<נעה בן שבת: תפרישו בעד החודש הראשון.

אלי אלאלוף: בואו נמשיך הלאה.

אלי אלאלוף: ברשותכם, אין מה לתקן.

<נעה בן שבת: תשלום הפיקדון לחשבון בנק.

<נעה בן שבת: פיקדון לפי תקנות אלה ישולם לחשבון בנק נפרד המיועד אך ורק למטרה זו שנפתח ומנוהל לפי תקנות פיקדון בחשבון הבנק, מדי חודש בחודשו, במועד האמור בתקנה 6.

<נעה בן שבת: מיועד להפקדת כספי הפיקדון הפיקדון ישולם לא יאוחר מה-15 בכל חודש בעד החודש שקדם לו.

<נעה בן שבת: על אף האמור בתקנת משנה (א), בחודש שבו חל מועד עזיבתו של העובד הזר את ישראל שלא לצורך יציאה זמנית ממנה, ישלם המעסיק את יתרת סכום הפיקדון בעד תקופת העסקתו של העובד הזר עד למועד האמור, חמישה ימים לפחות לפני מועד זה, ככל שהוא יודע על מועד העזיבה כאמור.

<נעה בן שבת: הייתה הערה לחברות הסיעוד, איך הוא יודע על מועד העזיבה.

<נעה בן שבת: כתוב ככל שהוא יודע.

<נעה בן שבת: חובת דיווח לממונה מי שמשלם פיקדון לפי תקנות אלה ידווח לממונה באופן מקוון, במועד ביצוע התשלום, על תשלום הפיקדון לגבי כל עובד זר המועסק על ידיו, על סכום הפיקדון ששולם והתקופה שבעדה שולם, ועל פרטיו ופרטי העובד הזר שלגביו שולם הפיקדון.

<ארנון אלחנני: הערה קטנה.

<ארנון אלחנני: בהגדרות לא נאמר מי זה הממונה הזה.

<ארנון אלחנני: אנחנו גם לא מכירים אותו והוא לא בתהליכים אצלנו, כמו שאנחנו מדווחים לקופות הגמל.

אלי אלאלוף: מי זה הממונה?

<קריאה: מנכ"ל רשות האוכלוסין וההגירה.

<ארנון אלחנני: צריך להוסיף בהגדרות.

<נעה בן שבת: הוא כבר בתוק בחוק והתקנות הן מכוחו של החוק.

<דורון רז: אנחנו מעבירים את הכסף לחשבון בנק שהמדינה בחרה אותו לצורך העניין עם רשימות מעודכנות של ההפרשות.

<דורון רז: למה הבנק לא צריך להעביר את הרשימה הזאת?

<דורון רז: אני העברתי את הכסף עם רשימה מעודכנ לבנק.

אלי אלאלוף: מי הבנק יעביר?

<ארנון אלחנני: לממונה.

<ארנון אלחנני: למה אנחנו צריכים?

<דורון רז: הבנק הוא נציג המדינה לצורך העניין.

<דורון רז: הוא קופת הפנסיה של המדינה.

<דורון רז: מעבירים אליו עם רשימות את הכספים עם רשימה שמית של העובדים.

אלי אלאלוף: לבנק יש אינטרס לא לדווח.

אלי אלאלוף: הכסף עובד אצלו.

אלי אלאלוף: אתם יותר אמינים בעניין זה, בלי לפגוע באחרים.

<ארנון אלחנני: אם כבר מדווח, אנחנו נשמח שזה יהיה לפי ההוראות שחלות על הפקדות לעובדים ישראלים כאשר יש קובץ דיווח אחיד שיודעים איך זה הולך כי זה יוצא ממערכות השכר.

<ארנון אלחנני: אנחנו לא נתחיל להכין לממונה איזשהו קובץ אחר שונה.

אלי אלאלוף: יש הרבה בזה.

אלי אלאלוף: אנשי הכלכלה, חשבתם על זה?

<שושנה שטראוס: זה אנחנו.

<שושנה שטראוס: אנחנו נבנה יחד אתכם קובץ דיווח שיתאים, כמו שאנחנו עושים כבר היום עם תאגידי הבניין שמדווחים.

יגאל גואטה: יש איזשהו פורמט?

<ארנון אלחנני: בוודאי.

<ארנון אלחנני: כל תוכנת שכר, יש לה פורמט של דיווח של הפרשות לזכויות סוציאליות לקרן פנסיה.

<ארנון אלחנני: זה צריך להיות זהה לזה.

<שושנה שטראוס: רשות ההגירה עושה את זה עם מעסיקים גדולים אחרים ומגיעים לפורמט שמתאים.

אלי אלאלוף: יש כאן התחייבות ממשרד הפנים לתאם אתכם את הדיווח.

<שושנה שטראוס: כן.

אלי אלאלוף: ברוכים הבאים לצה"ל.

אלי אלאלוף: אני רואה שכל הצבא בא אלינו.

<נעה בן שבת: מסירת מידע לעובד זר הממונה, באמצעות הגוף המנהל את חשבון הבנק, יעביר לעובד הזר, לפי בקשתו וללא גביית תשלום או עמלה, מידע בכתב על הכספים המתנהלים לגביו בחשבון הבנק, לרבות תשלומי המעסיק, סכומי הפיקדון, הרווחים שנצבו, והעמלות ודמי הניהול שנוכו.

<ארנון אלחנני: למה שלא יעביר כל חצי שנה באופן אוטומטי?

אלי אלאלוף: מי יעביר למי?

<ארנון אלחנני: מי שגובה.

<ארנון אלחנני: הבנק מנהל את החשבון, שיעביר כל חצי שנה דיווח כמו שקופות הגמל מדווחות לנו.

<דורון רז: לא לנו.

<דורון רז: לעובדים.

<ארנון אלחנני: לכל האזרחים.

<נעה בן שבת: השאלה אם יש לי את כתובת העובד.

<מיכל תג'ר: אני רוצה להסכים ולהגיד שאלה בעצם כספים שהם כמו קרן פנסיה.

<מיכל תג'ר: אלה כספים שנובעים מהביטוח הפנסיוני של העובדים.

<מיכל תג'ר: בדומה לזה שלקופות הפנסיה יש חובת דיווח רבעוני, צריכה להיות כאן חובת דיווח רבעוני.

<מיכל תג'ר: זה לא כל כך מסובך כי יש היתרים לעובדים האלה ויודעים את הכתובות שלהם.

<מיכל תג'ר: זה לא מסובך להעביר להם בדואר דיווח רבעוני.

<מיכל תג'ר: כך הם גם יוכלו לדעת אם הפרישו להם את הכספים האלה או לא הפרישו להם אותם בזמן.

יגאל גואטה: אין להם תלוש.

<ארנון אלחנני: זה מופיע בתלוש אבל כמו לכל אזרח, זה מגיע אחת לתקופה.

<ארנון אלחנני: הקיום של הדיווח הזה חשוב לא פחות מעצם העובדה שהוא יודע שהפיקדון קיים וכשהוא ירצה לצאת, הוא ידרוש אותו כי אחרת זה ייעלם מעיניו.

אלי אלאלוף: יש לי הצעה.

אלי אלאלוף: אולי אנחנו נבקש שהבנק ידווח לחברות והן יעבירו את זה לעובדים שלהן.

<דורון רז: אין בעיה.

<דורון רז: זאת אפשרות.

<דורון רז: אם התקנות אומרות שאנחנו רוצים שהעובד ידע בכל זמן נתון כמה כסף יש לו, רק הגוף הזה שצבר רווחים גדולים יוכל לדעת כמה כסף יש לו.

<דורון רז: לא אנחנו.

<דורון רז: התלוש רק אומר כמה הפרשנו ולא כמה יש לו.

אלי אלאלוף: תרשו לי לרגע לצאת מהדיון שלנו ולהסביר לאורחים שלנו מה אנחנו עושים.

אלי אלאלוף: ראשית כל, ברוכים הבאים לוועדת הרווחה, הבריאות והתעסוקה של הכנסת.

יגאל גואטה: בראשות מר אלי אלאלוף.

אלי אלאלוף: יש כאן שני חברי כנסת, יגאל גואטה מ-ש"ס ואלי אלאלוף מ-כולנו.

אלי אלאלוף: אנחנו דנים כרגע בנושא של פיקדון והוצאות מיוחדות הנלוות לעובדים הזרים בזמן שהם אמורים לעזוב את הארץ.

אלי אלאלוף: הנושא הוא עובדים זרים ושמירת זכויותיהם ועל כך שיצאו מהארץ בכבוד כאנשים שנהנו ונהנינו מהם.

יגאל גואטה: שיהפכו לשגרירים טובים.

יגאל גואטה: אנחנו דנים בתקנות שאמורות להשלים את חוק העובדים הזרים.

<אורי שיינין: הערה לנושא הזה.

<אורי שיינין: על פניו אין לנו איזשהו התנגדות מהותית.

<אורי שיינין: ההסדר הנוכחי, בשונה מעובדים ישראלים רגילים, בסוף כל הפקדה כזאת יש עובדים של רשות האוכלוסין וההגירה שמוודאים שכל הפקדה והפקדה מבוצעת אחת לחודש באופן נכון ומיטבי ואם יש שגויים, הם מטפלים.

<אורי שיינין: כל התפקיד שלהם הוא לאתר את השגויים.

<אורי שיינין: אין תקדים לזה לגבי עובד ישראלי.

<אורי שיינין: בהסדר הנוכחי יש גם אפשרות לעובד הזר לקבל את המידע כל הזמן.

<אורי שיינין: אני רק אומר שאם אנחנו נקבע עכשיו הוראה שמחייבת את הבנק לתת דיווח, הבנק לא יסרב.

<אורי שיינין: אין לו שום בעיה אבל הוא ידרוש על זה איזושהי עמלה.

<אורי שיינין: אני לא יודע לומר מהי העמלה אבל יכול להיות שיבוא שכרנו בהפסדנו.

<אורי שיינין: זאת אומרת, לטובת העובדים הזרים בסוף נרע את מצבם.

<אורי שיינין: מי שרוצה לקבל את המידע, מקבל אותו בתעריפים הקיימים והוא יכול כל חודש וחודש לבוא ולבקש את המידע.

<אורי שיינין: צריך לשים לב לזה.

<אורי שיינין: אני אישית, בגלל זה, דווקא נוטה להשאיר את הנוסח הקיים לטובת העובדים ולא לרעתם.

<אורי שיינין: אני אומר כאן בפה מלא.

<אורי שיינין: מה עוד שאנחנו יודעים שהמדינה מבצעת באופן חסר תקדים פיקוח על כל הפקדה והפקדה.

<דורון רז: הטיעון הזה לא ברור לי.

<דורון רז: הרי גם עובד ישראלי שמפרישים לו קרן פנסיה, את דמי הניהול, יש התחייבות לדווח לעובד על מה שהפרישו לו לקרן הפנסיה.

<דורון רז: הם מקבלים עמלה עבור זה שהם מנהלים את זה ובתוך העמלה הזאת הם צריכים לדווח לעובד מה הכסף עשה.

<אורי שיינין: יש מכרז שלא כולל את התנאים.

<אורי שיינין: תקבע אותם.

אלי אלאלוף: אני מבקש מהאוצר לנהל משא ומתן עם הבנקים כדי להגיע למצב שזה חלק אינטגרלי מההוצאות.

אלי אלאלוף: במידה ולא, אנחנו נתקן.

אלי אלאלוף: אני לא בעד להטיל הוצאות נוספות על העובדים.

<ארנון אלחנני: בנוסף לסעיף הזה, אין לי מושג מה התנאי אומר במכרז מול הבנקים ואיך אנחנו מקבלים אישור על אותן הפקדות גם כדי להגיש את זה כאישור למס הכנסה כהוצאה.

אלי אלאלוף: אני בטוח שחשבו על זה.

<ארנון אלחנני: אין לי מושג.

אלי אלאלוף: אני מציע שתפיצו את ההסכם בין הבנקים לחברות והאוצר.

אלי אלאלוף: תראו את המכרז.

אלי אלאלוף: אם אני לא טועה, נעשה מכרז.

<אורי שיינין: כן.

<אורי שיינין: יש זוכה.

אלי אלאלוף: תעבירו את ההסכם כדי שידעו איך לפעול.

<ארנה זמיר: הערה נוספת.

<ארנה זמיר: אני מנהלת אגף סיעוד בביטוח לאומי.

<ארנה זמיר: בנושא דוחות.

<ארנה זמיר: גם המוסד לביטוח לאומי, שהוא עורך בקרות על ידי רואי חשבון אצל נותני השירותים, מבקש לקבל דיווחים על ההפקדות שהתבצעו עבור העובדים שעלו במדגם.

אלי אלאלוף: מי אמור לתת לכם את הדוח הזה?

<ארנה זמיר: כאשר מדובר בקרנות פנסיה של עובדים ישראלים, חברות הסיעוד - - -

אלי אלאלוף: לא.

אלי אלאלוף: ספציפית לדיון שלנו.

<ארנה זמיר: לפי דעתי הממונה.

אלי אלאלוף: תרשמו את זה.

אלי אלאלוף: תודה.

אלי אלאלוף: הממונה יעביר לביטוח לאומי ולכל הרשויות.

<ארנה זמיר: את הדוחות הנדרשים.

<נעה בן שבת: לפי בקשת הביטוח הלאומי.

אלי אלאלוף: כן.

<נעה בן שבת: אדוני, אנחנו נשארים כרגע בנוסח כאן שהוא לפי בקשת העובד, ולביטוח הלאומי לפי בקשתו.

אלי אלאלוף: כן.

<נעה בן שבת: שני תיקוני נוסח קטנים לגבי הסעיף שקראנו לגבי העדכון של הפיקדון.

<נעה בן שבת: שכר המינימום הענפי, אנחנו מתכוונים לתוספת לשכר המינימום כי זה במת מנוסח בהסכמים כתוספת.

<נעה בן שבת: כמובן שאם יחול השינוי בסכום הזה, זה לא מנוסח הכי טוב ולכן נשנה קצת את הנוסח.

<נעה בן שבת: אבל הכוונה היא למה שנקרא היום שכר מינימום ענפי.

<נעה בן שבת: גם בסעיף קטן (ה) לא לחייב את השר לפרסם אלא זה צריך להיות מפורסם באתר האינטרנט של המשרד ולא דווקא השר הוא זה שצריך לפרסם.

<נעה בן שבת: ניכויים עזב העובד הזר את ישראל לאחר תום תקופת השהייה בישראל החלה לגביו אך לא יאוחר משישה חודשים מתום התקופה כאמור, יהיה זכאי לקבל את הכספים שבחשבון הבנק בתוספת רווחים ובניכוי עמלות בשל ניהול חשבון הבנק ובניכויים נוספים כמפורט להלן, ולפי הסדר כפורט להלן: הוצאות ההרחקה החלות עליו לפי הפרק הרביעי לחוק הכניסה לישראל.

<נעה בן שבת: סכום השווה למכפלת הסכום שנותר לאחר הניכוי לפי פסקה (1) בשיעור הניכוי המפורט בטור ב' בטבלה שלהלן, בהתאם לתקופה שחלפה מתום התקופה לשהייה בישראל החלה לגביו ועד למועד עזיבתו את ישראל (בתקנה זו – תקופת השיהוי), המפורטת בטור א' בטבלה שלהלן: אדוני, הזכרת את זה בתחילת הדיון ואני רואה שיש כאן הצעה של הממשלה שמציעה להקטין את האחוזים.

אלי אלאלוף: מסכימים להצעה שלי להקטין את האחוזים.

<נעה בן שבת: נכון.

<נעה בן שבת: לפי בקשתך והצעתך.

<נעה בן שבת: מסכימים.

<נעה בן שבת: טור א' טור ב' תקופת השיהוי שיעור הניכוי באחוזים מעל חודש עד חודשיים 15 אחוזים מעל חודשיים עד שלושה חודשים 25 אחוזים מעל שלושה חודשים עד ארבעה חודשים 35 אחוזים מעל ארבעה חודשים עד חמישה חודשים 50 אחוזים מעל חמישה חודשים עד שישה חודשים 65 אחוזים זה אומר שיש פער של עשרה אחוזים פחות בשתי הדרגות הראשונות ובשלושת הדרגות האחרונות, פער של 15 אחוזים.

<יצחק גורביץ: אני שוב מציע.

<יצחק גורביץ: אני מבין את הצורך בקנס ואני מציע לא לתת לו זיקה להפקדות.

<יצחק גורביץ: אני הייתי מציע מעל חודש עד חודשיים, ארבע פעמים סכום הפיקדון.

אלי אלאלוף: אחר כך זה קשה למערכת.

אלי אלאלוף: אני כל כך מעריך את עמדתך ועמדת חברות הסיעוד אבל בואו לא נפרט יותר.

אלי אלאלוף: לפני שאני מביאה להצבעה, אני רוצה להודות לכם, לחברות הסיעוד ולהתאחדות בוני הארץ, על שיתוף הפעולה ועל הנכונות ועל הכנות שלכם בהתייחס לאוכלוסייה המיוחדת הזאת אותה אנחנו צריכים לכבד יותר, וזאת משאלה אישית.

<נעה בן שבת: יש לנו עוד סעיפים להקריא.

<מרים: מותר לי לשאול שאלה?

<מרים: יש לי עובדת זרה ואנחנו שייכים לחברת כוח אדם אבל לא עובר דרכם שום כסף.

<מרים: זאת אומרת, הכול אני משלמת.

אלי אלאלוף: כנראה לא היית בתחילת הדיון.

אלי אלאלוף: אמרנו שכל הנושא של המעסיקים הבודדים לא נדון היום.

אלי אלאלוף: תודה.

<נעה בן שבת: מס כדין על הסכם הנותר לאחר הניכוי לפי פסקה (2), בהתאם להוראות סעיף 1יא(ה)(2) לחוק.

<נעה בן שבת: (ב) על אף בתקנת משנה (א), מצא הממונה, לפי בקשה של עובד זר, כי נבצר ממנו לעזוב את ישראל עד תום התקופה לשהייה בישראל החלה לגביו, או כי בתום לב ובשל טעות של העובד הזר הוא לא עזב את ישראל עד תום התקופה האמורה, וכי בשל כך לא יהיה זה צודק לזקוף לחובתו את תקופת השיהוי, כולה או חלקה, רשאי הממונה להחליט על הפחתת תקופת השיהוי שתיזקף לחובתו לעניין תקנת משנה (א)(2).

<נעה בן שבת: זה אותו שיקול דעת שניתן לראות במקרים מסוימים שהשיהוי היה מוצדק במידה מסוימת.

<נעה בן שבת: (ג) הממונה לא יפעיל את סמכותו לפי תקנת משנה (ב) לגבי עובד זר, אם חלפו מעל 18 חודשים מתום התקופה לשהייה בישראל החלה לגביו עד המועד שבו התבלה בקשתו במשרדי הממונה.

<נעה בן שבת: (ד) הגשת בקשה של עובד זר לפי תקנת משנה (ב) כשלעצמה לא תמנע את הרחקתו מישראל ולא תעכב הרחקה כאמור.

<נעה בן שבת: תשלום כספי הפיקדון לידי העובד הזר הכספים שבחשבון הבנק ישולמו לעובד הזר כאמור בתקנות אלה באמצעות הגוף המנהל את חשבון הבנק באחת מן הדרכים המפורטות להלן: ישירות לידי העובד הזר – לאחר שהעובד הזר עבר את ביקורת הגבולות בנמל התעופה בן גוריון בעת עזיבתו של העובד הזר את ישראל שלא לצורך יציאה זמנית ממנה, ובלבד שהעובד הזר הגיש לממונה בקשה בכתב למשיכת הכספים וצירף אליה צילום כרטיס טיסה ודרכון או מסמך נסיעה תקף אחר להנחת דעתו של הממונה, עשרה ימים לפחות לפני עזיבתו את ישראל אך לא יותר משלושים ימים לפני המועד האמור.

<נעה בן שבת: בהעברה בנקאית לזכות חשבון בנק המתנהל על שמו של העובד הזר – בתוך שלושים ימי עבודה מהיום שנודע לממונה כי העובד הזר עזב את ישראל שלא לצורך יציאה זמנית ממנה, ובלבד שפרטים מלאים ומדויקים על חשבון הבנק נמסרו לממונה.

<נעה בן שבת: לא נמסרו פרטים כאמור, תתבצע ההעברה הבנקאית לפי פסקה זו, בתוך שלושים ימי עבודה מיום מסירת הפרטים כאמור.

<ארנון אלחנני: סעיף (1) לא קצת מכביד?

<ארנון אלחנני: אני לא יודע מה קורה בענף הבניין, אבל כל הבירוקרטיה הזאת של להגיש טפסים עשרה ימים לפני, לא ישאיר בסוף את העובד הזה במצב שהוא יגיע לשדה והכסף לא יהיה?

<שושנה שטראוס: זה פועל היום ופועלכ בר הרבה שנים.

<ארנון אלחנני: כך זה פועל בבנייה וזה בסדר?

<שושנה שטראוס: כן.

אלי אלאלוף: למה זה צריך להיות בהעברה לחוץ לארץ.

<שושנה שטראוס: האופציה הראשונה היא ממש לקבל מזומנים בשדה התעופה.

<שושנה שטראוס: אם הוא לא מבקש בזמן או יש איזו תקלה אחרת, הוא יכול לבקש כשהוא בחוץ לארץ ויעבירו אליו.

<ארנון אלחנני: יכול להיות שהוא לא רוצה לסחוב את הכסף אתו.

<שושנה שטראוס: אם הוא לא רוצה, הוא יקבל את זה אחר כך בחוץ לארץ בהעברה בנקאית.

אלי אלאלוף: רק שיהיו האופציות.

<נעה בן שבת: זכאות לכספי הפיקדון ותשלומם לאחר פטירת העובד הזר נפטר עובד זר בטרם עזב את ישראל, והממונה אישר שהעובד הזר היה זכאי לכספי הפיקדון לפי תקנות אלה, אילו היה עוזב את ישראל ביום פטירתו, יועברו כספי הפיקדון שלהם היה זכאי העובד הזר אילו עזב כאמור למי שהוכח שהוא בן זוגו.

<נעה בן שבת: באין בן זוג – למי שהוכח שהוא ילדו, ובאין בן זוג וילד – למי שהוכח שהוא הורהו.

<נעה בן שבת: לא הוכח כי לעובד הזר בן זוג, ילד או הורה כאמור בתקנת משנה (ב), יועברו כספי הפיקדון למי שנקבע שהם יורשי העובד הזר, בהחלטה שיפוטית סופית או בהחלטה רשמית סופית אחרת שניתנה לפי דין הירושה החל על העובד הזר ואושרה כדין בישראל.

אלי אלאלוף: אם הוא מראש רוצה להעביר את זה למישהו שהוא לא קרוב משפחה, שיעשה את זה.

אלי אלאלוף: למה אנחנו יכולים להעביר כאן למי שאנחנו רוצים?

אלי אלאלוף: למה זה צריך להיות קרוב המשפחה מדרגה ראשונה?

אלי אלאלוף: למה להכתיב לו את זה?

<הילה קפלן רענן: בין היתר בגלל מצבים שהם צריכים לשלם דמי תיווך.

<הילה קפלן רענן: כדי שזה לא יגיע לאנשים שזה לא אמור להגיע אליהם.

אלי אלאלוף: אם אלה דמי תיווך, הוא חותם על דבר שהוא מעביר לדמי תיווך.

<יצחק גורביץ: קרוב משפחה לא יכול להעביר?

אלי אלאלוף: אני חושב שזאת סתם הכבדה.

<אילן שנקר: בנושא של תאונות בניין למשל, זה עולה כל פעם מחדש.

<אילן שנקר: נהרג עובד ואז מנסים לאתר את המשפחה שלו בחוץ לארץ על מנת להעביר להם את הכספים.

<אילן שנקר: בסעיף (ג) כתוב שזה ניתן לפי דין הירושה שחל על העובד.

<אילן שנקר: מה דין ירושה למשל בסין?

<אילן שנקר: אין דין ירושה.

<אילן שנקר: שם יש טריבונל אזרחי ופקיד מאשר שהם אכן משפחה ואז אפשר להעביר את הכסף הזה.

<אילן שנקר: המסמך הזה לא תמיד מתקבל.

<שושנה שטראוס: לגבי הסינים, אנחנו עובדים ישירות עם שגרירות סין שעוזרת לנו בנושא הזה.

<אילן שנקר: יש הרבה מקרים שנופלים בין הכיסאות במקרי מוות של עובדים.

אלי אלאלוף: אלה עד ארבעים מקרים בשנה.

<אילן שנקר: יש פתרון מעשי.

<אילן שנקר: כשמגיע עובד לארץ, עם הגעתו לישראל, כל עובד עתידי שהולך להגיע, להחתים אותו מי יהיה המוטב שלו במקרה של אסון.

<אילן שנקר: היום זה לא קורה.

אלי אלאלוף: תעשו את זה בבקשה.

אלי אלאלוף: זה רעיון טוב.

אלי אלאלוף: בינתיים הוא ישנה את דעתו.

אלי אלאלוף: אל תטילו עליהם.

<שושנה שטראוס: אם הוא רושם את שם הבן אדם בחוץ לארץ, אין לנו דרך להגיע אליו.

<נעה בן שבת: אדוני, אנחנו משאירים את הסעיף הזה כמו שהוא?

אלי אלאלוף: כן.

<נעה בן שבת: זה כמו בפיצויי פיטורים.

<נעה בן שבת: כאשר עובד נפטר, הסכומים מגיעים לשאיריו.

אלי אלאלוף: כן.

<נעה בן שבת: יש כאן דמיון מסוים.

<נעה בן שבת: לא מלא אבל מסוים.

<נעה בן שבת: שימוש בכספים שלא הוצאו על ידי עובד זר בכספים שבחשבון הבנק שלא הוצאו על ידי עובד זר מחשבון הבנק, ובכלל זה סכומים שנוכו לפי תקנות אלה בשל שיהוי בעזיבה לאחר תום התקופה לשהייה בישראל, ניתן לעשות שימוש אך ורק למטרת רווחתם ובריאותם של עובדים זרים כהגדרתם בסעיף 1 לחוק, ובכלל זה לצורך תגבור של שירותי טיפול ותמיכה בתינוקות ופעוטות זרים חסרי מעמד אזרחי, בתום שנתיים מתום התקופה לשהייה בישראל החלה לגבי העובד הזר שבעדו שולם הפיקדון, ולגבי עובד זר שהיה זכאי לכספי הפיקדון, כולם או חלקם, אך לא קיבל אותם, בתום שבע שנים מיום יציאתו מישראל.

אלי אלאלוף: מי מחליט על חלוקת הכסף?

<אורי שיינין: עד היום זה היה באמצעות החלטת ממשלה.

אלי אלאלוף: הממשלה עסוקה בדברים יותר רציניים.

אלי אלאלוף: למה לא להחליט באמצעות המנגנון של האפוטרופוס הכללי או אנשי עיזבון?

אוסאמה סעדי: אדוני היושב ראש, עכשיו היינו בוועדת חוקה בעניי תובענות ייצוגיות, כל התרומות שבית המשפט פוסק, ואז הייתה הצעה שאנחנו נקים קרן מיוחדת לטפל בכספים אלה ואחרי כן משרד המשפטים בדק ו אמר שהאפוטרופוס הכללי הוא זה שינהל את זה.

אלי אלאלוף: אני חושב שזה טוב גם כאן.

<אורי שיינין: האפוטרופוס הוא בסוף גורם ממשלתי.

אוסאמה סעדי: אבל לא הממשלה.

אלי אלאלוף: אל תזמין לחץ פוליטי אליך.

אלי אלאלוף: תעביר את זה לאפוטרופוס הכללי.

אוסאמה סעדי: אפוטרופוס לאותן מטרות.

אלי אלאלוף: אפוטרופוס למטרות כפי שהוגדרו.

<אורי שיינין: יש החלטת ממשלה בתוקף לגבי הכספים האלה.

<אורי שיינין: לגבי חלק מהכספים.

אלי אלאלוף: כל עוד לא היו תקנות אבל עכשיו יש תקנות.

<אורי שיינין: אני אסביר מה המשמעות של החלטה כזאת על הוועדה.

אלי אלאלוף: זה מספיק רגיש כדי שזה לא יהיה בהחלטת ממשלה.

אלי אלאלוף: כל שנתיים תבואו לממשלה להגיד שנשארו כאן מיליון שקלים במקרה הטוב ביותר?

אלי אלאלוף: הממשלה תדון בזה?

אלי אלאלוף: באמת.

<אורי שיינין: כאשר מקבלים החלטות על כספים רטרואקטיבית והמשמעות היא גם משמעות תקציבית.

<אורי שיינין: ההחלטה הופכת להיות כבר החלטה תקציבית.

אוסאמה סעדי: זה לא כסף של המדינה.

<אורי שיינין: יש החלטת ממשלה שמקצה 24 מיליארד שקלים לטובת המעונות של ילדי מסתננים ועובדים זרים בדרום תל אביב.

<אורי שיינין: המקור התקציבי למימון ההחלטה, חלק ממנו בא מהכספים בעבר, כספים של לפני שנים.

<אורי שיינין: אם אנחנו נקבל את ההחלטה לגבי האפוטרופוס מכאן והלאה, אין להחלטה הזאת משמעות תקציבית.

<אורי שיינין: אני לא אוהב אותה, אבל אנחנו לא נתנגד לה.

אוסאמה סעדי: אתה עושה את זה מכאן והלאה.

אוסאמה סעדי: לא רטרואקטיבית.

<אורי שיינין: אם זה מכאן והלאה, אני אומר שזאת משמעות אחת.

<אורי שיינין: אם זה מכאן רטרואקטיבית, משמעות אחרת.

אלי אלאלוף: לא.

אלי אלאלוף: מכאן והלאה.

אוסאמה סעדי: מה שהיה, היה.

אוסאמה סעדי: אנחנו עושים תקנות חדשות ומעכשיו זה מתחיל.

אוסאמה סעדי: כל הכספים האלה לאפוטרופוס לאותן מטרות אבל לא הממשלה צריכה להחליט.

אלי אלאלוף: אנחנו נתקן את זה, מכאן והלאה זה באמצעות האפוטרופוס הכללי.

אלי אלאלוף: הכול לפי אותם עקרונות שנקבעו.

<גדעון זעירא: אני ממרכז המחקר והמידע של הכנסת.

<גדעון זעירא: כפי שנאמר כאן, הפיקדון עובד כבר בענף הבנייה לפי נוהל וכבר עכשיו בעצם נצבעו כספים של עובדים שיצאו מהארץ, היו זכאים לכספים ומכל מיני סיבות לא קיבלו את הכסף בשדה התעופה ורשות האוכלוסין לא הצליחה לאתר אותם.

<גדעון זעירא: מדיווח של רשות האוכלוסין בינואר 2015, עד שנת 2006, כולל, מהתקופה של יציאה עד 2006 כולל, נותרו 680 עובדים שלא אותרו.

<גדעון זעירא: כלומר, הם נכנסים בתוך שבע השנים.

אלי אלאלוף: שבע שנים אחורה.

אלי אלאלוף: מתוך זה אמרנו שכל שנתיים אפשר לנצל את הכסף שנשאר בקופה.

<אורי שיינין: יש קבוצה אחת של עובדים שיצאו לא בזמן.

<אורי שיינין: עליהם, אחרי שנתיים, אתה יכול לחלט את הכסף.

<אורי שיינין: יש עובדים שהיית צריך לתת להם אלא שפשוט לא אותרו כי בתחילת תקופת הפיקדון ובשנים 2005 ו-2006, עד שזה התייצב.

אלי אלאלוף: אנחנו יכולים לדעת מה עושים עם הכסף שנשאר?

<אורי שיינין: כרגע לא עשו אתו שום דבר, לא עם השנתיים ולא עם שבע השנים.

אלי אלאלוף: אני מבקש לקבל דיווח רשמי מאגף התקציבים, לדעת מה עשו עם הכסף הזה.

אלי אלאלוף: עד אז אנחנו לא נחליט.

<נעה בן שבת: אם לא עשו כלום, למה שזה לא יעבור לאפוטרופוס הכללי?

דב חנין: זה כסף של העובדים.

דב חנין: אדוני, ההערה הזאת של נציג המחקר והמידע של הכנסת היא חשובה ומפנה אותנו לשאלה.

אלי אלאלוף: אני לא רוצה להיכנס לדיון הזה.

אלי אלאלוף: בבקשה.

אלי אלאלוף: הגעת לפני שנייה וחצי לדיון הבא.

דב חנין: לא, הגעתי לדיון הזה.

דב חנין: אני אומר לך את זה בקצרה אדוני היושב ראש.

דב חנין: לא באתי לעשות פיליבסטר.

דב חנין: באמת לא.

דב חנין: אני אומר שההערה הזאת מפנה אותנו לבעיה מאוד מהותית.

דב חנין: כל הרעיון הזה של הפיקדון הוא רעיון שיש בו טעם אם אנחנו באמת מייצרים בו כסף שבסוף הוא משמש לביטחון סוציאלי לעובדים האלה.

דב חנין: בסדר.

דב חנין: לוקחים, מפקידים, שומרים.

דב חנין: בסוף זה חוזר אליהם באיזושהי דרך או אולי אפילו מעודד אותם לעזוב את הארץ.

דב חנין: כל המטרות ובלבד שזה חוזר אליהם.

דב חנין: המנגנונים שכאן קיימים, אני אומר את זה באופן כללי בלי להיכנס אפילו לפרטים, הם מנגנונים מאוד בעייתיים.

דב חנין: בסופו של דבר בן אדם מאחר, גם אפילו לפי הנוהל של משרד הפנים אפשר להישאר יותר ממה שאתם מאפשרים כאן.

דב חנין: לפי הנוהל של משרד הפנים אפשר להישאר שישים ימים להסדרת העניינים.

אלי אלאלוף: זה כבר כלול.

דב חנין: התוצאה היא שאנשים נפגעים וכסף שמגיע להם כשכר עבודה שלהם, עובדים שהם ממילא מוחלשים, שהם ממילא עובדים בשכר מאוד מאוד מצומצם, בסוף הכסף לא מגיע אליהם בכל מיני מנגנונים ובכל מיני צורות.

דב חנין: הדבר הזה הוא דבר מאוד מאוד בעייתי.

אלי אלאלוף: בואו ניקח את המספרים ונראה.

אלי אלאלוף: בשבע שנים, 680 עובדים לא נמצאו.

אלי אלאלוף: המספר הזה, מתוך כמה אלפים בשנה שיוצאים?

אלי אלאלוף: באמת, האחוזים הם קטנים.

אלי אלאלוף: הכסף הזה לא ילך לאזרח ישראלי רגיל אלא ילך רק לטובת בניהם של אזרחים זרים שגם מבחינת זכות השהייה אין להם זכות שהייה.

אלי אלאלוף: זאת אומרת, הולכיםך לעזור לחלשים ביותר.

אלי אלאלוף: בואו לא נעשה מהזבוב הזה את הבעיה המרכזית.

דב חנין: אני רוצה לתת דוגמה.

אלי אלאלוף: לא.

אלי אלאלוף: תסיים את הדברים.

דב חנין: אני מסיים.

דב חנין: כמו שאדוני יודע היטב, עובדים, גם עובדים זרים, כדי להגן על זכויותיהם, צריכים ללכת לבתי משפט.

דב חנין: נמצא כאן חבר הכנסת אוסאמה סעדי שמכיר היטב את הנושא הזה.

דב חנין: עד שהם ממצים את זכויותיהם עובר הרבה זמן.

דב חנין: אם הם ינסו למצות את זכויותיהם וללכת בהליכים של המשפט הישראלי, ולא שום דבר אחר, הם יאבדו את הזכויות שלהם כי הם יאחרו ביציאה מהארץ, לפי המנגנונים שמוצעים כאן, ואנחנו בעצם מייצרים כאן מנגנון שמאפשר למעסיקים להתחמק מהחובות שלהם כלפי העובדים.

אלי אלאלוף: ישאירו ייפוי כוח בקו לעובד.

דב חנין: זה ייתן פתרון?

דב חנין: מי יעיד במשפט?

דב חנין: הנציגים של קו לעובד?

אלי אלאלוף: הרגישות היתרה התבטאה לכל אורך הדיון.

אלי אלאלוף: בבקשה, בואו נסיים.

<נעה בן שבת: אדוני, אנחנו אומרים שהכספים האלה שנוכו יועברו לאפוטרופוס הכללי בתום שנתיים מתום התקופה לשהייה בישראל, לגבי עובד שהיה זכאי לכספי הפיקדון אך לא קיבל אותם בתוך שבע שנים מיום יציאתו מישראל.

<נעה בן שבת: ניתן יהיה לעשות בהם שימוש אך ורק לרווחתם ובריאותם של עובדים זרים, לרבות התגבור בטיפול ותמיכה בתינוקות ופעוטות זרים חסרי מעמד.

<נעה בן שבת: אני מבינה שאם אתם לא עושים שימוש עד היום בכספים, אין סיבה שהם לא יועברו.

<אורי שיינין: יש החלטת ממשלה.

<נעה בן שבת: אבל עד היום לא נעשה בזה שימוש.

<אורי שיינין: החלטת ממשלה אמרה שהכסף לטובת הדבר הזה.

אלי אלאלוף: נכבד את החלטת הממשלה.

אלי אלאלוף: עם סיום ביצוע החלטת הממשלה, מתחילים להעביר את הכסף אל האפוטרופוס הכללי.

אלי אלאלוף: רק מציינים שהכסף הזה בינתיים עוד לא הועבר למדינה אלא נמצא בבנק הפועלים.

אלי אלאלוף: כדאי שתבדקו את זה.

<נעה בן שבת: סייג אין בהפקדת סכום הפיקדון לגבי עובד זר בחשבון הבנק לפי תקנות אלה או בדיווח לממונה לפי תקנה 7 משום אישור לחוקיות העסקתו של עובד זר בידי מעסיק או לחוקיות שהייתו או עבודתו של עובד זר בישראל.

<נעה בן שבת: זאת למרות שאנחנו אומרים שכל החובה היא רק לגבי עובד ברישיון.

<נעה בן שבת: תחילה תחילתן של תקנות אלה – לגבי מעסיק בענף הבניין ובעבודה בטכנולוגיה ייחודית – מה-1 בחודש שלאחר פרסומן.

<נעה בן שבת: לגבי חברת סיעוד – מה-1 בחודש שבתום שנה מיום פרסומן.

<נעה בן שבת: כאן דובר על שנה מיום פרסומן, אבל אני מבינה שאתם מוכנים לקצר את התקופה.

אלי אלאלוף: למה שנה?

אלי אלאלוף: תוך חודש.

אלי אלאלוף: לעשות אותו הדבר.

אלי אלאלוף: חודש.

אלי אלאלוף: עכשיו המדינה מעכבת את זה?

<קריאה: כן, והיא תמשיך לעכב את זה.

אלי אלאלוף: אני אומר תוך חודש.

אלי אלאלוף: כמו בענף הבנייה.

<שושנה שטראוס: אני מבקשים לפחות תוך שישה חודשים.

<יואל לופובצקי: לצערי לא נספיק תוך חודש.

<יואל לופובצקי: צריך כאן ממשק מחשובי שלם עם החברות.

<יואל לופובצקי: עם הבניין זה עובד עשר שנים ולא הגיוני שתוך שלושים ימים, גם אם נהיה סופר-מנים, זה לא יעבוד.

אלי אלאלוף: על כמה זמן אתם מדברים?

<יואל לופובצקי: תוך חצי שנה.

אלי אלאלוף: חצי שנה לא ישלמו פיקדון?

<יואל לופובצקי: הם יכולים לשלם.

<יואל לופובצקי: אם צריכים לשלם את הזכויות לעובדים.

<יואל לופובצקי: זה לא קשור.

אלי אלאלוף: איך ישלמו?

<דורון רז: בינתיים אנחנו הניזוקים מכל הסיפור.

<דורון רז: אנחנו מפרישים את הכסף גם היום לחשבון בנק וזה לא מוכר לנו כהוצאה.

<דורון רז: שבע שנים התהליך הזה נמשך.

<דורון רז: תגמרו אותו.

אלי אלאלוף: אפשר לקבוע שלושה חודשים ותעמדו בזה?

אלי אלאלוף: בסדר.

אלי אלאלוף: תודה.

אלי אלאלוף: אם כן, שלושה חודשים.

אלי אלאלוף: תתכוננו שגם הפיקדון של החקלאות יבוא ולא ניתן להם עוד שנה.

<נעה בן שבת: הוראת סעיף 14 מדברת על הוראת מעבר מיוחדת לגבי חברות הסיעוד.

<נעה בן שבת: הוראת מעבר חברת הסיעוד תשלם לחשבון הבנק סכומים שהייתה חייבת לשלמם כפיקדון לפי תקנה 3 לתקנות אלה, לגבי תקופה שקדמה ליום התחילה כאמור בתקנה 15(2), אילו התקנות היו חלות באותה תקופה, ובלבד שהתקיימו במועד תשלום הכספים לחשבון הבנק כל אלה: העובד הזר טרם עזב את ישראל, וטרם תם תוקף רישיון הישיבה שלו בישראל.

<נעה בן שבת: לגבי תקופה שקדמה ל-1 בחודש שלאחר יום פרסומן של תקנות אלה – ניתנה הסכמת העובד הזר בכתב, בטופס שבתוספת, המתורגם לשפה שהעובד הזר מבין.

<נעה בן שבת: הכספים אינם מופקדים בחברת ביטוח או בקרן נאמנות על שם העובד.

<ארנון אלחנני: הנושא של התרגום, נראה לי אבסורד.

<ארנון אלחנני: יש כאן את הטופס של העובד בעברית.

<ארנון אלחנני: עכשיו 130 מעסיקים, כל אחד יתרגם כראות עיניו?

<ארנון אלחנני: למה שהמדינה לא תוציא כאן שמונה שפות לפי העובדים הזרים ואנחנו נוכל לשלוף את זה?

אלי אלאלוף: הוא צודק.

אלי אלאלוף: אנחנו נחייב את המדינה לספק את הטופס המתורגם לשמונה שפות.

<נעה בן שבת: משרד הכלכלה יפרסם באתר האינטרנט את הטופס הזה בשפות מתורגמות.

<הילה קפלן רענן: אנחנו נבדוק את זה.

<הילה קפלן רענן: אני לא יכולה להתחייב.

אלי אלאלוף: לא.

אלי אלאלוף: אל תבדקו.

אלי אלאלוף: תעשו את זה.

אלי אלאלוף: התקנה מחייבת.

אלי אלאלוף: זה נורא, אתם לא רוצים כללי משחק הדדיים.

אלי אלאלוף: אתם דורשים מהמעסיקים ומהזרים ומכולם ולא דורשים מעצמכם.

אלי אלאלוף: חבר'ה, המשרדים הממשלתיים, לא לשכוח לשם מה הם קמו.

אלי אלאלוף: הם קמו כדי לשרת את האזרח.

יגאל גואטה: הוא בעל הבית.

<הילה קפלן רענן: המשרדים הממשלתיים מנסים להעביר את התקנות האלה כבר עשור.

אלי אלאלוף: בסדר.

אלי אלאלוף: אל תבואי אלי בטענות.

אלי אלאלוף: אני כאן רק שנה.

<הילה קפלן רענן: לא, לא אליך.

<נעה בן שבת: רציתי להפנות את תשומת הלב שלגבי הדרישה להסכמת העובד חלה רק לגבי התקופה, ה-1 בחודש שלאחר יום הפרסום של התקנות.

<נעה בן שבת: זאת אומרת, יש לנו עוד פער של חודשיים בהם התקנות עוד לא נכנסות לתוקף ובכל זאת לא צריך את הסכמת העובד ואפשר ממילא להפקיד לחשבון הבנק, אף ללא הסכמת העובד.

<נעה בן שבת: יש כאן את הסמכת העובד בגלל הנושא של מעבר לפיקדון עם אפשרות ניכוי ולגבי המס.

<דורון רז: אפשר להסביר את זה?

<נעה בן שבת: נדרש הסכמת עובד לגבי הכספים הרטרואקטיביים.

<נעה בן שבת: אלה כספים שעד היום היית חייב לשלם עבורם או להעביר אותם באמצעות הפקדה לחשבון או באמצעות הפרשה לפנסיה.

<דורון רז: מתחילת החוק?

<אורי שיינין: לא.

<אורי שיינין: אחורה, לא קדימה.

<דורון רז: מתחילת החוק?

<נעה בן שבת: אני לא מבינה את השאלה שלך.

<הילה קפלן רענן: מה זה החוק?

<הילה קפלן רענן: איזה חוק?

<דורון רז: חוק העובדים הזרים.

<הילה קפלן רענן: מהרגע שהתחילו להעסיק אותו.

<הילה קפלן רענן: התחלתם להעסיק עובד זר לפני שהתקנות חלות, מתחילת ההעסקה.

<נעה בן שבת: שילמה חברת סיעוד סכומי פיקדון כאמור בתקנת משנה (א), יחולו תקנות אלה על הסכום האמור.

<נעה בן שבת: שולמו על ידי מעסיק בענף הבניין או בעבודה בטכנולוגיה ייחודית סכומים לחשבון הבנק לפני תחילתן של תקנות אלה, יחולו על הסכומים האמורים הוראות תקנות אלה.

<נעה בן שבת: אני מבינה שזה למעט ההוראה של השימוש בכספים כי אתם לא רוצים את זה דרך האפוטרופוס הכללי.

<אורי שיינין: כן.

<אורי שיינין: הערה קטנה לגבי האפוטרופוס.

<אורי שיינין: אני חושב שהאפוטרופוס לצורך העניין יהיה ראש הצוות שיהיו בו הנציגים של המשרדים הרלוונטיים.

<אורי שיינין: אין לו תחומי התמחות.

אלי אלאלוף: הוא יודע להעביר לרווחה, הוא יודע להעביר לחינוך, הוא יודע להעביר לכולם.

<אורי שיינין: כדאי שיהיה צוות ממשלתי שהאפוטרופוס יעמוד בראשו.

אלי אלאלוף: לא.

אלי אלאלוף: אחר כך לא יהיה לכם זמן להיפגש.

אלי אלאלוף: הוא יחליט.

אלי אלאלוף: אם הוא רוצה להתייעץ, הוא יתייעץ.

אלי אלאלוף: בלאו הכי האפוטרופוס לא עושה כלום ללא התייעצות.

<עידית ליבוביץ: שאלה אחרונה.

אלי אלאלוף: לא.

אלי אלאלוף: חבריי, חברי הכנסת מהרשימה המשותפת, לשניים מכם יש זכות הצבעה.

<נעה בן שבת: אני רק אומר שיש כאן גם את נוסח כתב ההסכמה.

<נעה בן שבת: כמובן צריך לתקן את הסכומים.

<נעה בן שבת: אני מסכים שכספי הפנסיה, לרבות קצבת פיטורים בסכום של כך וכך שקלים שנצברו לזכותי בחברה כך וכך בעד התקופה שמיום עד יום, יבוא לידי חברת הסיעוד על חשבון בנק הרשום על שמי ואשר מנוהל על ידי בנק שמפוקח במדינת ישראל לפי חוק עובדים זרים.

<נעה בן שבת: בעת מתן הסמכתי זו, הובאו לידיעתי כל אלה: הכספים שייצברו בחשבון הבנק יינתנו לי במועד יציאתי את ישראל שלא לצורך יציאה זמנית ממנה לפי הוראות חוק עובדים זרים בתוספת רווחים או ניכוי עמלות בשל ניהול בנק ומס כדין בשיעור סופי של 15 אחוזים הקבוע בחוק.

<נעה בן שבת: אם אצא מישראל בתום התקופה בה אני רשאי לשהות בישראל ולא יאוחר משישה חודשים מאותו מועד, ינוכו מהכספים גם הוצאות הרחקה מישראל וגם שיעורים אלה.

<נעה בן שבת: כאן יש את אותה טבלה שהופיעה בחוק.

<נעה בן שבת: אם אצא מישראל לאחר שישה חודשים מתום התקופה שבה אני רשאי לשהות בישראל, לא אהיה זכאי לסכום כלשהו שנצבר בחשבון הבנק.

<נעה בן שבת: ידוע לי עוד כי גם אם לא הייתי נותן את הסכמתו להפקדת הסכומים כאמור לחשבון הבנק, לא היה הדבר פוטר את חברת הסיעוד מביצוע התשלומים בעד פנסיה לרבות פיצויי פיטורים המחויבים מכוח הוראות הסכמים קיבוציים וצווי הרחבה החלות עלי.

<נעה בן שבת: ידוע לי כי אם חברת הסיעוד לא תשלם את הסכום לחשבון הבנק או לקופת גמל או לחברת ביטוח או לקרן נאמנות – יש לכם כאן את האפשרויות – אהיה זכאי בעת סיום העסקתי אצל אותה חברה לפיצוי חלף התשלומים שלא שילמה כאמור.

<נעה בן שבת: הסעיף הזה בגלל שהמסמך הזה מהווה גם הסכמה מדעת.

<נעה בן שבת: הוא מגלם את המידע שנותנים לעובד כדי שהוא ייתן את הסכמתו.

<נעה בן שבת: הוא יכול לא לתת את הסכמתו ולכן המידע הזה מובא.

<נעה בן שבת: ידוע לי כי גם אם לא הייתי נותן את הסכמתי להפקדת הסכומים כאמור, לא היה בכך כדי לגרוע מחובתה של חברת הסיעוד להפקיד סכומים לפיקדון מיום ה-1 בחודש שלאחר פרסום תקנות הפיקדון ואילך לפי חוק עובדים זרים.

<נעה בן שבת: אני מציעה שבאמת יהיה כאן המועד.

<נעה בן שבת: כאן מופיע מספר תעודת הזהות, מספר הדרכון והמדינה בה הוצא הדרכון.

<ארנון אלחנני: זה כתב הסכמה לכספים רטרואקטיביים.

<ארנון אלחנני: השאלה מה קורה קדימה.

<ארנון אלחנני: איך מיידעים את העובד הזר שהולכים להפקיד מעכשיו והלאה כספים.

<נעה בן שבת: זה חלק מהזכויות שלו.

<ארנון אלחנני: איך הוא יודע שהולכים להפקיד את זה?

<דורון רז: כאשר לעובד פותחים הפרשה לקרן קופת גמל, מחתימים אותו על הסכמה.

<דורון רז: את אותו דבר שאתה עושה אחורה, אתה צריך לעשות קדימה.

<נעה בן שבת: לא.

<נעה בן שבת: החוק מאפשר לקבוע חובה על מעסיק להפקיד את הפיקדון.

<נעה בן שבת: מכאן ואילך לא צריך.

<נעה בן שבת: זאת אפשרות של חובה שהחוק מאפשר.

<ארנון אלחנני: לא כדאי שיהיה דף הסבר של משרד כלשהו לגבי הכספים האלה ולאן הם הולכים?

<דורון רז: אני חושב שיש להם זכותון.

<שושנה שטראוס: יש זכותון.

אלי אלאלוף: אפשר לעשות דף הסבר?

<שושנה שטראוס: כן.

אלי אלאלוף: יצורף לזה דף הסבר.

<ארנון אלחנני: מתורגם לשפות.

אלי אלאלוף: אומרים לי כאן שזה יפורסם באתר.

אלי אלאלוף: בתרגום.

<נעה בן שבת: היה עוד איזה נושא שביקשו ממני להכניס לתקנות.

<נעה בן שבת: אני מבקשת עוד דקה כדי לנסות להיזכר מה הוא היה.

אלי אלאלוף: כולם כאן צריכים להיות בעד.

אלי אלאלוף: אני לא מבין את ההיגיון להתנגדות.

דב חנין: אני רציתי להסביר אבל אמרת שבאתי בסוף הדיון.

אלי אלאלוף: אני חשבתי שאתם אוטומטית מגינים על החלשים.

דב חנין: בדיוק.

דב חנין: לכן באנו להצביע נגד כי אנחנו מגינים על החלשים.

דב חנין: אם אדוני ייתן לי להסביר, אני אשמח להסביר את ההסתייגויות שלנו לתקנות.

<נעה בן שבת: אדוני, הייתה בקשה להבהיר את זה שההפרשות לפיקדון לא פוטרות מהחובה להפריש את ההפרשות.

<נעה בן שבת: אתה הערת את ההערה הזאת.

<נעה בן שבת: אתה מבקש שזה יירשם במפורש במסגרת התקנות?

<יניב וייס: כן.

<יניב וייס: יש עוד נקודה שלא הספקתי להתייחס אליה.

<יניב וייס: העיקרון של הצמדה למדד המחירים לצרכן.

<יניב וייס: כמו שכתוב כרגע, זה רק לגבי ענף החקלאות.

<יניב וייס: למה זה לא חל על הבניין למשל?

<קריאה: זאת חלופה להפרשה לקרן פנסיה.

<קריאה: זה מה שאמרתי קודם.

<קריאה: סעיף 14.

<יניב וייס: אני לא מדבר על סעיף 14.

<יניב וייס: אני מדבר על סעיף 2(ד).

<יצחק גורביץ: אי אפשר לעשות כפל הצמדות.

<יצחק גורביץ: ההצמדה שאנחנו כבר יודעים שהולכת להיות, היא עשרה אחוזים בנובמבר 2017 על כל הסכום הזה.

<יצחק גורביץ: אנחנו יודעים שמגיעים לשכר מינימום של 5,600 שקלים.

<יצחק גורביץ: לעשות עוד הצמדות ועוד הצמדות?

<יצחק גורביץ: כל תוספות השכר במסגרת הסכם קיבוצי באות לבטל גם את הנושא הזה וגם אולי תוספת עתידית.

<יצחק גורביץ: אין מה להוסיף גם וגם.

אלי אלאלוף: דב, אתה רוצה לנמק משהו?

אלי אלאלוף: אני רוצה שאחר כך תצביע נכון.

דב חנין: אני בטוח אצביע נכון.

דב חנין: אני לא בטוח שאנחנו רואים את ה-נכון אותו הדבר.

דב חנין: אני בהחלט אשמח לנמק.

דב חנין: תודה לך אדוני היושב ראש.

דב חנין: אני מתנצל שהגעתי בסוף הדיון, הייתי בדיון של ועדה אחרת.

אלי אלאלוף: חשבתי שזאת הוועדה הכי חשובה.

דב חנין: אתה צודק, אבל אנחנו לפעמים צריכים להתחלק בין הדברים החשובים ביותר לבין הדברים החשובים קצת פחות.

דב חנין: אני אומר בקצרה כי אני רואה שאדוני הביא את חברי הקואליציה.

יואב קיש: אתה מופתע כאילו זאת הפעם הראשונה שאתה רואה את זה קורה.

דב חנין: לא רק זה אלא הפעם גייסת, אדוני יושב ראש הוועדה, את היושב ראש המיועד של ועדת הכנסת החדש.

דב חנין: כבוד הוא לנו.

אלי אלאלוף: יש קואליציה.

דב חנין: אני אומר את הדברים בתגובה להערתו של אדוני.

דב חנין: העמדה שלנו היא בהחלט בעד להגן על המוחלשים ועל החלשים.

דב חנין: כשאנחנו מדברים על עובדים זרים, אנחנו מדברים על העובדים החלשים והמוחלשים ביותר.

דב חנין: אנחנו חוששים שהתקנות כפי שהן הובאו לכאן, למרות ההתערבות המבורכת של אדוני והשינויים שאדוני עשה במהלך הדיון, הם בהחלט בכיוון החיובי, אבל התקנות האלה כמו שהן הובאו לכאן לא עונות על מה שצריך.

דב חנין: אם היה מדובר בפיקדון שאנחנו באמת מבטיחים בו שאותו עובד זר יקבל בפועל את מה שהופקד, אפילו כשהוא עוזב את הארץ, אבל שהוא יקבל את מה שהופקד, וזה יהיה איזה סוג של מנגנון של חיסכון, ביטוח, איך שתקראו לזה, שמאפשר לבן אדם כחלק משכרו אולי, למרות שזה בעצם סוג של סנקציה שאומרת לו שאתה תקבל את זה כשדאתה יוצא.

דב חנין: יש כאן שורה ארוכה של מנגנונים שבעצם משתמשים בפיקדון הזה כסוג של שוט.

דב חנין: אם לא תעזוב ככה, תקבל ככה.

דב חנין: אם אתה לא כך, תקבל כך.

דב חנין: כל הדברים האלה בעצם לוקחים מהאדם את שכר העבודה שלו ומשתמשים בו למטרות אחרות.

דב חנין: אני אומר שזאת ההתנגדות שלנו שהיא התנגדות עקרונית.

דב חנין: לכן אני אומר את הדברים מעבר לתיקונים החיוביים שאדוני עשה ואני מעריך את זה.

דב חנין: אני לא אומר את זה למען הנימוס אלא אני באמת מעריך את העבודה של אדוני כיושב ראש הוועדה ואת הניסיון לשפר ככל הניתן.

דב חנין: תודה רבה אדוני היושב ראש.

אלי אלאלוף: תודה.

אלי אלאלוף: אני רוצה להודות על הדיון הזה.

אלי אלאלוף: אני מזכיר שתקנה ניתנת לתיקון אחרי שהיא מתבצעת ומתגלים דברים לא נכונים.

אלי אלאלוף: אני רוצה להודות להסתדרות הכללית ולהסתדרות הלאומית.

אלי אלאלוף: במיוחד אני רוצה להודות ל-קו לעובד שבדרך כלל הוא מאחורי הדרבון המרכזי ולכל המשרדים הממשלתיים.

<שי סומך: יש טעות קטנה אבל היא חשובה.

<שי סומך: הסעיף הרטרואקטיבי סוכם אתנו בתנאי שלא יהיה מיסוי של 15 אחוזים.

<שי סומך: כאן כנראה בטעות הוסף בנוסח שיהיה ניכוי של 15 אחוזים.

<נעה בן שבת: אני לא מבינה איך אפשר להתגבר על הוראת החוק.

<שי סומך: זה מיסוי רטרואקטיבי.

<נעה בן שבת: המיסוי הוא בעת הגעת הכספים לידי העובד.

אלי אלאלוף: אני מצטער.

אלי אלאלוף: אנחנו נחיה עם מה שאנחנו כתבנו.

אלי אלאלוף: אל תשכחו מי בעל הבית.

אלי אלאלוף: זה שאנחנו נותנים בצדק רשות דיבור לכל אחד מהנציגים, כולל של הממשלה, כדאי שגם נציגי הממשלה יתעוררו לפני הדיון הסופי.

אלי אלאלוף: יש לכם את זה מול העיניים הרבה זמן לפני שזה מונח לפנינו.

אלי אלאלוף: אם יש לכם הערות, תעשו אותם לא בדקה התשעים.

אלי אלאלוף: שוב, אני רוצה להודות לכם.

אלי אלאלוף: אני לא רוצה לסיים את הישיבה בדברי ביקורת אלא רוצה להודות ובמיוחד אני רוצה להודות לשני הגופים שאפשרו את ההתחלה.

אלי אלאלוף: למרות שלא דנים היום בחקלאות, זה יכתיב לחקלאות את הדרך.

אלי אלאלוף: אנחנו נגן על המעסיק הבודד שכרגע לא דנו בו מפני שאנחנו לא רוצים לפגוע בו לאור מצבו כבר היום כמעסיק בודד בסיעוד.

אלי אלאלוף: אנחנו מצביעים.

אלי אלאלוף: מי בעד אישור תקנות עובדים זרים (פיקדון לעובדים זרים), התשע"ה-2015 כפי שהוקראו?

אלי אלאלוף: מי נגד?

אלי אלאלוף: בעד התקנות – רוב

אלי אלאלוף: נמנעים – אין התקנות נתקבלו.

אלי אלאלוף: תודה.

אלי אלאלוף: התקנות אושרו.

אלי אלאלוף: הישיבה נעולה.