ועדת הפנים והגנת הסביבה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 201, 2016-06-14 09:00

דוד אמסלם: שלום לכולם, אני מתכבד לפתוח את הדיון.

דוד אמסלם: על סדר היום - הצעת חוק דין משמעתי במשטרת ישראל ובשירות בתי הסוהר (תיקוני חקיקה), התשע"ו-2015, מ/957.

דוד אמסלם: הכנה לקריאה שנייה ושלישית.

דוד אמסלם: תנו לנו רקע לגבי הנושא הזה.

<עידו בן יצחק: בעצם, הצעת החוק עושה שני תיקונים מקבילים, כמעט זהים, גם לגבי הדין המשמעתי שחל על שוטרים במשטרת ישראל, וגם לגבי הדין המשמעתי שחל על סוהרים בשירות בתי הסוהר.

<עידו בן יצחק: אנחנו דנו לפני כמה חודשים בתקנות, שהסדירו את ההסדרים היותר פרטניים של ההליכים.

<עידו בן יצחק: החוקים מסדירים את כל המסגרת הנורמטיבית של הדין המשמעתי בגופים האלה.

<עידו בן יצחק: יש פה שורה די ארוכה של תיקונים.

<עידו בן יצחק: אני מציע שנתחיל לקרוא וכל תיקון נסביר.

<עידו בן יצחק: הם נבדלים אחד מהשני, ויש גם משהו שמאפיין את כולם ביחד.

<עידו בן יצחק: "תיקון חוק המשטרה 1.

<עידו בן יצחק: בחוק המשטרה, התשס"ו–2006‏– (1) בסעיף 3, בהגדרה "תובע", המילים "בבית דין למשמעת" – יימחקו;"

דוד אמסלם: מה המשמעות?

<חיים אמיגה: כיוון שבמסגרת החוק אנחנו רוצים לתת אפשרות לערער גם על בית הדין לערעורים בפני בית משפט מחוזי, בנסיבות מיוחדות, אם אדם מרגיש שנעשה לו עיוות דין, אז אנחנו רוצים להסמיך את אותם תובעים שמופיעים בפני בית הדין למשמעת או ערעורים – להופיע גם בבית המשפט המחוזי, שזו ערכאת הערעור.

דוד אמסלם: למה?

דוד אמסלם: היום הוא לא יוכל לערער?

<חיים אמיגה: היום זה היה נגמר בערכאה של בית הדין לערעורים, או בג"ץ.

<עידו בן יצחק: אני חושב שזה החידוש העיקרי בהצעת החוק הזו.

<עידו בן יצחק: אני ממשיך בקריאה: "(2) בסעיף 27 – (א) האמור בו יסומן "(א)" ובו, אחרי "בבית הדין לערעורים" יבוא "או בבית המשפט המחוזי"; (ב) אחרי סעיף קטן (א) יבוא: "(ב) על אף האמור בסעיף קטן (א), המפקח הכללי או מי שהוא הסמיך לכך, רשאי למנות מתמחה בששת החודשים האחרונים לתקופת התמחותו, שהוא קצין משטרה שדרגתו תיקבע בפקודות משטרת ישראל לשמש תובע בבית הדין למשמעת, ובלבד שהמאמן יהיה נוכח בבית הדין או שבית הדין הרשהו להמשיך בייצוג אף בהעדר המאמן.

<עידו בן יצחק: ";

<חיים אמיגה: מכיוון שיש מצוקה של תובעים, לעתים במשטרה, בגלל היקף התיקים, הם מבקשים לאפשר למתמחים להופיע כתובעים בפני בית הדין למשמעת, בלבד, בערכאה הראשונה.

דוד אמסלם: מה זאת אומרת?

דוד אמסלם: אני מבין שמדובר בשוטרים שמעמידים אותם לדין משמעתי.

דוד אמסלם: אז הם מקבלים ייצוג מהמשטרה?

<חיים אמיגה: לא הסנגוריה, התובע המשטרתי.

<חיים אמיגה: מי שמייצג את המשטרה.

<חיים אמיגה: הסנגור יהיה מתמחה.

<עידו בן יצחק: אני ממשיך בקריאה: "(3) בסעיף 32(ב), במקום "שוטר שדרגתו מפקח ומעלה" יבוא "קצין";

<חיים אמיגה: כאן אנחנו בעצם רוצים לקבוע שכל מי שהוא קצין, הדן היחיד שלו - - - זה בסעיף 32 – שקובע את הדרגה של הדן היחיד, את מי מביאים בפניו כדי שידון אותו.

<חיים אמיגה: קבענו שזה חייב להיות ב-2 דרגות מעל דרגת הנאשם וביקשנו שככל שמדובר בנאשם שהוא קצין, קצין זוטר או קצין כלשהו, אז הדין היחיד שלו יהיה קצין בכיר, כדי ליצור את ההיררכיה.

דוד אמסלם: והיום?

דוד אמסלם: איך זה עובד היום?

<חיים אמיגה: היום זה מוגבל לדרגתו, מפקח ומעלה.

דוד אמסלם: זאת אומרת – אתם רוצים להוריד, דווקא.

<עידו בן יצחק: אני ממשיך בקריאה: "(4) בסעיף 40, במקום "פסק סופי" יבוא "פסק חלוט כמשמעותו בסעיף 40א"; "

<חיים אמיגה: בסעיף 40 אנחנו פשוט מחליפים את המונח "פסק סופי" פסק חלוט", שזה מונח ברור יותר.

<עידו בן יצחק: "(5) אחרי סעיף 40 יבוא: "פסק חלוט 40א.

<עידו בן יצחק: פסק חלוט הוא אחד מאלה: (1) פסק שלא ניתן להגיש עליו ערר כאמור בסעיף 40;

<עידו בן יצחק: (א) בסעיף קטן (ב), במקום "לפי פרטים 8 או 19(א) לתוספת הראשונה" יבוא "לפי פרטים 8, 19(א) או 27 לתוספת הראשונה";

קטן יבוא: "(ג) ראה נשיא בית הדין למשמעת כי יש מקום למנות נציג ציבור בעבירות משמעת נוספות, שאינן מנויות בסעיף קטן (ב), ושנעברו כלפי אדם שאינו שוטר, הרכב מותב בית הדין יהיה בהתאם להוראות סעיף קטן (ב)."; הסעיף הזה מאפשר להוסיף נציג שהוא אזרח לבית הדין בעבירות מסוימות, עבירות שיש היום – כלפי אזרחים, של חיפוש, עיכוב או מעצר, כניסה לרשות היחיד שלא כדין או שלא בתום לב, ועבירה של שימוש בכוח כלפי אדם, ומה שמבוקש להוסיף פה זה את פרט 27 שזו עבירה של הטרדה מינית.

קטן יבוא: ובעבירות אלה ניתן יהיה להוסיף נציג אזרחי במקום אחד השוטרים.

<חיים אמיגה: סעיף 44 קובע להוסיף נציג ציבור או אזרח במקרים של עבירות מסוימות של שימוש בכוח, למשל, שנעברה כלפי אזרח.

<חיים אמיגה: רצו שהמותב יהיה בו גם נציג אזרח ולא תהיה איזושהי מערכת סגורה בתוך המשטרה.

<חיים אמיגה: מה שביקשו כרגע להוסיף זה גם עבירה של הטרדה מינית אם היא התבצעה כלפי האזרח.

<חיים אמיגה: במקרה זה, גם, אחד מיושבי המותב יהיה אזרח.

זאב בנימין בגין: כשאתה אומר אזרח – זה תמיד לפי 9(2) נציג ציבור לפי רשימת נציגי ציבור הכשירים להתמנות להיות שופטי בית משפט מחוזי.

זאב בנימין בגין: לא סתם אזרח.

<עידו בן יצחק: שלום.

זאב בנימין בגין: פה כתוב מחוזי.

<עידו בן יצחק: אנחנו בסעיף 6.

דוד אמסלם: כנראה שם ערכאת הערעור היא יותר גבוהה.

<גבריאלה פיסמן: רק הערה אחת לסעיף הקודם שעברנו עליו, ב-40(א) כתוב "ערר" במקום "ערעור" – צריך לתקן.

זאב בנימין בגין: איפה ב-6(ב) יש סיוג לגבי האזרח הנוסף של המותב?

<שחר פרנקל: לא יכול להיות ערר.

<שחר פרנקל: זה על דן יחיד?

<ריאה: כן.

<שחר פרנקל: סליחה, טעות שלי.

זאב בנימין בגין: שאלתי איפה ב-6 יש סיוג לגבי מהותו, כישוריו של האזרח הנוסף במותב?

זאב בנימין בגין: אני רואה את זה ב-9 ולא רואה את זה ב-6.

<עידו בן יצחק: הסעיף מתקן את סעיף 44 הקיים בחוק, שם זה מופיע.

זאב בנימין בגין: אז רק פה התיקונים, בסדר.

<דן שני: אני רק רוצה להעיר שזה הרכב קבוע, זה לא לשיקול דעת.

<דן שני: חובה שיהיה אזרח.

<עידו בן יצחק: חובה שיהיה אזרח אחד, אבל אנחנו מוסיפים פה גם סעיף של שיקול דעת שמאפשר לנשיא בית הדין למשמעת - - -

<חיים אמיגה: התיקון שרצינו בסעיף 43 – כתוב: "המפקח הכללי ימנה נשיא בית הדין למשמעת שהוא עורך דין או קצין משטרה בכיר".

<חיים אמיגה: אין לנו בעיה עם המהות, פשוט, סעיף 7 לפקודת המשטרה קובע שכל קצין משטרה בכיר מסמיך השר.

<חיים אמיגה: לכן יש פה כשל בסעיף וצריך לנסח אותו באופן שונה, כך שיהיה כתוב: "כנשיא בית הדין למשמעת יתמנה מי שהוא עורך דין או קצין משטרה בכיר".

<חיים אמיגה: ב-44, באותו סעיף של מינוי מותב בית הדין, לבקשת המשטרה ושב"ס, היות ויש מצבים שהם רוצים שכל המותב עצמו יהיה חיצוני, כמו למשל כשמדובר בנאשם שהוא בקצין משטרה שהוא בכיר מאוד, שצריך לגייס עכשיו בית דין למשמעת שכמובן הולם את הדרגה שלו, או למשל במצוקה אחרת, של לגייס עכשיו קצין משטרה בכיר שהוא עורך דין, מתוך הארגון.

<חיים אמיגה: אז מבקשים בנסיבות מיוחדות לאפשר לנשיא בית הדין למנות למותב בית הדין קציני משטרה בכירים בדימוס שהם עורכי דין, או שופטים בדימוס מתוך רשימה שקבע המפכ"ל, שכמובן – אותם כללים יחולו עליהם.

<עידו בן יצחק: אני ממשיך בקריאה: "(7) בסעיף 45, במקום "על אף הוראות סעיף 44" יבוא "על אף הוראות סעיף 44(א) ובלי לגרוע מהוראות סעיפים 44(ב) ו-(ג)";

דוד אמסלם: מה המשמעות?

<חיים אמיגה: היום יש סמכות לנשיא בית הדין למשמעת לקבוע שלא יהיה מותב של בית הדין למשמעת, היום יש סמכות לנשיא בית הדין למשמעת לקבוע שלא יהיה מותב של בית הדין למשמעת אלא שהדיון יהיה בשופט אחד.

<חיים אמיגה: מכיוון שאנחנו מדברים על אותם מצבים שחייבים שיהיה נציג ציבור כחלק מאותו מותב, אנחנו רוצים להחריג את אותם מקרים מהאפשרות של נשיא בית הדין לקבוע שזה יהיה שופט אחד.

<חיים אמיגה: זאת אומרת, שאם יש עבירה של הטרדה מינית שנעשתה כלפי אזרח, אז כמובן שזה לא יהיה בשופט אחד, אלא יהיה במותב, כי חייבים שיהיה נציג ציבור בתוך המותב.

<עידו בן יצחק: "(8 ) בסעיף 55, במקום "שהוא קצין" יבוא: "שהוא עורך דין וקצין";

<חיים אמיגה: גם כאן אנחנו רוצים לשנות את הנוסח: כנשיא בית הדין לערעורים יתמנה מי שהוא קצין משטרה בכיר...." וכו'.

<חיים אמיגה: הרעיון הוא כאן – היום, החוק יוצר מצב פחות סביר, שנשיא בית הדין לערעורים לא חייב להיות עורך דין, בעוד שנשיא בית הדין למשמעת חייב להיות עורך דין.

<חיים אמיגה: אנחנו מבקשים שנשיא בית הדין לערעורים, שכמובן זו ערכאה גבוהה יותר, יהיה עורך דין גם הוא.

זאב בנימין בגין: הגדרה של "עורך דין" – זה עורך דין פעיל?

זאב בנימין בגין: לשעבר?

זאב בנימין בגין: שפעם עבר בחינות הסמכה של הלשכה?

<חיים אמיגה: שרשום בלשכת עורכי הדין.

זאב בנימין בגין: שרשום בלשכת עורכי הדין כעורך דין פעיל.

זאב בנימין בגין: לא מישהו שלמד משפטים באוניברסיטה לפני 15 שנה.

<קריאות: לא, זה לא עורך דין.

מיקי לוי: האם הוא יהיה רשום בלשכת עורכי הדין - - - אבל הוא עושה כל מיני השלמות.

מיקי לוי: אין לנו על זה שליטה.

<חיים אמיגה: 55 –הערתי.

<חיים אמיגה: אמרתי שאנחנו רוצים שיהיה כתוב: "כנשיא בית הדין לערעורים יתמנה קצין משטרה בכיר שדרגתו תיקבע בפקודות משטרת ישראל".

<חיים אמיגה: לא להתחיל עם המשפט "השר ימנה", כי זה מיותר.

<עידו בן יצחק: ביקשתם אותו בדימוס.

<חיים אמיגה: אמרנו.

<חיים אמיגה: את אותו הסדר שקבענו לגבי נשיא בית הדין לערעורים ביקשנו גם כאן, שאומר שעל אף האמור בסעיף (א), רשאי השר בנסיבות מיוחדות ולבקשת המפקח הכללי למנות כנשיא בית הדין לערעורים קצין משטרה בדימוס, שהוא עורך דין, או שופט בדימוס".

<חיים אמיגה: הרעיון הוא שנשיא בית הדין לערעורים בשונה מנשיא בית הדין למשמעת, זה איזשהו תפקיד נוסף, מה שנקרא, כי כמות הערעורים כמובן קטנה מכמות התיקים שמטופלים בערכאה קמא.

<חיים אמיגה: לפעמים יש מצוקה למשטרה למצוא מישהו ולצבוע אותו לתפקיד הזה, או תיק בעל רגישות מיוחדת.

<חיים אמיגה: לכן מבקשים בנסיבות מיוחדות לאפשר לשר למנות כנשיא בית הדין לערעורים שופט בדימוס או קצין משטרה בכיר בדימוס, שהוא עורך דין.

דוד אמסלם: אוקיי, נתקדם.

<עידו בן יצחק: " (9) בסעיף 56, האמור בו יסומן "(א)" ואחריו יבוא: "(ב) על אף הוראות סעיף קטן (א), מותב בית הדין לערעורים הדן בערעור על פסק דין של בית הדין למשמעת בעניין עבירת משמעת של שוטר לפי פרטים 8, 19(א) או 27 לתוספת הראשונה, שנעברה כלפי אדם שאינו שוטר, או בעניין עבירת משמעת אחרת של שוטר שנעברה כלפי מי שאינו שוטר, שנדונה לפי סעיף 44(ג), יורכב משלושה שופטים, שימנה נשיא בית הדין לערעורים, כמפורט להלן: (1) שני קציני משטרה בכירים, מתוך רשימת השופטים כאמור בסעיף קטן (2), מהם אחד לפחות עורך דין; (2) נציג ציבור, מתוך רשימת נציגי ציבור הכשירים להתמנות שופטי בית משפט מחוזי, שקבע השר בהסכמת שר המשפטים.

<עידו בן יצחק: ";"

<חיים אמיגה: מה שקורה היום הוא מצב שהוא פחות סביר.

<חיים אמיגה: אמרנו שיש מקרים שבהם בבית הדין למשמעת מופיע נציג ציבור, כשהעבירה התבצעה כלפי אזרח, ולא היתה הלימה לגבי בית הדין לערעורים, כי אם לאחר מכן מוגש ערעור והתיק מגיע לבית דין לערעורים, זה רק סביר שגם שם אין נציג ציבור.

<חיים אמיגה: אז את אותו הסדר שקיים לגבי בית דין למשמעת ביקשנו להעתיק לבית הדין לערעורים, וגם כאן, במותב ביקשנו לקבוע את אותו הסדר שקיים בבית הדין למשמעת, שנשיא בית הדין לערעורים יוכל במקרים מסוימים למנות קצין משטרה בכיר בדימוס או שופט בדימוס מתוך רשימת שופטים, כחלק ממותב בית הדין לערעורים.

<עידו בן יצחק: "(10) סעיף 63 – בטל; (11) אחרי סעיף 63 יבוא: "ערעור לבית המשפט המחוזי 63א.

<עידו בן יצחק: (א) פסק דין של בית דין לערעורים, ניתן לערעור לפני שופט של בית המשפט המחוזי שבאזור שיפוטו מצוי מקום מושבו של בית הדין לערעורים (בסימן זה – בית המשפט המחוזי) כדן יחיד, אם התקבלה רשות לכך בפסק הדין, או מאת נשיא בית המשפט המחוזי או מאת משנהו.

<עידו בן יצחק: (ב) לא תינתן רשות לערער אלא בשאלה משפטית שיש בה חשיבות, קשיות או חידוש.

<עידו בן יצחק: (ג) התקופה להגשת בקשת רשות לערער היא שלושים ימים מיום מתן פסק הדין בערעור, והתקופה להגשת הערעור היא שלושים ימים מיום מתן הרשות לערער.

<עידו בן יצחק: (ד) על הליך לפי סעיף זה יחולו סדרי הדין החלים על ערעורים פליליים בבית המשפט המחוזי וזאת למעט סעיף 12 לחוק סדר הדין הפלילי [נוסח משולב], התשמ"ב–1982‏ , ובשינויים המחויבים.

<עידו בן יצחק: "

זאב בנימין בגין: מה יש שם, ב-12?

<חיים אמיגה: זה הסמכה של תובעים על ידי היועץ המשפטי.

<חיים אמיגה: כיוון שכאן מדובר בתובע משטרתי שמוסמך על ידי המפכ"ל ממילא זה מיותר.

<עידו בן יצחק: אני ממשיך בקריאה: "(ה) מי שנתן רשות לערער רשאי אגב כך להורות על דחיית ביצוע גזר הדין; הוגשה בקשה למתן רשות לערער והרשות טרם ניתנה, רשאי נשיא בית המשפט המחוזי להורות כאמור.

<עידו בן יצחק: (ו) על אף האמור בכל דין, תובע כאמור בסעיף 27, המופיע לפני בית המשפט המחוזי בערעור לפי סעיף זה, ילבש מדי משטרה וגלימה שחורה.

<עידו בן יצחק: "

<חיים אמיגה: הסעיף הזה, כמו שאמרנו בתחילת הדברים, נועד לחדש ובמקרים ייחודיים לקבוע אפשרות ערכאת ערעור נוספת על בית הדין לערעורים.

<חיים אמיגה: בעצם, מקרים מיוחדים, מוציאים את זה מחוץ למשטרה לבית משפט מחוזי.

<חיים אמיגה: זה מעוגן בהסדרים דומים בחוק השיפוט הצבאי או בחוק שירות המדינה – משמעת, כשבחוק השיפוט הצבאי מפנים לבית המשפט העליון.

<חיים אמיגה: כאן לא היה צורך כי זה לא הליך פלילי כמו בבית משפט צבאי, וזה בעצם הרעיון של הסעיף הזה.

<עידו בן יצחק: אני ממשיך בקריאה: " פסק דין חלוט 110נו2.

<עידו בן יצחק: (א) פסק דין חלוט הוא פסק דין שעברה עליו התקופה להגשת ערעור ולא הוגש ערעור, ואם הוגש הערעור – פסק הדין שניתן בערעור.

<עידו בן יצחק: (ב) על אף האמור בסעיף קטן (א), פסק דין של בית הדין לערעורים לא יהיה חלוט אלא באחת מאלה: (1) בתום התקופה להגשת בקשת רשות לערער – אם לא הוגשה בקשה כזו; (2) הוגשה בקשת רשות לערער ונדחתה – ביום שבו נדחתה; (3) ניתנה רשות לערער – בתום התקופה להגשת ערעור אם הערעור לא הוגש.

<עידו בן יצחק: (ג) כל עוד פסק הדין של בית הדין לערעורים אינו חלוט, רשאי נשיא בית הדין לערעורים להורות על דחיית ביצוע גזר הדין.

<עידו בן יצחק: ";

<חיים אמיגה: זה המשך של ההסדר הקודם שקובע שפסק דין חלוט זה רק פסק שאו שעברה לגביו תקופת הגשת ערעור גם בפני בית המשפט המחוזי.

<עידו בן יצחק: ממשיך בקריאה: "(12) בסעיף 64 - (א) בכותרת השוליים, במקום "מחבוש" יבוא "עונש"; (ב) בסעיף קטן (א), אחרי "מחבוש" יבוא "קנס, הורדה בדרגה או ריתוק" ואחרי "יהיה על תנאי" יבוא "(בסימן זה – עונש על תנאי; (ג) בסעיף קטן (ב) המילה "מחבוש" - תימחק; (ד) בסעיף קטן (ה), במקום "למחבוש על תנאי" יבוא "לעונש על תנאי" ובמקום "המחבוש על תנאי" יבוא "העונש על תנאי"; (ה) אחרי סעיף קטן (ו) יבוא: "(ז) הוטל על נאשם ריתוק בפועל בשל עבירת משמעת נוספת, והופעל נגדו עונש הריתוק על תנאי, יישא, על אף האמור בסעיף 66, את שתי תקופות הריתוק בזו אחר זו, אלא אם כן בית הדין או הדן יחיד שהרשיעו בעבירת המשמעת הנוספת הורה, מטעמים שיירשמו, כי שתי התקופות, כולן או חלקן, יהיו חופפות; ואולם תקופת הריתוק הרצופה שעל הנידון לשאת לא תעלה על 70 ימים".

זאב בנימין בגין: אני לא בקיא, אבל זה נראה לי מוזר, העונש.

זאב בנימין בגין: מה המשמעות של ריתוק?

זאב בנימין בגין: באיזה סמכות?

זאב בנימין בגין: מה, האיש בתחנת משטרה?

זאב בנימין בגין: האם אפשר להסביר לי באופן מוחשי מה המשמעות של ריתוק?

זאב בנימין בגין: אני מכיר אותו מהצבא, אבל הצבא איננו משטרה או יותר נכון – המשטרה איננה צבא.

<שחר פרנקל: הרעיון הוא אותו הדבר, למעשה: שקצין שיפוט יכול לקבוע ששוטר שהורשע בדן יחיד, לא ייצא הביתה, לצורך העניין.

<שחר פרנקל: זאת אומרת, לא ייצא בסיום המשמרת שלו הביתה.

<שחר פרנקל: הוא מרותק לבסיס, לתחנת המשטרה.

מיקי לוי: אל תשכח שיש גם חיילים סדירים במשטרת ישראל.

זאב בנימין בגין: אני פשוט מתקשה לראות את זה – אדם בן 38, 43, דן יחיד פסק אז הוא לא יכול לצאת הביתה – ממה, מתחנת משטרה?

זאב בנימין בגין: תחנת משטרה בחדרה, ואשתו מביאה לו פלאפל לתחנה?

זאב בנימין בגין: קשה לי להבין את זה על פי המושגים שלי, אבל אולי הם לא מעודכנים.

<רחל אדלסבר: אתה צודק.

<רחל אדלסבר: העונש הזה בדרך כלל ניתן לחיילי מג"ב בשירות סדיר.

<רחל אדלסבר: הם נמצאים בבסיסים ואז הריתוק משמעו כמו בצבא.

זאב בנימין בגין: אז אני לא מבין, אם כך – אז אנא לסייג.

זאב בנימין בגין: אם ברור שזה לא מוטל - - -

<רחל אדלסבר: זה לא ברור, אבל זה בדרך כלל מה שקורה.

זאב בנימין בגין: אם זה בדרך כלל מה שקורה, ואתם, כמוני, מתקשים, אולי – ככה אני מבין, להעלות על הדעת שאדם מבוגר בעל משפחה הוא שם, ולא נותנים לו לצאת מהתחנה למשך לא ברור – 21 יום, 17 ימים - - -

<רחל אדלסבר: יש גם שוטרים צעירים – בני 21.

דוד אמסלם: הרי מדובר פה במערכת שהיא מערכת מקבילה לצבא.

דוד אמסלם: יש לה משמעת ששונה מארגונים אזרחיים.

דוד אמסלם: גם בצבא דן יחיד יכול לרתק את רס"ר הבסיס, לדוגמה, בגיל 50 ולהגיד לו – אתה שבועיים לא יוצא מהבסיס.

דוד אמסלם: אלה הכללים במערכות האלה.

דוד אמסלם: דרך אגב, יש לכם גם אפשרות לתת מאסר?

<קריאות: כן.

<קריאות: מחבוש.

דוד אמסלם: יש להם סנקציות של מחבוש.

דוד אמסלם: אז מי יביא לו פלאפל - - -

מיקי לוי: מה ההבדל בין רס"ר בבסיס לרס"ר שיושב בניידת?

מיקי לוי: מה ההבדל?

זאב בנימין בגין: מפני שיש הבדל, על פי הבנתי המסוימת, בין צבא למשטרה ואנחנו צריכים לשמור על ההבדל הזה.

זאב בנימין בגין: אני מציע לשמור על ההבדל הזה.

זאב בנימין בגין: משטרה איננה צבא.

זאב בנימין בגין: אני אומר את זה לטובה, לא לרעה.

זאב בנימין בגין: המשטרה עומדת בין השירותים האזרחיים לבין הצבא.

זאב בנימין בגין: אבל היות ששמענו את ההערה שבדרך כלל מדובר בחיילים סדירים במסגרת משמר הגבול אני מציע לסייג.

זאב בנימין בגין: יהיה יותר נקי, לדעתי, יותר נכון, למה לנו לחשוב להיות מכוסים לגמרי, כמו שלפעמים המנגנון רוצה, בפני איזה מקרה קיצוני.

זאב בנימין בגין: אז אתה יכול לדון אותו למחבוש של יומיים.

<חיים אמיגה: הסעיף עצמו לא מחדש עונש ריתוק.

<חיים אמיגה: עונש ריתוק כבר קיים היום בחוק.

<חיים אמיגה: כל מה שהסעיף עושה, הוא דן במקרים שניתן עונש ריתוק על תנאי ותוך כדי הגיע עונש ריתוק אחר.

<חיים אמיגה: מה קורה עם עונשי ריתוק חופפים או אחד על השני?

זאב בנימין בגין: באותה הזדמנות שדנים אני מבקש להביע את דעתי.

זאב בנימין בגין: אם מישהו ייזום תיקון או שיבוא פעם תיקון יותר רציני, אני מציע לחשוב על זה ברצינות, כי אני רואה בזה משהו שהוא מאוד מרחיק לכת, ובסוף, אם אתם רוצים את הסעיף בכל זאת, אם אתם אומרים שיכול להיות שיהיה גם שוטר בעל משפחה, ובאים הילדים מעבר לחלון ומביאים לו אוכל וכלי גילוח.

זאב בנימין בגין: נראה לי ממש מרחיק לכת, חברים.

דוד אמסלם: אני רוצה להתקדם.

זאב בנימין בגין: אני מבין אותך, אבל - - - קראתי, הרי, קצת עשיתי שיעורי הבית, ותמהתי.

זאב בנימין בגין: לא הצלחתי ליישב את הסתירה הזו בצמצום של מחשבותיי.

זאב בנימין בגין: קחו את זה בחשבון, ואנא, אדוני היושב ראש.

זאב בנימין בגין: משטרה איננה צבא.

זאב בנימין בגין: המשטרה היא ארגון מעין צבאי.

זאב בנימין בגין: יש מדים ומצדיעים, אבל הוא מעין צבאי, פארא-מיליטארי.

זאב בנימין בגין: היא לא צבאי.

זאב בנימין בגין: אנחנו צריכים להקפיד גם על ההבדלים האלה.

דוד אמסלם: אני רק אעיר את ההערה שלי להערה שלך.

דוד אמסלם: משטרה היא לא צבא, אנחנו יודעים, בגלל זה אנחנו קוראים לה משטרה, אבל כללי המשחק בתוך המשטרה זה סוג של משמעת שיש לך אותה גם בצבא.

דוד אמסלם: זו לא הפקרות.

דוד אמסלם: לכן יש לך שם מערכת כללים וקודים שמוכרת מראש לאנשים שבאים להתגייס לארגון הזה.

דוד אמסלם: יש מאסר.

דוד אמסלם: אלה הכללים במשטרה מאז ומתמיד ואני חושב שזה צריך להיות ככה.

דוד אמסלם: אתה מחליט אם אתה רוצה להתגייס לארגון הזה, כן או לא.

דוד אמסלם: גם לצבא.

דוד אמסלם: אני טוען שגם אנשי קבע בצבא – רס"ר בגיל 40, שהוא רס"ר בסיס, אותה שאלה עולה.

דוד אמסלם: האם הילדים צריכים לבוא ולהגיד לו: אבא, הבאנו לך פלאפל?

דוד אמסלם: הרי הוא עושה תפקיד כמעט אזרחי.

דוד אמסלם: לכן אני לא נכנס לזה כרגע, ובוא נתקדם.

זאב בנימין בגין: אדוני, התשובה איננה מושלמת מפני שאדם שמתגייס מכיר את הכללים, מניח שזה לא יקרה לו.

זאב בנימין בגין: הוא מסתכל, כמו שאני חותם בבנק כשאני לוקח משכנתא על האותיות הקטנות.

זאב בנימין בגין: אני בודק כל דבר?

זאב בנימין בגין: הוא מניח שזה לא יקרה לו.

<קריאות: - - -

דוד אמסלם: הבנו, בואו נתקדם.

זאב בנימין בגין: אני אשתדל לצמצם בהערות.

<עידו בן יצחק: " (ח) הוטלה על נאשם הורדת דרגה בפועל בשל עבירת משמעת נוספת, והופעל נגדו עונש הורדת דרגה על תנאי, יישא, על אף האמור בסעיף 66 את שתי תקופות הורדת הדרגה בזו אחר זו, אלא אם כן בית הדין או הדן יחיד שהרשיעו בעבירת המשמעת הנוספת הורה, מטעמים שיירשמו, כי שתי התקופות, כולן או חלקן, יהיו חופפות;"

דוד אמסלם: מה המצב היום?

<חיים אמיגה: הסעיף הזה בעצם מסדיר אפשרות של להורות בגזר הדין שהעונש, כולו או חלקו, יהיה על תנאי.

<חיים אמיגה: עד היום זה היה קבוע רק למחבוש.

<חיים אמיגה: לא היתה אפשרות להורות שחלק מהעונש שקשור להורדה בדרגה, או חלק מהעונש שקשור לקנס, לצורך העניין, יהיה על תנאי.

<חיים אמיגה: לכן דווקא הסעיף הזה מטיב, בהמשך לדברים של חבר הכנסת בגין.

דוד אמסלם: לא מחפש להטיב או לא.

דוד אמסלם: בקונספציה, אתה יודע.

דוד אמסלם: בתפיסת העולם.

<עידו בן יצחק: אני קורא נוסח שקצת שונה ממה שכתוב כאן: "(ט) הוטל על הנאשם קנס בפועל בשל עבירת משמעת נוספת והופעל נגדו עונש של קנס על תנאי, יישא את שני עונשי הקנס במצטבר, ואולם, גובה הקנס המצטבר לא יעלה על כפל גובה הקנס המרבי שרשאי בית הדין או הדן היחיד להטיל".

<חיים אמיגה: זאת אומרת, אם הופעל לגביו עונש קנס על תנאי ותוך כדי הוא קיבל קנס אחר, אז איך אני מחייב אותו בשני קנסות?

<חיים אמיגה: אז הרעיון היה שבכל מקרה הכפל קנס הזה לא יהיה גבוה מכפל הקנס המצטבר, איך אמרנו?

<חיים אמיגה: שלא יהיה גבוה מהקנס המרבי?

<עידו בן יצחק: כן.

<עידו בן יצחק: האמת היא שאני תוהה עכשיו אם אפשר - - -

דוד אמסלם: מה זה המירבי, אתה מתכוון מכפל הקנס המירבי?

דוד אמסלם: הכוונה פה שאם יש לו 100 שקל ואחר כך נתנו לו 200 שקל, אז מה?

דוד אמסלם: לא הצלחתי להבין.

<חיים אמיגה: כפל גובה הקנס הנמוך – זה יותר הגיוני.

דוד אמסלם: כפל מגובה הקנס הנמוך?

דוד אמסלם: זאת אומרת, אתה אומר לו שזה לא יכול להיות שהקנס השני יהיה יותר גבוה מהקנס הראשון.

<חיים אמיגה: אם הוא קיבל קנס של 50 וקנס של 100.

<חיים אמיגה: עכשיו, לצורך העניין הוא צריך לשלם את המצטבר, ואז אני אומר שבכל מקרה זה לא יעלה על 50 כפול - - -

דוד אמסלם: למה?

דוד אמסלם: מה המוטיבציה פה?

דוד אמסלם: לא הבנתי אפילו את הרעיון.

דוד אמסלם: הרי בסופו של דבר, בן אדם שבא לדון אותך, או אותי – יש לו את התיק לפניו, הוא רואה מה קורה.

<חיים אמיגה: הרעיון הוא לא להשית קנס שחורג מפרופורציה.

<חיים אמיגה: הרי גובה הקנס שאפשר להשית על הנאשם הוא מוגבל, לפי חוק המשטרה.

דוד אמסלם: מה ההגבלה שלו?

<רחל אדלסבר: זה 21 ימי שכר.

<רחל אדלסבר: פחות משכר של חודש.

דוד אמסלם: 21 ימי שכר זה הקנס המירבי?

דוד אמסלם: לעבירה אחת?

<רחל אדלסבר: כן.

דוד אמסלם: אז מה ההצעה שלכם, שלמספר עבירות – לכמה זה יגיע?

<רחל אדלסבר: שאם יש 2, שאי אפשר יהיה להטיל יותר מפי 2.

<עידו בן יצחק: האמת היא שכאשר אני קורא את זה – אני חושב שזה מובן מאליו, לא בטוח שצריך את הסעיף הזה.

דוד אמסלם: אם הקנס המירבי הוא 21 ימים אז איך יכול להיות יותר?

<עידו בן יצחק: אז המקסימום הוא 21 ועוד 21, נכון?

<עידו בן יצחק: אז זה ממילא.

דוד אמסלם: אין אופציה אחרת, אני לא רואה אופציה אחרת.

דוד אמסלם: נניח שמישהו קיבל 21 ימי קנס – הכי גבוה, ואחרי זה הוא בא לעוד משפט ואומרים לו: עכשיו אתה תקבל את ה-21, הכי גבוה, ונפעיל לך את התנאי.

דוד אמסלם: אז בסך הכל - - -

<חיים אמיגה: אז לא צריך את ההגבלה.

<עידו בן יצחק: אוקיי, נוריד את זה.

<עידו בן יצחק: אני ממשיך בקריאה: "(13) בסעיף 65 (א), אחרי "מחבוש" יבוא "הורדה בדרגה או ריתוק...."" צריך להיות גם" "קנס", ובכל מקום, במקום "המחבוש" יבוא "העונש" – זה שוב, השלמות לעניין אפשרות להטלה של עונשים על תנאי.

<חיים אמיגה: סעיף 65 מדבר על הארכת תקופת התנאי, על מתן אפשרות לבית הדין להאריך את תקופת התנאי.

<חיים אמיגה: אנחנו מוסיפים גם עבירות של קנס, עונשים של קנס.

<עידו בן יצחק: "(14) בסעיף 66 – (א) בכותרת השוליים, במקום "נשיאת מספר עונשי מחבוש" יבוא "נשיאת כמה עונשים"; (ב) האמור בו יסומן "(א)"; (ג) אחרי סעיף קטן (א) יבוא: "(ב) הוראות סעיף קטן (א) יחולו לעניין נאשם שנידון בדין משמעתי לעונשי ריתוק או הורדה בדרגה, בשינויים המחויבים"

<חיים אמיגה: 66 מדבר על נשיאת מספר עונשי מחבוש.

<חיים אמיגה: זאת אומרת שנאשם שנידון בדין משמעתי לעונש מחבוש ולפני שהספיק לשאת את העונש או תוך כדי העונש כבר נגזר עליו בדין משמעתי אחר עונש מחבוש נוסף, אז איך אנחנו מתמודדים עם שני העונשים שיש בפנינו?

דוד אמסלם: עוד פעם.

<חיים אמיגה: נאשם שנידון בדין משמעתי לעונש מחבוש, ולפני שנשא את כל עונשו נידון בדין משמעתי לעונש מחבוש נוסף, אחר, אז איך אני בעצם מחבר את שני העונשים ביחד.

<חיים אמיגה: זה העיקרון של 66.

<חיים אמיגה: מה שאנחנו מציעים, לקבוע את אותו הדבר גם ביחס לריתוק וביחס להורדה בדרגה.

דוד אמסלם: לא הצלחתי להבין.

דוד אמסלם: בן אדם, נניח, עכשיו – חייל, או שוטר מג"ב בסדיר קיבל 14 יום בפנים, ואחרי שבוע עשו לו עוד משפט, עוד 14.

<חיים אמיגה: אז במקרה כזה הסעיף היום אומר שהוא יישא את עונש מחבוש אחד, של התקופה הארוכה ביותר – במקרה זה, זה 14 - - -

דוד אמסלם: נגיד 21 ו-14.

<חיים אמיגה: אז הוא נושא את התקופה של 21 – ואולם, רשאי בית הדין או דן יחיד המטיל את העונש המאוחר לו להורות כי הנידון יישא את שני עונשי המחבוש, כולם או חלקם בזה אחר זה ובלבד שתקופת המחבוש הרצופה לא תעלה על 70 יום.

<חיים אמיגה: זאת אומרת שיש שתי אפשרויות – נקודת המוצא היא 21, או שמחברים לו את שתי התקופות, ובלבד - - -

דוד אמסלם: ומה העונש המירבי שהוא יכול לתת?

<חיים אמיגה: 70.

דוד אמסלם: לא, אני מדבר על עבירה אחת.

<חיים אמיגה: 35 יום.

<רחל אדלסבר: 45 יום בבית דין למשמעת.

דוד אמסלם: זאת אומרת, על עבירה אחת אפשר לתת במקסימום 45 יום.

דוד אמסלם: על שתי עבירות במצטבר זה מקסימום 70 יום.

<רחל אדלסבר: לא, זה דן יחיד.

<חיים אמיגה: אבל מה קורה אם הוא קיבל 45 ימים ובמשפט השני הוא קיבל רק 14 יום?

<חיים אמיגה: אני יכול לחבר לו את הימים כי זה לא מגיע ל-70 יום.

דוד אמסלם: זה מה שאני מבין.

דוד אמסלם: אני מבין שהכוונה שלכם היא להגביל את החיבור עד 70 יום, כשהמאסר המקסימלי הוא עד 45 יום.

<עידו בן יצחק: בסיטואציה שבה בפעם אחת הוא קיבל 45 יום ובפעם השניה הוא קיבל 40 יום, תיאורטית, אם בית המשפט היה מחליט לאחד את התקופות זה היה 85 יום אבל הוא לא יכול.

<עידו בן יצחק: המקסימום הוא 70.

<חיים אמיגה: עכשיו אנחנו רוצים לקבוע את אותו הסדר לגבי ריתוק ולגבי הורדה בדרגה.

<חיים אמיגה: ההורדה בדרגה היא בלי ה-70 יום.

דוד אמסלם: מה זאת אומרת הורדה בדרגה?

<חיים אמיגה: זאת אומרת שאם, למשל, הורידו אותו בדרגה לתקופה של שנה, ותוך כדי זה שהוא נושא את העונש של הורדה בדרגה הוא נדון במשפט אחר להורדה נוספת, לצורך העניין.

<חיים אמיגה: אז במקרה כזה גם אפשר יהיה לחבר את ההורדות בדרגה - - -

דוד אמסלם: אני די משתומם מזה.

דוד אמסלם: לשופט הרי יש את התיק, הוא שואל אותו.

דוד אמסלם: העסק לפניו, זו לא הפתעה.

מיקי לוי: כאילו שלא תהיה חפיפה בהורדה של פעמיים.

<חיים אמיגה: אם במהלך השנה יש לו משפט חדש.

<חיים אמיגה: הוא מועמד בפני בית הדין בפעם נוספת, בתיק אחר, ועכשיו רוצים לתת לו עוד עונש של הורדה בדרגה.

<חיים אמיגה: אז במקרה כזה אותו הסדר יחול, גם מבחינת התקופות.

דוד אמסלם: כלומר, יוכלו להוריד אותו במקסימום 2 דרגות.

<חיים אמיגה: לא, מבחינת התקופות.

<חיים אמיגה: הורידו לתקופה של שנה ועכשיו לעוד תקופה של שנה.

דוד אמסלם: אז מקסימום שנתיים.

דוד אמסלם: לא יותר.

<חיים אמיגה: כאן זה לא קבוע ליותר, כי אפשר להוריד לו דרגה לצמיתות.

דוד אמסלם: אז לא הבנתי את ה "וורט" פה.

<חיים אמיגה: קודם כל נתנו לו שנה, ובתקופה השנייה נתנו לו חצי שנה.

<חיים אמיגה: אז נקודת המוצא שאתה נותן לו שנה.

דוד אמסלם: למה?

<חיים אמיגה: כי ככה זה כתוב: "יישא את עונש המחבוש האחד של התקופה הארוכה ביותר".

<חיים אמיגה: זאת אומרת, קודם כל אתה מתחיל עם התקופה הארוכה ביותר, זו נקודת המוצא.

<חיים אמיגה: "...ואולם רשאי בית הדין להורות כי הנידון יישא את שני העונשים".

דוד אמסלם: זאת אומרת, שלפני התיקון, מה שאתה אומר לי, שאם היה מצב שהורידו מישהו בדרגה לשנה ואחרי חצי שנה או חודשיים היה לו משפט אחר שגם שם נתנו לו עונש הורדת דרגה לשנה, לא יכלו לחבר.

דוד אמסלם: זאת אומרת, היה לו מקסימום את הכי גבוה, שם, שנה, וזהו.

<חיים אמיגה: ההסדר הזה, כאן, לא היה קיים.

דוד אמסלם: אני רוצה להבין מה היה אז – זאת אומרת שאם הוא קיבל שנה ואחר כך עוד חצי שנה, אז בעצם, בפועל, זה היה משהו חופף.

<חיים אמיגה: נכון, וכאן אני אומר שאותו הסדר של מחבוש, בין בחיבור ובין בניתוק - - -

דוד אמסלם: אז מה הרעיון, לא הבנתי, בענישה?

<חיים אמיגה: היום, לגבי הורדה בדרגה היה חסר, היתה לאקונה.

דוד אמסלם: זאת אומרת שבנושא הזה באמת לא היתה התייחסות ועכשיו אתם מסדרים את זה.

<חיים אמיגה: בדיוק.

מיקי לוי: מי שהורדתם אותו פעמיים בדרגה, תשלחו אותו הביתה.

דוד אמסלם: זה מה שאני רוצה לומר, אבל כנראה מדובר על סדיר'ניק.

<קריאה: לא, לא בהכרח.

דוד אמסלם: לא, לא הבנת.

דוד אמסלם: אני לקחתי את זה לקצה.

דוד אמסלם: רציתי לשאול.

דוד אמסלם: אם ככה, אני מניח שתשחררו אותו.

<רחל אדלסבר: זה מקרה תיאורטי.

<רחל אדלסבר: לא היו לנו כאלה מקרים.

מיקי לוי: בקבע זה בעייתי.

<דן שני: לפני שעוברים קדימה, לגבי הסעיף שמחקנו עלה בדעתי מקרה, אמנם תיאורטי ורחוק, אבל שלשמו הוקם סעיף ט' במקור וזה אם אנחנו מפעילים כמה עונשים.

<דן שני: יכולה להיות סיטואציה חריגה, שמפעילים שני קנסות, ואז זה לא אחד ועוד אחד אלא שלושה מקרים, ואז אנחנו רוצים שבכל מקרה, הקנס המצטבר שיוטל על כמה פסקי דין שהופעלו בבת אחת, לא יהיה יותר מכפליים.

<דן שני: לכן, בשביל המקרה הרחוק הזה כן צריך את סעיף קטן - - -כי לפעמים לא מפעילים, או שוכחים להפעיל.

דוד אמסלם: אני אגיד לך מה מפריע לי בגישה.

דוד אמסלם: בתפיסה שלי – חייל או לא משנה, מי שמעמידים אותו לדין במספר משפטים באופן רציף, הרי התיקים שלו באים לאותו בית משפט.

דוד אמסלם: אתה לא מביא את הרקע של הבחור?

<ריאה: בטיעונים לעונש – כן.

דוד אמסלם: השופט לא יודע?

<חיים אמיגה: יכולה להיות קונסטלציה שלא מפעילים את זה, ובבת אחת מפעילים שניים.

דוד אמסלם: אני רוצה להבין את הרעיון.

דוד אמסלם: אתה בא לשופט ואומר לו – זה הרקע של החייל.

דוד אמסלם: לפני שנה וחצי נתנו לו ככה וככה, כדי שהוא גם יבין מה היכולות.

דוד אמסלם: הוא יכול להעמיס מה שהוא רוצה, אבל בסוף יש מקורות, הוא מבין את העניין.

<דן שני: גם לא בגלל הטעות.

<דן שני: יכולה להיות אפשרות שבגלל - - - הוא מפעיל עכשיו שניים מקודם, ולא רק את האחרון, גם את הלפני אחרון שקודם - - - ועכשיו הוא מופעל.

<דן שני: שהנסיבות בתיק שלפני זה לא הצדיקו להפעיל את זה.

<דן שני: זה לטובתו, שלא יהיה קנס יותר גדול מכפליים בחבילה אחת, מצטברת.

דוד אמסלם: כן, לי זה ברור.

דוד אמסלם: בסך הכל אנחנו מדברים כאן על כך שלא יהיה קנס יותר מכפל, אבל אני משתומם איך שופט גם אמור לדון אדם וגם בסוף לא לתת לו עונש.

<דן שני: אבל השאלה למה כתבו את זה, אז מצאתי מקרה שיש טעם בסעיף.

דוד אמסלם: אני לא בטוח שזה שכתב את זה חשב על המקרה הזה, אבל בואו נמשיך.

<עידו בן יצחק: (15) בסעיף 70 – (א) בסעיף קטן (א), האמור בו החל מהמילים "בית דין או דן יחיד לא יחייב נאשם בתשלום פיצויים לפי סעיף זה" יסומן "(א2)"; (ב) אחרי סעיף קטן (א) יבוא: "(א1) בלי לגרוע מהוראות סעיף קטן (א), בית הדין שהרשיע סוהר בעבירת משמעת לפי פרט 8א, 19(א) או 29 לתוספת השנייה, רשאי לחייבו, נוסף על כל עונש, בתשלום פיצויים בגין עוגמת נפש בלא הוכחת נזק.

<עידו בן יצחק: "; (16) בסעיף 75 בכל מקום, במקום "בפסק דין או בפסק סופי" יבוא "בפסק דין חלוט או בפסק חלוט";" – זה בהתאם לתיקון הראשון.

<עידו בן יצחק: "(17) (19) אחרי סעיף 75 יבוא: "ביטול פסק או פסק חלוט וקביעת דיון חוזר 75(א) ראש ענף משמעת במינהל משאבי אנוש בשירות בתי הסוהר, רשאי לבטל באופן מלא או חלקי פסק או פסק חלוט וכן להורות על דיון חוזר בפסק או בפסק חלוט בפני דן יחיד שקבעו לכך, גם אם חדל הנאשם להיות סוהר, באחת מהנסיבות האלה: (1) חוסר סמכות של הדן יחיד או של הדן בערר לדון בכתב התלונה; (2) נפל פגם או פסול מהותי בניהול ההליך; (3) ניהול ההליך עמד בסתירה מהותית לעקרונות של צדק והגינות משפטית; (4) התעורר חשש של ממש כי בהרשעה נגרם לנאשם עיוות דין.

<עידו בן יצחק: (ב) בדיון חוזר יהיו לדן יחיד כל הסמכויות הנתונות לו או לדן בערר לפי פרק זה, פרט לסמכות להחמיר בעונש.

<עידו בן יצחק: (ג) ריצה הנאשם עונש לפי פסק או פסק חלוט שבוטל והורשע בדיון חוזר, יובא בחשבון העונש שהנאשם ריצה, בהתאם לכללים האלה: (1) עונשים של מחבוש וריתוק, לרבות עונשי מחבוש או ריתוק על תנאי שהופעלו, ייחשבו יום כנגד יום; (2) סכום כסף שנגבה מהנאשם כקנס או כפיצויים יוחזר לו, ואולם אם הוטל עליו אחד מאלה בדיון החוזר, יובא בחשבון הסכום שכבר נגבה.

<עידו בן יצחק: (ד) ראש מינהל משאבי אנוש בשירות בתי הסוהר רשאי להורות על פיצוי נאשם שנשא את עונשו או חלק ממנו ושהרשעתו בוטלה כתוצאה מן הדיון החוזר, או לתת כל סעד אחר.

<עידו בן יצחק: (ה) בפסק חלוט לפי סעיף 40 יהיו הסמכויות שבסעיפים קטנים (א) ו-(ד) נתונות למפקח הכללי.

<עידו בן יצחק: ו) אין בסעיף זה כדי לגרוע מסמכות נשיא בית הדין לערעורים האמורה בסעיף 110נז או מסמכות הנציב האמורה בסעיף 75".

<חיים אמיגה: כל ההסדר הזה הוא בעצם מתוך חוק השיפוט הצבאי שנועד במקרים של פסק של דן יחיד.

<חיים אמיגה: זה לא בית הדין למשמעת, זה דן יחיד שהוא לא משפטן, הרבה פעמים.

<חיים אמיגה: הוא נותן אפשרות, בעצם, לקבוע משפט חוזר על אותו פסק, בגלל פגמים שנפלו בו.

<עידו בן יצחק: "(18) בסעיף 76 (א), במקום "בעניין משמעתי שנפסק בו סופית" יבוא "בפסק דין חלוט".

<עידו בן יצחק: – זו התאמה של סעיף של משפט חוזר, תיקון שנעשה פה עכשיו.

<עידו בן יצחק: (19) בסעיף 79, במקום "פרט 5" יבוא "פרטים 5 או 6";

<חיים אמיגה: 79 זה אי זכאות לשכר בעד ימי היעדרות, זאת אומרת ששוטר שהורשע בעבירת משמעת לפי פרט 5- הכוונה היא אי זכאות בעד ימי היעדרות, או שנעדר מהשירות באחת מהנסיבות, הוא לא יהיה זכאי לשכר בעד אותם ימי היעדרות.

<חיים אמיגה: זה מפנה לפרט 5, כשפרט 5 מדבר על היעדרות מתפקיד בלא הצדק סביר.

<חיים אמיגה: אנחנו מבקשים להוסיף פה גם את 6 – היעדרות מהשירות בכוונה שלא לשוב אליו, היעדרות בתקופה של 21 ימים רצופים בלא רשות, כלומר, להוסיף עוד היעדרות בלתי מוצדקת מכוח עבירה אחרת.

<עידו בן יצחק: "(20) בתוספת הראשונה -..." – זו התוספת שמכילה את עבירות המשמעת, עכשיו אנחנו עושים מספר תיקונים בעבירות עצמן: "(א) בפרט 11 , אחרי "מתן הצהרה כוזבת" יבוא "דיווחים כוזבים", אחרי "העלמת ידיעות" יבוא "או אי מסירת דיווחים", במקום "למוסרן" יבוא "למוסרם" ובמקום "או בעניין אחר" יבוא "או בעניין אחר" יבוא "או בכל עניין אחר";

<חיים אמיגה: היה צריך להוסיף עבירה של מסירת דיווחים כוזבים.

<עידו בן יצחק: "(ב) אחרי פרט 11 יבוא: " 11 א.

<עידו בן יצחק: ביצוע פעולה המעמידה את השוטר, במצב של ניגוד עניינים בהתאם לכללים שנקבעו לכך בפקודות משטרת ישראל כהגדרתן בפקודת המשטרה (נוסח חדש), התשל"א 1971"; (ג) בפרט 12 , אחרי "השמדתו" יבוא "או ניסיון להשמדתו"; (ד) בפרט 13 , במקום "או הפעלה" יבוא "הפעלה או ניסיון הפעלה"; (ה) בפרט 14 , במקום "או מסירה" יבוא "מסירה או ניסיון גילוי או מסירה";" לגבי שלושת התיקונים האלה, מדובר בהוספת עבירה של ניסיון, נוסף לעבירה של עצם ביצוע פעולה.

<עידו בן יצחק: הראשון זה הפעלה של כלי ירייה שלא בסמכות, השני זה גילוי או מסירה בלא קבלת רשות כדין של דבר הנוגע למשטרה, והשלישי – השמדה של ציוד משטרתי.

<עידו בן יצחק: אני ממשיך בקריאה: "(ו) בפרט 15 , אחרי "נציב תלונות הציבור" יבוא "נציב הקבילות";" זה מבהיר שפניה לנציב קבילות שוטרים גם בלא קבלת רשות זה לא עבירה.

<עידו בן יצחק: "(ז) בפרט 22 , אחרי "או הכשלתם בדרך אחרת" יבוא "או ניסיון להכשלתם כאמור"; (ח) בפרט 23, אחרי "או הכשלתה בדרך אחרת" יבוא "או ניסיון להכשלתה כאמור"; (ט) בפרט 24, אחרי "או הכשלתה בדרך אחרת" יבוא "או ניסיון להכשלתה כאמור"; (י) בפרט 25, אחרי "הבאת שוטר" יבוא "או ניסיון להבאת שוטר"; (יא) בפרט 26, אחרי "לשם עשיית העבירה" יבוא "או ניסיון לעשיית מעשה כאמור"; גם כאן מדובר בהוספה של עבירות ניסיון.

<עידו בן יצחק: מדובר בעבירות של הימנעות ממתן סיוע לנציב קבילות, הממונה על תלונות הציבור, מח"ש וכדומה.

<עידו בן יצחק: הימנעות ממתן סיוע לקצין בודק, ניסיון להביא שוטר לידי עבירת משמעת וניסיון לעשות מעשה כדי לבצע עבירת משמעת.

<עידו בן יצחק: אני ממשיך בקריאה: " (יב) בפרט 27, אחרי "בעת מילוי תפקיד" יבוא "או בקשר אליו" – פה אנחנו מדברים על עבירה של הטרדה מינית או התנכלות.

<עידו בן יצחק: בעצם, היום העבירה היא בעת מילוי תפקיד, או כשהשוטר לבוש מדים או כשהן מכוונות כלפי שוטר אחר.

<עידו בן יצחק: מוסיפים גם – בקשר למילוי תפקיד.

<חיים אמיגה: - - - אחר, כלפי מועסק במשטרה.

<עידו בן יצחק: כן, מאחר ובמשטרה מועסקים גם אנשים שאינם שוטרים יש מקום להוסיף: "כלפי משרת שאינם שוטרים, אז יש אפשרות אולי להוסיף גם "כלפי עובד אחר".

<חיים אמיגה: הכוונה גם לעובדי קבלן וגם למועסקים במשטרה באופן ישיר, וגם למשרתים במשטרה – מתנדבים.

<עידו בן יצחק: "(יג) אחרי פרט 28 יבוא: (29) (א) נהיגה ברכב משטרה, או נהיגה ברכב אחר כשהשוטר לבוש מדים, באחד מאלה: (1) ברשלנות או בקלות ראש; (2) בלי רישיון נהיגה תקף למעט נהיגת רכב בידי מי שהיה בעל רישיון נהיגה ולא חידשו; (3) בזמן פסילה ובניגוד לתנאי רישיון הנהיגה; (4) כשהוא שיכור, לעניין זה – "שיכור", כהגדרתו בסעיף 64(ב) לפקודת התעבורה;" ועכשיו אנחנו חוזרים לנוסח שהיה בכחול: "(ב) עבירה על הוראה אחרת לפי פקודת התעבורה או על עבירה אחרת הכרוכה בנהיגה ברכב, ובלבד שבוצעה בעת נהיגה ברכב משטרה או כשהשוטר לבוש מדים.

<עידו בן יצחק: " עד כאן דיברנו על המשטרה.

<עידו בן יצחק: עכשיו אנחנו עושים פחות או יותר אותו הדבר לגבי שירות בתי הסוהר.

<עידו בן יצחק: אני אקרא ואיפה שיש הבדלים אני אציין.

<עידו בן יצחק: "תיקון פקודת בתי הסוהר 2.

<עידו בן יצחק: בפקודת בתי הסוהר [נוסח חדש], התשל"ב–1971‏ – (1) בסעיף 101, בהגדרה "תובע", המילים "בבית דין למשמעת" – יימחקו; (2) בסעיף 110יז, אחרי "בבית הדין לערעורים" יבוא "או בבית המשפט המחוזי"; (3) בסעיף 110כה(ב), במקום "סוהר שדרגתו מישר ומעלה" יבוא "קצין"; (4) בסעיף 110לג, במקום "פסק סופי" יבוא "פסק חלוט כמשמעותו בסעיף 110לג1"; (5) אחרי סעיף 110לג יבוא: "פסק חלוט 110לג1.

<עידו בן יצחק: פסק חלוט הוא אחד מאלה: (1) פסק שלא ניתן להגיש עליו ערר כאמור בסעיף 110לג; (2) פסק שהסתיימה התקופה להגשת ערר עליו ולא הוגש ערר; (3) פסק שניתן בערר."; (6) בסעיף 110לז – (א) בסעיף קטן (ב), במקום "לפי פרטים 8א או 19 לתוספת השנייה" יבוא "לפי פרטים 8א, 19(א) או 29 לתוספת השנייה"; (ב) אחרי סעיף קטן (ב) יבוא: "(ג) ראה נשיא בית הדין למשמעת כי מתקיים אחד מאלה, הרכב מותב בית הדין יהיה בהתאם להוראות סעיף קטן (ב): (1) לא ניתן למנות שני סוהרים בכירים שהם משפטנים כאמור בסעיף קטן (א); (2) יש מקום למנות נציג ציבור בעבירות משמעת נוספות שנעברו כלפי אדם שאינו סוהר, שאינן מנויות בסעיף קטן (ב)."; פסקה (1) שהקראתי עכשיו היא פסקה שלא היתה במשטרה.

<עידו בן יצחק: היא מאפשרת לנשיא בית הדין למשמעת למנות - - - אנחנו שוב חוזרים לנושא של מותב שיש בו נציג אזרחי – למנות מותב כזה גם במקרה שלא ניתן למנות שני סוהרים בכירים שהם משפטנים, וזה מהטעם ש - - -

<חיים אמיגה: אני חושב שאפשר למחוק את הסעיף הזה ובמקום זה לקחת את ההסדר שקבענו עכשיו במשטרה.

<עידו בן יצחק: נכון.

<עידו בן יצחק: אלא אם כן אתם רוצים להשאיר אותו במפורש.

<קריאה: בדימוס?

<קריאה: אפשר.

<חיים אמיגה: שהסעיף יהיה זהה לחלוטין לזה שנקבע לגבי המשטרה.

<חיים אמיגה: וגם, דרך אגב, לגבי הפתיח של מינוי נשיא בית הדין למשפט – אותו הסדר שקבענו לגבי המשטרה.

<עידו בן יצחק: אני ממשיך בקריאה: " (7) בסעיף 110לח, אחרי "על אף הוראות סעיף 110לז(א)" יבוא "ובלי לגרוע מהוראות סעיפים 110לז(ב) ו-(ג)(2)"; (8) בסעיף 110מח, במקום "שהוא סוהר" יבוא "שהוא עורך דין וסוהר"; גם כאן צריך להתאים לגבי התיקון שעשינו לגבי המשטרה.

<עידו בן יצחק: אני ממשיך בקריאה: " (9) בסעיף 110מט – (א) בסעיף קטן (א), במקום "משפטנים" יבוא "עורכי דין"; (ב) במקום סעיף קטן (ב) יבוא: "(ב) על אף הוראות סעיף קטן (א), לא ניתן למנות שני סוהרים בכירים שהם עורכי דין או שמותב בית הדין לערעורים דן בעבירת משמעת של סוהר לפי פרטים 8א, 19(א) או 29 לתוספת השנייה, שנעברה כלפי אדם שאינו סוהר, או בעבירת משמעת אחרת של סוהר שנעברה כלפי מי שאינו סוהר, שנדונה לפי סעיף 110לז(ג)(2), יורכב מותב בית הדין לערעורים משלושה שופטים שימנה נשיא בית הדין לערעורים כדלהלן: (1) שני סוהרים בכירים, מתוך רשימת השופטים כאמור בסעיף קטן (א), מהם אחד לפחות עורך דין; (2) נציג ציבור, מתוך רשימת נציגי ציבור הכשירים להתמנות שופטי בית משפט מחוזי, שקבע השר בהסכמת שר המשפטים.

<עידו בן יצחק: ";

<חיים אמיגה: גם כאן, אותו הסדר שנקבע למשטרה לגבי בית דין לערעורים, הנשיא והמותב – זה יהיה גם לגבי שב"ס.

דוד אמסלם: למה אתם עושים את האבחנה בין שב"ס לבין המשטרה?

<חיים אמיגה: כי כל אחד יש לו את מערכת החוקים שלו – חוק המשטרה - - -

דוד אמסלם: את זה הבנתי.

דוד אמסלם: אני שואל, ברמה העקרונית - - -

<חיים אמיגה: כי יש ניואנסים.

<חיים אמיגה: למשל, עכשיו יש עבירה שיש בשב"ס שלא רלבנטית למשטרה.

<עידו בן יצחק: הרוב די דומה, אך יש ניואנסים.

<רועי שליין: ממשיך בקריאה: "(10) סעיף 110נו – בטל; (11) אחרי סעיף 110נו יבוא: "ערעור לבית המשפט המחוזי 110נו1.

<רועי שליין: (א) פסק דין של בית דין לערעורים, ניתן לערעור לפני שופט של בית המשפט המחוזי שבאזור שיפוטו מצוי מקום מושבו של בית הדין לערעורים (בסימן זה – בית המשפט המחוזי) כדן יחיד, אם התקבלה רשות לכך בפסק הדין, או מאת נשיא בית המשפט המחוזי או מאת משנהו.

<רועי שליין: (ב) לא תינתן רשות לערער אלא בשאלה משפטית שיש בה חשיבות, קשיות או חידוש.

<רועי שליין: (ג) התקופה להגשת בקשת רשות לערער היא שלושים ימים מיום מתן פסק הדין בערעור, והתקופה להגשת הערעור היא שלושים ימים מיום מתן הרשות לערער.

<רועי שליין: (ד) על הליך לפי סעיף זה יחולו סדרי הדין החלים על ערעורים פליליים בבית המשפט המחוזי וזאת למעט סעיף 12 לחוק סדר הדין הפלילי [נוסח משולב], התשמ"ב–1982, ובשינויים המחויבים.

<רועי שליין: (ה) מי שנתן רשות לערער רשאי אגב כך להורות על דחיית ביצוע גזר הדין; הוגשה בקשה למתן רשות לערער והרשות טרם ניתנה, רשאי נשיא בית המשפט המחוזי להורות כאמור.

<רועי שליין: (ו) על אף האמור בכל דין, תובע כאמור בסעיף 110יז, המופיע לפני בית המשפט המחוזי בערעור לפי סעיף זה, ילבש מדי סוהר וגלימה שחורה.

<רועי שליין: פסק דין חלוט 110נו2.

<רועי שליין: (א) פסק דין חלוט הוא פסק דין שעברה עליו התקופה להגשת ערעור ולא הוגש ערעור, ואם הוגש הערעור – פסק הדין שניתן בערעור.

<רועי שליין: (ב) על אף האמור בסעיף קטן (א), פסק דין של בית הדין לערעורים לא יהיה חלוט אלא באחת מאלה: (1) בתום התקופה להגשת בקשת רשות לערער – אם לא הוגשה בקשה כזו; (2) הוגשה בקשת רשות לערער ונדחתה – ביום שבו נדחתה; (3) ניתנה רשות לערער – בתום התקופה להגשת ערעור אם הערעור לא הוגש.

<רועי שליין: (ג) כל עוד פסק הדין של בית הדין לערעורים אינו חלוט, רשאי נשיא בית הדין לערעורים להורות על דחיית ביצוע גזר הדין."; (12) בסעיף 110נז(א), במקום "בעניין משמעתי שנפסק בו סופית" יבוא "בפסק דין חלוט או בפסק חלוט"; (13) בסעיף 110נט – (א) בכותרת השוליים, במקום "מחבוש" יבוא "עונש"; (ב) בסעיף קטן (א), אחרי "מחבוש" יבוא "קנס, הורדה בדרגה או ריתוק" ואחרי "יהיה על תנאי" יבוא "(בסימן זה – עונש על תנאי)"; (ג) בסעיף קטן (ב), במקום "למחבוש על תנאי" יבוא "לעונש על תנאי"; (ד) בסעיף קטן (ה) המילה "מחבוש" תימחק, ובמקום "המחבוש" יבוא "העונש"; (ה) אחרי סעיף קטן (ו) יבוא: "(ז) הוטל על נאשם ריתוק בפועל בשל עבירת משמעת נוספת, והופעל נגדו עונש הריתוק על תנאי, יישא, על אף האמור בסעיף 110סא, את שתי תקופות הריתוק בזו אחר זו, אלא אם כן בית הדין או הדן יחיד שהרשיעו בעבירת המשמעת הנוספת הורה, מטעמים שיירשמו, כי שתי התקופות, כולן או חלקן, יהיו חופפות; ואולם תקופת הריתוק הרצופה שעל הנידון לשאת לא תעלה על 70 ימים.

<רועי שליין: "

זאב בנימין בגין: זה דומה למה שהיה במשטרה?

זאב בנימין בגין: 70 יום?

<חיים אמיגה: כן.

<חיים אמיגה: כן.

<רועי שליין: אני ממשיך בקריאה: '(ח) הוטלה על נאשם הורדת דרגה בפועל בשל עבירת משמעת נוספת, והופעל נגדו עונש הורדת דרגה על תנאי, יישא, על אף האמור בסעיף 110סא, את שתי תקופות הורדת הדרגה בזו אחר זו, אלא אם כן בית הדין שהרשיעו בעבירת המשמעת הנוספת הורה, מטעמים שיירשמו, כי שתי התקופות, כולן או חלקן, יהיו חופפות; (ט) הוטל על נאשם קנס בפועל בשל עבירת משמעת נוספת, והופעל נגדו עונש קנס על תנאי, על אף האמור בסעיפים 110ל ו-110מד לא יעלה גובה הקנס המצטבר על כפל גובה הקנס המרבי שרשאי בית הדין או הדן היחיד להטיל לפי אותם סעיפים.

<רועי שליין: ";

<עידו בן יצחק: אנחנו כאן נתאים לנוסח שהוצע לגבי המשטרה.

<רועי שליין: ממשיך בקריאה: " (14) בסעיף 110ס(א), אחרי "מחבוש" יבוא "הורדה בדרגה או ריתוק" ובכל מקום, במקום "המחבוש" יבוא "העונש";"

<חיים אמיגה: כמו שאמרנו – ריתוק או קנס.

<רועי שליין: ממשיך בקריאה: "(15) בסעיף 110סא – (א) בכותרת השוליים, במקום "נשיאת מספר עונשי מחבוש" יבוא "נשיאת כמה עונשים"; (ב) האמור בו יסומן "(א)"; (ג) אחרי סעיף קטן (א) יבוא: "(ב) הוראות סעיף קטן (א) יחולו לעניין נאשם שנידון בדין משמעתי לעונשי ריתוק או הורדה בדרגה, בשינויים המחויבים;".

<עידו בן יצחק: גם בסעיף הזה עשינו שינויים בסעיף המשטרתי, נעשה את אותם שינויים פה.

<רועי שליין: אני ממשיך בקריאה: "(16) בסעיף 110סה – (א) בסעיף קטן (א), האמור בו החל מהמילים "בית דין או דן יחיד לא יחייב נאשם בתשלום פיצויים לפי סעיף זה" יסומן "(א2)"; (ב) אחרי סעיף קטן (א) יבוא: "(א1) בלי לגרוע מהוראות סעיף קטן (א), בית הדין שהרשיע סוהר בעבירת משמעת לפי פרט 8א, 19(א) או 29 לתוספת השנייה, רשאי לחייבו, נוסף על כל עונש, בתשלום פיצויים בגין עוגמת נפש בלא הוכחת נזק.

<רועי שליין: "; (17) בסעיף 110סח(א), במקום "פרט 5" יבוא "פרטים 5 או 6";

זאב בנימין בגין: זה כלפי סוהר אחר?

זאב בנימין בגין: למי הוא משלם פיצויים, בעבירה של סוהר נגד סוהר?

<בנימין פולצ'ק: כלפי אזרח, יכול להיות שהוכה, או הטרדה.

זאב בנימין בגין: בדרך כלל זה יהיה אסיר.

<קריאה: או מבקר, למשל.

<רועי שליין: ממשיך בקריאה: " (18) בסעיף 110עב, בכל מקום, במקום "בפסק דין או בפסק סופי" יבוא "בפסק דין חלוט"; (19) אחרי סעיף 110עב יבוא: "ביטול פסק או פסק חלוט וקביעת דיון חוזר 110עב1.

<רועי שליין: (א) היועץ המשפטי של שירות בתי הסוהר או ראש ענף משמעת במינהל משאבי אנוש בשירות בתי הסוהר, רשאים לבטל באופן מלא או חלקי פסק או פסק חלוט וכן להורות על דיון חוזר בפסק או בפסק חלוט בפני דן יחיד שקבעו לכך, גם אם חדל הנאשם להיות סוהר, באחת מהנסיבות האלה: (1) חוסר סמכות של הדן היחיד או של הדן בערר לדון בכתב התלונה; (2) נפל פגם או פסול מהותי בניהול ההליך; (3) ניהול ההליך עמד בסתירה מהותית לעקרונות של צדק והגינות משפטית; (4) התעורר חשש של ממש כי בהרשעה נגרם לנאשם עיוות דין.

<רועי שליין: (ב) בדיון חוזר יהיו לדן יחיד כל הסמכויות הנתונות לו או לדן בערר לפי פרק זה, פרט לסמכות להחמיר בעונש.

<רועי שליין: " (ג) ריצה הנאשם עונש לפי פסק או פסק חלוט שבוטל והורשע בדיון חוזר, יובא בחשבון העונש שהנאשם ריצה, בהתאם לכללים האלה: (1) עונשים של מחבוש וריתוק, לרבות עונשי מחבוש או ריתוק על תנאי שהופעלו, ייחשבו יום כנגד יום; (2) סכום כסף שנגבה מהנאשם כקנס או כפיצויים יוחזר לו, ואולם אם הוטל עליו אחד מאלה בדיון החוזר, יובא בחשבון הסכום שכבר נגבה.

<רועי שליין: (ד) ראש מינהל משאבי אנוש בשירות בתי הסוהר רשאי להורות על פיצוי נאשם שנשא את עונשו או חלק ממנו ושהרשעתו בוטלה כתוצאה מן הדיון החוזר, או לתת כל סעד אחר.

<רועי שליין: (ה) בפסק חלוט לפי סעיף 110לג יהיו הסמכויות שבסעיפים קטנים (א) ו-(ד) נתונות לנציב.

<רועי שליין: (ו) אין בסעיף זה כדי לגרוע מסמכות נשיא בית הדין לערעורים האמורה בסעיף 110נז או מסמכות הנציב האמורה בסעיף 110עב.

<רועי שליין: ";

<עידו בן יצחק: ההבדל היחיד בסעיף הזה לגבי הסעיף המשטרתי הוא בזהות הגורם שרשאי לבטל פסק או להורות על דיון חוזר.

<עידו בן יצחק: בשב"ס זה שני גורמים – היועץ המשפטי של שירות בתי הסוהר או ראש ענף משמעת.

זאב בנימין בגין: מבקש לתהות בעניין זה – כיוון שמדובר, כנראה, בהקלה, אני בדרך כלל משתדל להיות עם המקלים אבל בסעיף הזה העילות לביטול פסק הדין, לפחות 1,2,3 ו-4 הן עילות משפטיות, הייתי אומר אפילו – משפטיות מובהקות.

זאב בנימין בגין: פה, גורם שאיננו, להבנתי, מאוד בכיר – הוא ראש ענף משמעת.

<חיים אמיגה: אדוני, מדובר על דן יחיד.

זאב בנימין בגין: ראש ענף משמעת.

זאב בנימין בגין: האם יש לראש ענף משמעת יש את הניסיון, הידע כדי לבדוק האם לדן היחיד היתה סמכות, או שהוא דן בחוסר סמכות, כשהאישיות הראשונה הדנה היא היועץ המשפטי של כל שירות בתי הסוהר.

<עידו בן יצחק: לא, לא.

<עידו בן יצחק: המקרים שבהם מדובר זה כאשר מדובר בדן יחיד.

<עידו בן יצחק: כלומר, שיפוט של מפקד ששופט.

<בנימין פולצ'ק: ראש ענף משמעת, אדוני, הוא משפטן, אפילו עורך דין, קצין בכיר עם ותק מינימלי של 7 שנים.

זאב בנימין בגין: זה בתקן?

<בנימין פולצ'ק: בוודאי.

זאב בנימין בגין: סליחה.

זאב בנימין בגין: הנחתי שזה תפקיד מנהלי, אז - - -

<קריאה: לא, לא.

<קריאה: חייב להיות משפטן, עורך דין בכיר.

<חיים אמיגה: וגם מדובר פה בפסק, כמו שנאמר.

<חיים אמיגה: זאת אומרת, מפקד, לאו דווקא משפטן נתן את הפסק הזה.

<חיים אמיגה: סוג של ביקורת של משפטן על הפסק.

זאב בנימין בגין: קיבלתי תשובה שמדובר במשפטן, שני משפטנים.

<בנימין פולצ'ק: שני משפטנים בכירים, כן.

<עידו בן יצחק: ממשיך בקריאה: "(20) (20) בתוספת הראשונה – (א) בפרט 11, אחרי "מתן הצהרה כוזבת" יבוא "דיווחים כוזבים", אחרי "העלמת ידיעות" יבוא "או אי מסירת דיווחים", במקום "למוסרן" יבוא "למוסרם" ובמקום "או בעניין אחר" יבוא "או בכל עניין אחר הקשור לשירות בתי הסוהר"; (ב) אחרי פרט 11 יבוא: "11א.

<עידו בן יצחק: ביצוע פעולה המעמידה את הסוהר, במצב של ניגוד עניינים בהתאם לכללים שנקבעו לכך בפקודת השירות"; (ג) בפרט 12, אחרי "השמדתו" יבוא "או ניסיון להשמדתו";

<עידו בן יצחק: (ה) בפרט 14, במקום "או מסירה" יבוא "מסירה או ניסיון גילוי או מסירה";

<עידו בן יצחק: כאן יש לנו שינוי שהוא בעצם התאמה למשטרה – מדובר בעבירה של פנייה ללא קבלת רשות הדין, ומובהר מי הם הגורמים שפנייה אליהם גם ללא רשות אינה מהווה עבירה.

<עידו בן יצחק: במשטרה יש את מח"ש ולכן הוספנו פה את משטרת ישראל.

<קריאה: יח"ס - - -

<בנימין פולצ'ק: יח"ס היא יחידה של משטרת ישראל.

<עידו בן יצחק: ממשיך בקריאה:

<עידו בן יצחק: (ח) פרט 24, יימחק; (ט) אחרי פרט 24 יבוא: "(24א) הימנעות ממתן סיוע שביקשה היחידה לחקירת סוהרים שבמשטרת ישראל.

<עידו בן יצחק: ..." – גם זה, מטבע הדברים, שונה מהמשטרה – "...

<עידו בן יצחק: או שביקש גורם מוסמך אחר במשטרת ישראל, לשם חקירה, וכן מסירת מידע כוזב במהלך חקירה כאמור או הכשלתה בדרך אחרת או ניסיון להכשלתה כאמור"; (י) בפרט 25, אחרי "או הכשלתה בדרך אחרת" יבוא "או ניסיון להכשלתה כאמור"; (יא) בפרט 26, אחרי "או הכשלתה בדרך אחרת" יבוא "או ניסיון להכשלתה כאמור"; (יב) בפרט 27, אחרי "הבאת סוהר" יבוא "או ניסיון להבאת סוהר"; (יג) בפרט 28, אחרי "לשם עשיית העבירה" יבוא "או ניסיון לעשיית מעשה כאמור"; (יד) בפרט 29, אחרי "בעת מילוי תפקיד" יבוא "או בקשר אליו".

<עידו בן יצחק: ..." זאת העבירה של הטרדה מינית, אנחנו, בהתאם למשטרה, נוסיף גם פה: "משרת או מועסק"; (טו) אחרי פרט 29 יבוא:..." זאת עבירה שהיא רק בשירות בתי הסוהר, לא היתה במשטרה: " "(30) יצירת קשר או קיום קשר עם אסיר או עם אסיר לשעבר או עם עצור או עצור לשעבר או עם בני משפחותיהם, בניגוד לכללים שנקבעו לכך בפקודות השירות;" אני אעיר שפקודות השירות לא אוסרות לחלוטין – הן קובעות לאיסור, אבל מאפשרות , ונדמה לי שצריך אישור של קצין מודיעין - - -

<בנימין פולצ'ק: כן, של ענף ביטחון מידע, וכמובן יש הבדל בין סוגי הקשר, בהחלט.

זאב בנימין בגין: במשטרה אין דבר דומה?

זאב בנימין בגין: היו לנו קשרים בתנאים מסוימים עם עבריינים, אם או בלי אישור של גורמי המודיעין – התחיל בסיבה הקשורה במודיעין, ונמשך.

זאב בנימין בגין: אני חושב שהיו דברים מעולם.

זאב בנימין בגין: אני לא בעד להוציא את הסעיף, אלא בעד לשקול סעיף דומה.

זאב בנימין בגין: פשוט, היינו בזה, וכדאי, אולי, לחדד.

דוד אמסלם: חוץ מזה רציתי לשאול מה המצב היום?

דוד אמסלם: קודם כל, מה שאמר חבר הכנסת בגין הוא נכון.

דוד אמסלם: גם בפקודת המשטרה, למרות שזה יותר תדיר שכשאתה סוהר אתה מתעסק עם אסירים, זו העבודה, גם במשטרה יש אסירים לשעבר, וכו'.

דוד אמסלם: להפך, המשטרה עוסקת עם אסירים לשעבר, וכו'.

זאב בנימין בגין: ויש לו גם עניין מודיעיני בזה.

<חיים אמיגה: אני רוצה לחדד שגם העבירה לא מופיעה במפורש.

<חיים אמיגה: מה שקרה עד היום זה שיש עבירות סל, כמו התנהגות בלתי הולמת, וכו'.

<חיים אמיגה: אבל זה לא שהוא - - -

דוד אמסלם: מה זאת אומרת, זה חדש, עד היום - - -

זאב בנימין בגין: מצאתם לנכון לחדד את זה כאן.

<בנימין פולצ'ק: כן, כי זה, בעינינו, בליבת המשמעת של הסוהרים.

דוד אמסלם: אבל עד היום זה לא היה?

<דלית וילנסקי: עד היום היתה בעיית משמעת של אי מילוי הוראה - - -

דוד אמסלם: אבל עד היום לא היה מצב ש - - -

<דלית וילנסקי: לא.

<דלית וילנסקי: יש פקודת שירות.

דוד אמסלם: הבנתי.

דוד אמסלם: הבאתי אותם בסל אחר.

דוד אמסלם: זה ה hardcore של העבירה, אני לא מכיר עבירה חמורה יותר, אבל לא חשוב.

דוד אמסלם: מה שהעיר חבר הכנסת בגין, לגבי ההקבלה למשטרה - - -

זאב בנימין בגין: - - - למשטרה, לא לשב"ס.

זאב בנימין בגין: המשטרה יושבת בקצה השני.

<רחל אדלסבר: כן, אפשר לעשות את זה כי גם אצלנו מעמידים היום לדין על אי מילוי הוראה, או התנהגות שאינה הולמת.

זאב בנימין בגין: אז תעשי לכידות - - -

<רחל אדלסבר: אפשר לחדד את זה, נכון.

<קריאות: - - -

<חיים אמיגה: יצירת קשר אסור עם חשוד – יש דבר כזה?

דוד אמסלם: בוא נגיד כזה דבר – עצור לשעבר בטוח יש, הרי המשטרה עוסקת עם אנשים שהיו עצורים.

דוד אמסלם: אז זה, בוודאי שיש.

<שחר פרנקל: המהות של העבודה של שב"ס ושל המשטרה הן קצת שונות.

דוד אמסלם: יש עצורים – בוודאי שהמשטרה באה במגע עם עצורים.

זאב בנימין בגין: תשקלו את זה.

דוד אמסלם: תשקלו את זה.

דוד אמסלם: נמשיך.

<דלית וילנסקי: אני רק מבקשת להדגיש שאצלנו, בפקודת השירות, יש הגדרה למה הוא אסיר לשעבר.

<דלית וילנסקי: אסיר לשעבר הוא עד שנתיים מיום שחרורו.

<דלית וילנסקי: זאת אומרת, זה לא כתם forever.

<חיים אמיגה: בכל מקרה, אם נשקול את זה, אז זה תיקון התוספת.

<חיים אמיגה: זה באישור הוועדה, זה לא תיקון חקיקה ראשי.

<חיים אמיגה: סעיף 103 לשב"ס מקביל למשטרה: "השר, באישור ועדת הפנים והגנת הסביבה של הכנסת רשאי בצו לשנות את התוספת השנייה".

דוד אמסלם: בסדר, אנחנו מאפשרים לכם.

דוד אמסלם: התחולה של ההחלטה שלנו לגבי הסעיף הספציפי הזה - תעשו חושבים ואם אתם מחליטים שאתם מכניסים את זה, אנחנו מסמיכים את השר.

דוד אמסלם: צריך לבוא עוד פעם לפה?

<עידו בן יצחק: צריך לבוא כי זה בהליך של צו.

זאב בנימין בגין: ברשותך, נחה דעתי מתשובתכם, אבל לא לגמרי.

זאב בנימין בגין: 110עב1, סעיף קטן (1) – דיברנו על זה קודם, מי ראשי לבטל.

זאב בנימין בגין: היה לנו דיון בשאלת ההשכלה של ראש ענף משמעת והתאמתו לתפקיד.

זאב בנימין בגין: היות שיכול להיות מצב, אני לא יודע, גם תקן הוא עניין משתנה, ואני לא יודע באיזו מידה המפקח הכללי כבול בתקן הזה, ויצטרך ממלא מקום, האם קשה לכם שייכתב "ראש ענף משמעת, מנהל משאבי אנוש בשירות בתי הסוהר, שהוא עורך דין בכיר?

זאב בנימין בגין: אמרתם שהוא תמיד עורך דין בכיר, אז שיהיה, ואז, אם יהיו שינויים בתקן מתי שהוא, יהיה ברור שכישוריו הם דומים לאלה של היועץ המשפטי.

<חיים אמיגה: אם נוסיף את המילים "...

<חיים אמיגה: ובלבד שהוא עורך דין" יספק את אדוני?

זאב בנימין בגין: אפילו לא "בלבד" – "שהוא...", בלי בלבד, אבל שהמשפטנים יגידו.

<שחר פרנקל: אז צריך תיקון מקביל גם במשטרה.

זאב בנימין בגין: אז תשנו.

זאב בנימין בגין: עוד פעם – לשם הניקיון ולקדם פני מינויים בעתיד.

<בנימין פולצ'ק: גם אם חסר תקן, ראש ענף משמעת זה תפקיד משפטי מובהק, התפקיד השני בהיררכיה הארגונית, ואין מצב שימונה אי פעם מישהו שהוא לא עורך דין.

<בן ציון: הוא גם קצין בכיר שמתמנה על ידי השר.

<עידו בן יצחק: חבר הכנסת בגין, רק רציתי להעיר שבסעיף שקראנו קודם לגבי המשטרה אין את היועץ המשפטי של המשטרה, יש רק את ראש מחלקת המשמעת.

זאב בנימין בגין: חשבתי שלהפך.

<עידו בן יצחק: לא.

<עידו בן יצחק: לא.

<עידו בן יצחק: בשירות בתי הסוהר הוסיפו את היועץ המשפטי לשירות, מה שלא היה - - -

<חיים אמיגה: ראש מחלקת משמעת זה כמו ראש ענף משמעת אצלנו.

<חיים אמיגה: זה תפקידים מקבילים.

<חיים אמיגה: זאת אומרת, גם הוא משפטן וקצין בכיר במשטרה, השלישי בחשיבותו – מה שנאמר כאן.

זאב בנימין בגין: טוב, אני לא אקשה.

זאב בנימין בגין: סתם להקשות אני לא רוצה.

זאב בנימין בגין: לא עמדתי על הדקדוק הזה.

<עידו בן יצחק: ממשיך בקריאה: " (31) (א) נהיגה ברכב של שירות בתי הסוהר באחד מאלה: (1) ברשלנות או בקלות ראש;"

דוד אמסלם: מה זה בקלות ראש?

דוד אמסלם: אני מבין מה זה ברשלנות.

<דן שני: רמה אחת מעל.

דוד אמסלם: איך אתה עושה את האבחנה בין קלות ראש לרשלנות, לפי התוצאה?

דוד אמסלם: אם הוא נכנס במשהו ושבר את האוטו זה רשלנות, ואם לא – זה קלות ראש?

<דן שני: קלות ראש זה נטילה של איזה שהוא סיכון, במודע, מתוך תקווה שדבר לא יקרה, אבל עם נטילת סיכון.

<דן שני: רשלנות זה לחלוטין עיוורון.

<דן שני: אלה מונחים פליליים מובהקים.

דוד אמסלם: אם זה מונחים פליליים, אז אני לא מתעסק.

<בנימין פולצ'ק: מונחים פליליים בתוך פקודת התעבורה.

דוד אמסלם: אז אין בעיה.

דוד אמסלם: אם אתם מעתיקים את זה ממקום אחר, אין לי בעיה.

<עידו בן יצחק: ממשיך בקריאה: " (2) בלי רישיון נהיגה תקף, למעט נהיגת רכב בידי מי שהיה בעל רישיון נהיגה ולא חידשו; (3) בזמן פסילה או בניגוד לתנאי רישיון הנהיגה; (4) כשהוא שיכור; לעניין זה, "שיכור" – כהגדרתו בסעיף 64ב לפקודת התעבורה‏.

<עידו בן יצחק: " בסעיף (ב) - גם כאן אנחנו חוזרים לנוסח שהיה בכחול: "(ב) עבירה על הוראה אחרת לפי פקודת התעבורה או על עבירה אחרת הכרוכה בנהיגה ברכב ובלבד שבוצעה בעת נהיגה ברכב של שירות בתי הסוהר.

<עידו בן יצחק: " כאן יש שינוי קטן לעומת המשטרה.

<עידו בן יצחק: במשטרה קבעו את העבירה גם כשהוא במדים, חלופה אחת – במדים, חלופה אחת – ברכב משטרתי, כאן יש חלופה אחת כשמדובר ברכב של שירות בתי הסוהר.

<חיים אמיגה: למשטרה כגוף אוכף חוק, כמובן יש את הייצוגיות במדים, מה שלא קיים לגבי שב"ס, מבחינת האזרח.

דוד אמסלם: אתם רוצים עוד משהו לפני שאנחנו מביאים את זה להצבעה?

דוד אמסלם: יש לכם עוד הערות?

דוד אמסלם: טוב, אנחנו נעלה את זה להצבעה.

דוד אמסלם: מי בעד אישור החוק?

דוד אמסלם: הצבעה בעד אישור החוק – 2 החוק אושר.

דוד אמסלם: החוק עבר, תודה רבה לכם, רבותיי.