ועדת הכספים, כנסת 20, פרוטוקול מספר 322, 2016-03-22 12:00

אחמד טיבי: שלום לכולם.

אחמד טיבי: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הכספים.

אחמד טיבי: לא להתבלבל, מדובר באירוע היסטורי בו חבר כנסת בשם אחמד מנהל את ישיבת ועדת הכספים.

אחמד טיבי: זה עוד לא היה בעבר ואני מקווה שזה יימשך.

אחמד טיבי: אני רוצה לומר שהנושא הזה של שילוב ערבים וקליטת ערבים בשירות הציבורי ובמשק היה נושא שהעסיק אותנו כאן בכנסת מהכנסת ה-17 עת הקמנו את ועדת החקירה הפרלמנטרית לקליטת ערבים בשירות הציבורי שהוקמה גם בכנסת ה-18 ואני מקווה שנוכל להקים אותה גם בכנסת הנוכחית.

אחמד טיבי: אבל בינתיים אני שמח שוועדת הכספים מקיימת דיון בנושא הזה של שילוב ערבים בשירות הציבורי ובמשק.

אחמד טיבי: אני רוצה להודות לאורחים, בעיקר למר משה דיין, נציב שירות המדינה שהשתתף בישיבות רבות בוועדה הקודמת בתחום הזה והוא בר סמכא וגם כתובת לנושאים שאנחנו נעלה כאן.

אחמד טיבי: נמצאת אתנו עורכת הדין אמי פלמור, מנכ"לית משרד המשפטים, ואני רוצה להודות לך על שהואלת להגיע.

אחמד טיבי: את היית, ונדמה לי עדיין, יושבת ראש הוועדה הבין-משרדית להסרת חסמים בפני שילוב ערבים בשירות הציבורי ובעבר השתתפת לא אחת בישיבות הוועדה הפרלמנטרית וגם הובלת את המאמץ הממשלתי בעניין זה.

אחמד טיבי: אני רוצה להודות לחברי הכנסת שהואילו להגיע כדי להשתתף בדיון הזה וגם לשאר האורחים.

אחמד טיבי: אני רוצה לומר שבשנת 2000 שיעור הערבים בשירות הציבורי היה בסביבות 4-4.5 אחוזים כאשר השיעור שלנו באוכלוסייה הוא בסביבות 19-20 אחוזים מכלל אזרחי מדינת ישראל.

אחמד טיבי: כיום עומד שיעור הערבים בשירות הציבורי על תשעה אחוזים, פלוס-מינוס.

משה דיין: אולי 9.3 אחוזים.

<קריאה: 9.4.

אחמד טיבי: לא במקרה אמרתי פלוס-מינוס כי יש מספרים שונים ותכף נשמע את כל הגרסאות.

אחמד טיבי: אני מברך את ראש המועצה המקומית ג'ת, עורך דין מוחמד ותד.

אחמד טיבי: היו נתונים כמעט דומים לגבי ערבים במגזר הפרטי, בחברות פרטיות.

אחמד טיבי: בדקנו גם את חברות הסלולר וגם שם עת בדקנו, השיעור היה שמונה אחוזים.

אחמד טיבי: אינני יודע כיום מה שיעור הערבים בשלושת חברות הסלולר אבל סביר להניח שהשיעור לא השתנה באופן דרמטי.

אחמד טיבי: דיברנו בעבר בוועדה על חסמים, על כלים ועל דרכים לפתור ולנסות להגיע ליעד הממשלתי שהממשלה הציבה לעצמה.

אחמד טיבי: הממשלה הציבה לעצמה יעד של עשרה אחוזים.

<קריאה: אנחנו די קרובים.

<קריאה: לא?

אחמד טיבי: זה היה לפני שנים רבות והיא לא עמדה אפילו ביעד הצנוע הזה של עשרה אחוזים למרות שאנחנו פי שתיים באוכלוסייה.

אחמד טיבי: מאז אנחנו לא יודעים – ואנחנו רוצים לשמוע – אם נעשים מעשים אקטיביים כדי להעלות את שיעור הערבים והאם הממשלה מעוניינת לקבל החלטה מחודשת לשנות את היעד ולהאיץ את המאמצים כדי להגיע ליעד חדש או להגיע ליעד הישן.

אחמד טיבי: הייתה בעיה של מכרוז המשרות, של המכרזים, והייתה בעיה של היעדר שקיפות במידע, סוג המכרז כחסם.

אחמד טיבי: יש נקודה, ואולי נציב שירות המדינה יענה עליה, שהיא היעדר מידע מפורט בנוגע להיקף המועמדים והזוכים במכרזים הפנימיים במשרדים הממשלתיים.

אחמד טיבי: עוד מצאנו כי בשלושת הדרגים הבכירים – ואת זה פרסמנו בדוח ביניים – בשירות הציבורי כמעט ואין ערבים.

אחמד טיבי: אין ערבים בשלושת הדרגים הבכירים.

אחמד טיבי: בנוסף, אין יועץ משפטי בכיר ולו במשרד ממשלתי אחד, אין סמנכ"ל בכיר.

<אמי פלמור: יש.

אחמד טיבי: אם יש, אנחנו נשמע על כך.

<אמי פלמור: יש.

<אמי פלמור: בוודאי.

משה דיין: יש שני מנהלי בתי חולים כלליים.

<אמי פלמור: יש סמנכ"ל בכיר במשרד המשפטים, אופין ראנם מהכפר מרר, מזה שנה וחצי.

אחמד טיבי: למרות שיש פה ושם, ואנחנו נשמח לשמוע עליהם, עדיין בשלושת הדרגים הבכירים בשירות הציבורי כמעט ואין הרבה וזה גורם למעגל קסמים.

<אמי פלמור: נמצאת כאן מרים כבהא נציבת שוויון הזדמנויות בעבודה בדרג סמנכ"ל ואישה ערביה בתפקיד הכי בכיר וקודם כל בן אדם הכי ראוי שיכול להיות.

אחמד טיבי: רק בשל כך הזמנו אותה.

עאידה תומא סלימאן: אמרתי פעם שכל עוד מכירים את כל הבכירים הערבים בשם, מצבנו לא טוב.

אחמד טיבי: אני גם רוצה להתרכז למשל באקדמיה, בהשכלה הגבוהה.

אחמד טיבי: מבחינת כוח אדם באוניברסיטאות, השיעור הוא נמוך ביותר גם בסגל האקדמי הבכיר וגם בסגל האדמיניסטרטיבי.

אחמד טיבי: המצב דורש תיקון.

אחמד טיבי: אני אתן דוגמאות.

אחמד טיבי: חברי סגל אקדמי, בחיפה למשל - 3.9 אחוזים מהסגל האקדמי הם ערבים.

אחמד טיבי: שיעור הסטודנטים שם הוא 25 אחוזים ואולי יותר.

אחמד טיבי: הנתונים מתייחסים לשנים 2011 ו-2012 כי אחר כך אין נתונים רשמיים.

אחמד טיבי: בטכניון – ערבים בשירות אקדמיה, 1.25 אחוז כאשר שיעור הסטודנטים הערבים הוא בסביבות 15 אחוזים.

אחמד טיבי: אני נותן את הנתונים של 2011 ו-2012 כי עדיין לא התפרסמו נתונים רשמיים לשנים 2014 ו-2015.

אחמד טיבי: באוניברסיטת בר אילן – 0.3 אחוז כאשר אלה שניים מתוך 660 עובדים.

אחמד טיבי: באוניברסיטה הפתוחה – 1.25 אחוז מתוך 79 עובדים.

אחמד טיבי: באוניברסיטה העברית – 0.99 אחוז כאשר אלה עשרה עובדים מתוך אלף עובדים כאשר שיעור הסטודנטים הערבים שם הוא פחות מעשרה אחוזים.

אחמד טיבי: לגבי סגל אדמיניסטרטיבי.

אחמד טיבי: בחיפה – 3.1 אחוזים ערבים כאשר מתוך 751 יש 24 ערבים.

אחמד טיבי: בטכניון – 0.8 אחוז.

אחמד טיבי: בתל אביב – 0.6 אחוז.

אחמד טיבי: בבר אילן – 0.1 אחוז.

אחמד טיבי: כלומר, אחד מתוך אלף.

אחמד טיבי: אני קורא לאדם האמיץ הזה המיוחד להזדהות כי מדובר באחד מתוך אלף.

אחמד טיבי: גם באוניברסיטה העברית, אגב, מתוך 2,200 יש אחד.

אחמד טיבי: השאלה אם זה נתון שאפשר להאמין לו או לא.

אחמד טיבי: אני מדבר על הסגל האדמיניסטרטיבי ולא על האקדמי.

אחמד טיבי: אני מדבר על המינהלה.

אחמד טיבי: באוניברסיטה הפתוחה, 2.5 אחוזים.

אחמד טיבי: לגבי מועצת נאמנים, חשוב לי להזכיר גם את זה כי זה חשוב.

אחמד טיבי: חברי מועצת נאמנים.

אחמד טיבי: בחיפה – 6.6 אחוזים, 15 מתוך 211.

אחמד טיבי: בטכניון – אחד מתוך 378, שזה 0.3 אחוז.

אחמד טיבי: בתל אביב – אפס.

אחמד טיבי: בחבר הנאמנים של אוניברסיטת תל אביב אף לא חבר ערבי אחד.

אחמד טיבי: זה נכון ללפני שנתיים ואני מקווה שהמצב השתנה.

אחמד טיבי: אם השתנה, תוציאו הודעה מיד.

אחמד טיבי: בר אילן – כנ"ל, אפס מתוך 106.

אחמד טיבי: האוניברסיטה העברית – אפס מתוך 67.

אחמד טיבי: אוניברסיטת בן גוריון – אחד מתוך שבעים.

אחמד טיבי: האוניברסיטה הפתוחה – שניים מתוך 44.

אחמד טיבי: כלומר, בסך הכול 1.9 אחוזים מסך כל חבר הנאמנים במוסדות השונים.

אחמד טיבי: שיעור הסטודנטים הערבים באוניברסיטאות בישראל הוא בסביבות 10-11 אחוזים.

<קריאה: לתואר ראשון.

אחמד טיבי: לתואר ראשון.

אחמד טיבי: שיעור חברי הסגל האקדמי הערביים באוניברסיטאות בישראל הוא 1.8 אחוזים.

אחמד טיבי: שיעור חברי הסגל הערבים בתחום המינהלי הוא 0.9 אחוז.

אחמד טיבי: שיעור החברים הערבים במועצת המנהלים באוניברסיטאות בישראל הוא 1.9 אחוז.

אחמד טיבי: שיעור הערבים בקרב חברי הוועד המנהל באוניברסיטאות בישראל הוא שני אחוזים בלבד.

אחמד טיבי: המספרים מדברים בעד עצמם.

אחמד טיבי: הם מביכים, הם נמוכים, הם מהווים טייפ של מגזרים במקומות עבודה נוספים ולא רק באקדמיה.

אחמד טיבי: אני רוצה לציין שגם בכנסת השיעור הוא נמוך.

אחמד טיבי: הוא מהווה תת ייצוג משווע ובוטה והגיע הזמן שהמצב הזה ישתנה.

אחמד טיבי: ברשותכם, אני רוצה לתת את רשות הדיבור למר משה דיין להציג את הדברים ואחר כך לגברת אמי פלמור.

משה דיין: צהרים טובים.

משה דיין: ראשית, למען הסדר, אני אומר מה זה נציבות שירות המדינה ומה זה נציב שירות המדינה.

משה דיין: האחריות של נציב שירות המדינה לא כוללת את האוניברסיטאות, לא את השלטון המקומי, לא חברות ממשלתיות.

משה דיין: לא סתם אני אומר את זה כי דווקא הנתונים שאתה מקריא, לצערי לא טובים וכאזרח אני מאוד מקווה שהם ישתפרו, אבל אני יכול לומר לכם שבשירות המדינה ביחס ליתר המגזר הציבורי, נעשו מעשים מאוד ברורים ומאוד חדים בשנים האחרונות והתוצאות ניכרות.

משה דיין: ברשותכם, אני אעמוד על הנתונים נכון להיום.

משה דיין: אני נכנסתי לתפקידי במחצית השנייה של 2011, אז אחוז האוכלוסייה הערבית בשירות המדינה עמד על סביבות 7.7 אחוזים והיום אנחנו עומדים על למעלה מ-9.7 אחוזים.

משה דיין: האחוזים הללו הם אחוזים ריאליים.

משה דיין: גם שירות המדינה גדל וכשאני אומר שחצינו את קו ה-9.5 אחוזים, זה ביחס לשירות המדינה היותר גדול מאז 2011 או מאז 2000.

משה דיין: בשיעורים נומינליים, מספרים הרבה יותר יפים.

משה דיין: לכן, נהיה הוגנים, זאת עלייה ריאלית.

משה דיין: איך זה קרה.

משה דיין: הרי זאת עלייה מאוד גבוהה.

משה דיין: בטח מי שינתח את ההתקדמויות, את הדלתות שהיו שנים לפני, ראשית, מספר חודשים לאחר כניסתי לתפקיד, הוצאתי הוראה לא שגרתית שאמרה שמכל שלושה תקנים חדשים בשירות המדינה, הראשון ייצבע לאוכלוסייה הערבית, והשני והשלישי לכללית.

אחמד טיבי: מתי זה היה?

משה דיין: כמדומני זה היה בראשית 2012.

משה דיין: האמת, לא באתי מוכן כי לא ידעתי בדיוק על מה מדברים, ולכן אם אני קצת טועה בתאריכים, אתכם הסליחה.

משה דיין: למיטב זיכרוני זה היה ינואר 2012 אחרי שהייתי חצי שנה בתפקיד.

משה דיין: הגל הזה הביא לנו לא מעט עלייה.

משה דיין: אגב, הנתונים גם מראים שאחוזי ההשתתפות של האוכלוסייה הערבית הם נמוכים.

משה דיין: בעודם כעשרים אחוזים מהאוכלוסייה – אני לא מאשים אף אחד ואגב, זאת בעיה שלי, אני לא מעביר את הבעיה לאחרים אבל אחוזי ההשתתפות במכרזים הם באזור החמישה אחוזים.

אחמד טיבי: מכרז כללי.

משה דיין: מכרז כללי.

<סאמי סעדי: אולי בגלל שמהתחלה הם חושבים שאין להם סיכוי.

<קריאה: לא.

<קריאה: הם ניגשים.

משה דיין: אני לא אמרתי שאני מאשים מישהו.

משה דיין: אני רק אמרתי שזה הנתון.

משה דיין: מה-1 בינואר 2015, בשירות המדינה 14 אחוזים מהנקלטים, כמעט 14 אחוזים, הם בני האוכלוסייה הערבית.

משה דיין: הנתון הזה – והוא גם נתון שמוכח שנים אחורה או בשנים האחרונות – מראה קצב גידול וזה הנתון המרכזי.

משה דיין: הנתון המרכזי הוא מה המגמה.

משה דיין: יש את היעד ויש את המגמה.

משה דיין: אני רוצה לספר לכם על עוד כמה צעדים בהם אנחנו נוקטים.

משה דיין: החל מהשנה האחרונה אנחנו משנים מעט את כיוון האקטיביזם עליו דיברת ועברנו לטיפול פרטני בכל משרד.

משה דיין: יושב כאן מר רונן שפירא, מנהל האגף הבכיר לתכנון אסטרטגי שהוא אגף חדש בשירות המדינה ובנציבות שהוא חלק מרפורמה כללית.

משה דיין: מה זה תכנון אסטרטגי?

משה דיין: רואים קדימה ורחוק ומערכתי איך יהיו יותר ערבים, איך יהיו יותר נשים בעמדות בכירות, איך יהיו לנו מספיק רופאים לאור מה שהאקדמיה מספקת ועוד כל מיני סוגיות אסטרטגיות של הון אנושי.

משה דיין: רונן שפירא יושב ראש ועדה והוועדה הזאת כל שנה, כל יחידות הממשלה – רבותיי, מדובר בכשמונים יחידות.

משה דיין: אצלי בית חולים שיבא הוא משרד ממשלתי ענק.

משה דיין: כלומר, אנחנו מדברים גם על יחידות הסמך.

משה דיין: רשות המסים היא עם 6,000 עובדים והיא מהווה יחידת סמך שיותר גדולה מכל משרדי הממשלה.

<סאמי סעדי: מה האחוז ברשות המסים?

משה דיין: תכף נבדוק את זה.

משה דיין: 6,000 אנשים, זה כולל את כל סוגי המשרות.

משה דיין: זאת יחידה מאוד גדולה עם פריסה ארצית מאוד גדולה.

משה דיין: אני רוצה לומר שכל יחידה מופיעה אחת לשנה בפני הוועדה.

משה דיין: היא מגישה תכנית.

משה דיין: המנכ"ל מגיש תכנית התכנסות לגבי מה שקורה אצלו בהרבה פרמטרים בתחום משאבי אנוש, בין היתר סוגיית הייצוג ההולם לבני האוכלוסייה הערבית, גם ליוצאי אתיופיה, גם לאנשים עם מוגבלות, גם נשים בעמדות בכירות וכולי.

משה דיין: יש לזה פרק שלם.

משה דיין: אז הם מקבלים החלטה פרטנית לגבי אותה יחידה והם חוסמים מכרזים וקליטת עובדים עד שלא יתוקנו, בצבא קוראים לזה ריג'קטים, ועד שלא יושלמו פערים שבוהקים מהנתונים של המשרד.

משה דיין: הרעיון הוא לא רק להסתכל על שירות המדינה הכללי כי יש לנו יחידות עם שיעור ייצוג גבוה, בעיקר בצפון, בעיקר במערכת הבריאות.

משה דיין: יש יחידות שעוברות את קו השלושים אחוזים אבל יש יחידות שלא מתרוממות מעל האחוז.

משה דיין: לכן הטיפול הוא פרטני.

משה דיין: אם אתם רוצים, רונן יושב כאן והוא יכול לספר לכם על החלטות קונקרטיות.

משה דיין: מסתכלים על נתוני המשרד ונותנים לו את המשימות הנקודתיות שלו.

משה דיין: זאת המגמה היום.

משה דיין: הרעיון של גיוון של ייצוג הולם הוא לא כל כך טוב שהאחוזים והמספרים יתנקזו ביחידות מסוימות וביחידות מסוימות מי שייכנס אליהן, לא ידע שבישראל יש אוכלוסייה ערבית.

משה דיין: גם לפיזור יש ערך ויש מהות.

משה דיין: אבל זה נכון שהסוגיה הגיאוגרפית קצת מקשה עלינו כי עובדתית בצפון שיעורי הייצוג שונים אבל עדיין אנחנו משתדלים לפזר ברחבי הארץ.

משה דיין: איך עושים את זה.

משה דיין: למשל, האוכלוסייה היחידה למיטב זיכרוני בשירות המדינה שזכאית לשכר דירה לעובד, אלה בני האוכלוסייה הערבית, מי שבא לעבוד בירושלים.

משה דיין: לדעתי זאת האוכלוסייה היחידה שזכאית להשתתפות בשכר דירה.

משה דיין: גם בתחום הגיוס והמיון, אנחנו עושים צעדים.

משה דיין: אני מעדיף לא לפרט אותם אבל אתם יכולים לסמוך עלי כשאני אומר שאנחנו עושים צעדים איך לקדם כלפי מעלה ולהציף את המועמדים הערבים כדי שתהיה להם גם חשיפה.

משה דיין: גם בהרכבי הוועדות כאשר יש מועמדים ערבים, אנחנו מקפידים ומשתדלים מאוד ישב ערבי כדי שהמועמד ירגיש שהוא לא בארץ זרה ושלא יחשוש.

משה דיין: אני רוצה לסכם ולומר, אלא אם כן יש שאלות, שאנחנו באמת עושים צעדים אקטיביים.

משה דיין: אני יודע שזה לא משקף את השיעור באוכלוסייה אבל אני יודע מה קיבלתי ואני יודע שאם עושים מעשה, איך אפשר להתקדם.

משה דיין: אני חושב שהוכחתי גם לעצמי וגם לנציגות וגם לשירות המדינה שגם בצעדים ניהוליים מערכתיים אפשר לקדם נושאים.

משה דיין: אגב, אני אומר בסוגריים אבל אלה לא רק סוגריים, גם בנושא שילוב נשים בעמדות בכירות קבענו תכנית עבודה עם מדדים ובסוף מי שבוחר את האנשים, זה לא אני ולא הנציבות אלא הוועדות למיניהן, מנכ"לים למיניהם ושרים למיניהם וכולי.

משה דיין: אנחנו כן קיבלנו על עצמנו לקבוע יעדים ואגב, כל משרד נדרש לקבוע יעדים בסוגיה הזאת וכל משרד צריך לתת דין וחשבון לוועדה כאשר הסנקציה שם היא קשה.

משה דיין: להגיד למשרד שכל התקנים שלך מוקפאים, אתה לא קולט עד שלא תעשה מעשה, זה אירוע.

משה דיין: אני לא רוצה לספר לכם על הטלפונים שאני מקבל אחר כך וממי.

משה דיין: זה ברור כי דרג ניהולי רוצה לנהל את המשרד ופתאום הנציבות אומרת לו כך וכך.

משה דיין: אדוני, אנחנו עברנו דרך ארוכה.

משה דיין: אני רוצה לומר מילה לגבי בכירים.

משה דיין: הנתונים לא טובים אבל – וזה האבל החשוב - אנחנו מזהים מגמת שיפור.

משה דיין: אני לא אוהב את האמירות של אף אחד כי בדרך כלל הן לא מדויקות אבל למשל במערכת הבריאות שם יש נוכחות מאוד חזקה של האוכלוסייה הערבית בכל הרמות.

משה דיין: מקצועות הרפואה, ייאמר לשבחה של האוכלוסייה הערבית, הרבה רוצים להיות רופאים, אחים ורוקחים.

משה דיין: אנחנו מזהים שם נתונים גבוהים יותר.

משה דיין: באמת מתוך 11 בתי חולים כלליים שהם ממשלתיים – אני לא סופר את קופות החולים – שניים, בית חולים זיו בצפת ובית החולים בנהריה – המנכלים הכלליים הם ערבים.

משה דיין: אגב, זה נתון שלא היה נכון ללפני חמש שנים, אז לדעתי האחוז היה אפס.

משה דיין: אני מדבר על דוקטור ברהום והצטרפותו של זרקא לפני כשנה-שנה וחצי.

משה דיין: אנחנו מזהים מגמת שיפור.

משה דיין: אני רוצה לומר משהו לגבי הבכירים.

משה דיין: התפיסה שלי אומרת שאם בגן הילדים לא היה שוויון טוב, זה עובר לבית הספר, לכיתה א', ואז לחטיבות הביניים ואז בתיכון המצב לא טוב ואז באוניברסיטאות כך וכולי וכולי.

משה דיין: חשוב מאוד לנקוט פעולות.

משה דיין: מי שיראה את הברכה, זה לא אני.

משה דיין: אני קצוב בזמן, אבל כן חשוב לי לזרוע את הזרעים ולטעת את השתילים שיבטיחו שאנחנו ככל שיחלפו השנים נתקדם.

משה דיין: איך עושים את זה.

משה דיין: מעבים ומחזקים את רצועות עתודות הניהול.

משה דיין: אני אדגים.

משה דיין: לשירות המדינה יש פרויקט דגל שנקרא צוערים לשירות המדינה.

משה דיין: מצטיינים שעוברים מסלול הכשרה של שנתיים אינטנסיבי ומאוד איכותי.

משה דיין: זה באמת הקצפת של האנשים.

משה דיין: הם מנהלי העתיד, בין היתר.

משה דיין: הם יהיו חלק מהמקורות למנהלי העתיד.

משה דיין: מקור מאוד חשוב.

משה דיין: בתכנית הזו עברו כבר למעלה ממאה אנשים וכל שנה מצטרפים עוד שלושים.

משה דיין: אם הם יהיו שם, אני יודע שעוד בין חמש לעשר שנים, נתתי כרטיס כניסה טוב לאותו אחד להיות מנהל.

משה דיין: שם אנחנו יותר שולטים.

משה דיין: היה לנו מקרה של ערבייה שהתקבלה והודיעה שהיא לא תבוא.

משה דיין: היא לא הבינה מהיכן זה בא לה.

משה דיין: היא ישבה אצלי במשך שעתיים כדי לשכנע אותה.

משה דיין: אני, נציב שירות המדינה, ישבתי עם אישה צעירה ולכבוד היה לי, כדי לשכנע אותה לבוא מהצפון לתכנית כי אני מאמין שזה דור העתיד.

משה דיין: בין היתר, במסגרת הרפורמה, יש לנו מהפכה גדולה מאוד בכל הסגל הבכיר אבל אני לא ארחיב בה, אבל הסגל הבכיר מטופלת גם סוגיית עתודות הניהול.

משה דיין: אנחנו רוצים לקבוע עתודות ניהול, ממש לתחזק את זה, להכניס אנשים לעתודות ניהול ואז להשקיע בהם בהתאם כדי שהם יגיעו לסגל הבכיר מוכנים ועם מסלולי קריירה מובנים.

משה דיין: אנחנו קובעים לעצמנו יעדים.

משה דיין: זה פרויקט שיוצא לדרך השנה, כלומר, יתחילו עתודות הניהול.

משה דיין: אנחנו כבר שם רוצים לדאוג שיהיו חמישים אחוזים נשים, אחוז גבוה של ערבים, גם יוצאי אתיופיה יהיו בעתודות ניהול.

משה דיין: ישקיעו בהם כעתודות ניהול.

משה דיין: קרי, הקורסים הנדרשים, ההכשרות, ההכוונות הנדרשות ואז יבוא היום, ואני מקווה שלא ירחק היום, שנקצור את הפירות.

משה דיין: כאשר אני קיבלתי את שירות המדינה, מה היה הכלי היחיד שלי כדי לקדם את אחוז האוכלוסייה הערבית בשירות המדינה.

משה דיין: יש סעיף בחוק שאומר.

עאידה תומא סלימאן: אבל בינתיים אפילו לא הגעתם ליעד של הממשלה.

משה דיין: צריך לבדוק מי קבע את היעד.

משה דיין: אני עשיתי עבודה ארכיאולוגית למה קבעו עשרה אחוזים ואיך זה נקבע ומה עשו כדי לקדם.

משה דיין: אני חושב שלב העניין הוא לעשות מעשים וגם לקבוע יעדים.

משה דיין: אמרתי, קובעים עכשיו יעדים לכל משרד ומשרד ברמה הפרטנית.

משה דיין: את זה עושה הנציבות.

משה דיין: שנית, אני סיפרתי שקיבלתי באזור 7.7 אחוזים ועליתי בשני אחוזים ריאלית.

משה דיין: אתם צריכים להבין שאחוז זה הרבה.

משה דיין: אגב, הנתונים, בואו נהיה גם הוגנים ונאמר ממה נגזרים שני האחוזים האלה.

משה דיין: זה לא כולל את המורים שהם עובדי מדינה.

משה דיין: יש לי מעל מאה אלף מורים עובדי מדינה, אפילו נדמה לי 140 אלף.

משה דיין: זאת אוכלוסייה גדולה ואתם יודעים שבאוכלוסייה הזאת הבעיה של הייצוגים ההולמים היא מאוד קטנה כי יש מתאם מאוד גבוה בין דת, מגזר ואפילו מגורים לבין המורים.

משה דיין: אין תופעה של המון מורים לא ערבים בבתי ספר ערבים.

משה דיין: אנחנו מוציאים את זה מהסטטיסטיקות למרות שאלה מספרים גדולים.

משה דיין: אני מדבר רק על 75 אלף עובדי מדינה.

<סאמי סעדי: למשל מפקחים במשרד החינוך.

משה דיין: הם כן בסטטיסטיקה.

<סאמי סעדי: כאשר משרד החינוך אומר לכם שהוא רוצה משרה של מפקח אתם כנציבות מאשרים?

<סאמי סעדי: היה לי מקרה ספציפי בקשר למפמ"ר.

משה דיין: אני מסביר.

משה דיין: לגבי מיניסטריון משרד החינוך, התשובה היא כן.

משה דיין: אני רוצה להיות הוגן ולומר שזה לא כולל את מערכת הביטחון הממשלתית.

משה דיין: כלומר, לא כולל מורים ולא כולל את מערכת הביטחון שאמורה להוריד את הסטטיסטיקה.

משה דיין: אנחנו מדברים על משרדי הממשלה, על כל יחידות הסמך ועל כל מערכת הבריאות, קרי, גם המיניסטריון משרד הבריאות וגם 21 בתי חולים ממשלתיים, מתוכם 11 כלליים והיתר הם בתי חולים לנפש וגריאטריה.

משה דיין: זה מה שיש לי לומר.

משה דיין: אני אומר שהכוס ממש לא מלאה אבל היא התמלאה משהו.

משה דיין: הכוס לא מלאה ויש עוד הרבה מה לעשות.

אחמד טיבי: תודה רבה לנציב.

אחמד טיבי: אני עובר ישר למנכ"לית משרד המשפטים.

<אמי פלמור: שלום לכולם.

<אמי פלמור: תודה רבה לחבר הכנסת טיבי שהזמין אותי ומאפשר לי לדבר עכשיו כי אני צריכה לצאת לדיון נוסף.

<אמי פלמור: הנושא הזה מאוד מאוד חשוב למשרד שלנו, חשוב גם לשרת המשפטים וגם לי.

<אמי פלמור: הייתי אמנם יושבת ראש הוועדה להסרת חסמים אבל הוועדה הזאת בממשלה הנוכחית לא ממש פועלת.

אחמד טיבי: מעניין למה.

<אמי פלמור: גם כשהיא עוד פעלה בממשלה הקודמת חשבתי שהבנתי איך אפשר לשפר את הסרת החסמים ולהתחיל ביישום על המשרד שלנו שהוא משרד ענק.

<אמי פלמור: יש לנו 4,000 עובדים בפריסה ממסעדה בצפון עד באר שבע ואילת בדרום.

<אמי פלמור: חשבתי שזה מקרה מבחן שיכול להוות דוגמה למשרדים אחרים וכך אנחנו רואים את עצמנו וזאת המחויבות שאני מרגיש בהקשר הזה.

<אמי פלמור: אני קודם כל אראה קצת נתונים כי אנחנו הכנו נתונים.

<אמי פלמור: הייתי עוברת על כל מה שקשור לנשים יוצאי אתיופיה, ערבים וכן הלאה ומתמקדת כרגע בבני ובנות החברה הערבית, הדרוזית והצ'רקסית.

<אמי פלמור: אפשר לראות את הנתונים משנת 2012, את הגרף שנמצא בעלייה מתמדת.

<אמי פלמור: רק בשנת 2015 עלינו באחוז שלם.

<אמי פלמור: כלומר, מהרגע שהתחלנו לנקוט בצעדים פרו אקטיביים שתכף אני אפרט אותם, אנחנו רואים שינוי.

<אמי פלמור: אני ס מסבה את תשומת לבכם למה שאמר הנציב על מיעוט המתמודדים.

<אמי פלמור: אנחנו רואים עלייה משמעותית במספר המתמודדים על המשרות ואנחנו רואים עלייה משמעותית במספר האנשים שנקלטים.

<אמי פלמור: במספרים מוחלטים, מתוך כלל העובדים הקבועים, היום אנחנו עומדים על 9,2 אחוזים.

<אמי פלמור: לא בכדי הוספתי גם את העובדה שאנחנו מעסיקים באופן קבוע באמצעות הסניגוריה הציבורית ובאמצעות האגף לסיוע משפטי עוד קרוב לאלפיים עורכי דין במיקור חוץ קבוע.

<אמי פלמור: כלומר, אלה אנשים שמקבלים בין חמישים אלף ל-500 אלף שקלים בשנה מהסניגוריה הציבורית ומהסיוע המשפטי ושם יש ייצוג של 22 אחוזים בסניגוריה הציבורית ו-19 אחוזים באגף לסיוע משפטי של סניגורים ועורכי דין אזרחיים מהחברה הערבית.

<אמי פלמור: הדוח שאתם רואים כאן הוא בעצם דוח שפרסמנו ואנחנו מתכוונים לפרסם כל שנה.

<אמי פלמור: אנחנו מזמינים את כל משרדי הממשלה לפרסם גם הם כי בלי לפרסם ובלי לראות תמונת מצב מול העיניים, אתה לא נותן לעצמך דין וחשבון.

<אמי פלמור: מה שמיוחד כאן, אתם רואים כאן פירוט, יש לנו עשרות יחידות, יש קרוב לארבעים יחידות בתוך משרד המשפטים עצמו - הפרקליטות שכולם מכירים, הסניגוריה הציבורית, רשות הפטנטים, השמאי הממשלתי, הממונה על בירור תלונות נחקרי שב"כ וכל יחידה יודעת שהיא מופיעה בטבלה הזאת עם מספר העובדים שלה במספרים אבסולוטיים, מתוכם מספר העובדים בני החברה הערבית במספרים אבסולוטיים ובאחוזים.

<אמי פלמור: הטבלה הזאת היא משהו שבאופן טבעי נותן לכל מנהל בתוך הארגון שיקוף ודין וחשבון, לא רק למצבו אלא למצבו ביחס לאחרים.

<אמי פלמור: כאשר המנהל מתלונן על כך שנורא קשה לו והוא לא יכול, הוא נאלץ להסתכל על כל אלה שהם מעליו בטבלה ולשאול את עצמו איך זה יכול להיות שהוא לא יכול.

<אמי פלמור: עובדה שמצליחים להביא ביחידות מסוימות ואתם רואים כאן את הפירוט פשוט אחד לאחד.

<אמי פלמור: הייתי בטוחה שהפרסום הזה יגרום לרעידת אדמה במשרד ומנהלים שכבר נמצאים בתוך התהליך הזה תקופה של שנתיים קיבלו את זה, הבינו, הפנימו ומחויבים מאוד לשפר את המצב.

<סאמי סעדי: לשכת שרת המשפטים – אפס.

<אמי פלמור: נכון.

<אמי פלמור: אלה לשכות.

<אמי פלמור: אני יכולה להגיד לך שגם אצלי בלשכה היה אפס בזמן פרסום הדוח וחצי שנה לפני כן היו לי שני עוזרים שהם בני החברה הערבית.

<אמי פלמור: הדברים האלה משתנים.

<אמי פלמור: יש כאן התפלגות.

יוסף ג'בארין: הנציב נמצא שם.

יוסף ג'בארין: הוא לא יכול לחייב את כל המשרדים הממשלתיים להפיק דוח כזה?

<אמי פלמור: זה לשיקול דעתו של הנציב.

<אמי פלמור: אני לא רוצה להחליף את הנציב בהחלטותיו אבל אני מציגה את הדבר הזה.

<אמי פלמור: חילקתי לכם את החוברות האלה שעוסקות בכל האוכלוסיות שזכאיות לייצוג הולם, גם כדי להבין שזה לא משהו שאנחנו עושים עבור החברה הערבית אלא משהו שמשקף איך צריך להיראות משרד ממשלתי בנושא הזה שנקרא היום בארצות הברית דייוורסיטי.

<אמי פלמור: זה משהו שמעצים ומחזק את טיב השירות שאנחנו נותנים, לא רק את האוכלוסיות שנהנות מהייצוג ההולם.

<אמי פלמור: בשקף הזה אנחנו רואים את ההתפלגות במשרד וזה הנושא הכי חשוב בעיני.

<אמי פלמור: בעלי תפקידים בכירים מקרב החברה הערבית, הדרוזית והצ'רקסית.

<אמי פלמור: הבאנו כדוגמה.

<אמי פלמור: אם יש אצלי מנהלת אגף משאבי אנוש שהיא ערבייה, זה לא המספר שחשוב, זה שיש לי עוד עובדת, אלא זה התפקיד האסטרטגי.

יוסף ג'בארין: האיכות ולא הכמות.

<אמי פלמור: לא רק האיכות אבל זה גם תפקיד אסטרטגי.

<אמי פלמור: כלומר, זאת לא רק הדרגה הגבוהה שלה אלא באיזו פוזיציה היא נמצאת.

<אמי פלמור: אם יש לנו היום מנהל מחלקה פעם ראשונה בפרקליטות, מוקבל לשופט מחוזי, מנהל המחלקה הפיסקלית, עורך הדין קמיל אטילה, במקור מבית ז'אן והיום גר בירושלים, מדובר בעמדה אסטרטגית.

<אמי פלמור: הוא מנהל את כל התיקים של המדינה בבית המשפט העליון בעניינים פיסקליים.

<אמי פלמור: הבאנו כאן דוגמה של התפקידים.

<אמי פלמור: הייתי אצל חברת הכנסת עאידה תומא בוועדה למעמד האישה רק לפני שבוע כדי לדבר בכלל על ייצוג שוויוני והיא שאלה אותי כמה יש בכלל בכל המשרד.

<אמי פלמור: לצערי לא הספקנו עדיין לאסוף את הנתונים.

<אמי פלמור: אבל חשוב לי להגיד למשל שמבין קרוב ל-380 עובדים בני החברה הערבית, הדרוזית והצ'רקסית במשרד המשפטים, כיום למעלה מ-110 עובדים כבר התקבלו בתקנים שלא מיועדים לחברה הערבית.

<אמי פלמור: כלומר, כן מתמודדים על תפקידים בלי לחשוש וכן מתוך אמון שהם יכולים להתקבל על בסיס המצוינות.

<אמי פלמור: הדבר הזה הוא הדבר המשמעותי אותו אנחנו מחפשים לקדם.

<אמי פלמור: אנחנו עושים כנסים כדי לעודד את בני החברה הערבית להתמודד על תפקידים אצלנו.

<אמי פלמור: בכנסים האלה אנחנו מראים סרטונים שמעידים על סיפורי הצלחה אבל גם על הקשיים של העובדים שלנו.

<אמי פלמור: אני רוצה להראות לכם סרטון קצר של עובדת בשם מייסה זועבי מפרקליטות מחוז צפון.

<אמי פלמור: בקרוב אני אצטרך לשלם לה תמלוגים על כמות הפעמים שאנחנו מקרינים את הסרטון הזה.

<אמי פלמור: היא מדברת על החסמים של נשים וכדאי להקשיב לה.

<אמי פלמור: (הקרנת סרטון).

<אמי פלמור: אני מקווה ששמתם לב לכל החסמים שמייסה מדברת עליהם – היעדר תחבורה ציבורית, היעדר מסגרות לילדים, ההתלבטות האם בכלל רוצים אותה, האם בכלל היא צריכה לבוא לעבוד במגזר הציבורי.

<אמי פלמור: הסיבה שבאתי לכאן, היה לי מאוד מאוד חשוב לבוא היום, כי אני חושבת שעצם הקריאה – הביקורת על השירות הציבורי היא במקומה וכך גם לגבי מקומות אחרים – להגיד לבני החברה הערבית לבוא ולהשתלב במגזר הציבורי, היא גם על נבחרי הציבור.

<אמי פלמור: העשייה הזאת היא עשייה שאני יודעת שחבר הכנסת טיבי הוא זה שבא בזמנו ליועץ המשפטי וינשטיין וביקש שנעשה כנס מהסוג הזה ונעודד את ההשתלבות של בני החברה הערבית במשרד.

<אמי פלמור: אני רוצה להגיד שלנו כמשרד באופן יחסי יותר קל כי באמת אנחנו פרוסים בכל הארץ.

<אמי פלמור: אני לא חושבת שמייסה הייתה באה לעבוד בירושלים.

<אמי פלמור: בצפון הייצוג שלנו ביחידות השונות הוא הרבה יותר גבוה.

<אמי פלמור: הסיוע המשפטי במחוז צפון – שלושים אחוזים מהעובדים הם בני החברה הערבית.

<אמי פלמור: בפרקליטות מחוז חיפה – 25 אחוזים הם בני החברה הערבית לעומת ממוצע ארצי של שישה אחוזים בפרקליטות.

<אמי פלמור: האתגר הוא הדדי ואני חושבת שהדבר המרכזי באתגר הזה הוא לייצר את יחסי האמון, את האמון שאנחנו רוצים, שאנחנו מוכנים לקבל, ומה אנחנו נעשה בשביל זה.

<אמי פלמור: הנציב דיבר על תהליכי הקבלה.

<אמי פלמור: אנחנו יודעים שלכולם מאוד קשה להיכנס לשירות הציבורי היום.

<אמי פלמור: יש מבחנים שאמורים לקדם את השוויון של ההזדמנויות להתקבל, אגב, של כולם, גם של יהודים כאשר פעם חבר היה מביא חבר וגם לא לכל היהודים יש את החברים במקומות הנכונים.

<אמי פלמור: המבחנים האלה הם לא פשוטים.

<אמי פלמור: אני יכולה להגיד שאנחנו עשינו מכרז גדול מאוד בשנה האחרונה לפרקליטות ואני הוצאתי מכתב אישי למתמודדים בני החברה הערבית והפניתי את תשומת לבם לכך שאפשר להתכונן למבחני הנציבות מכיוון שזה משהו שלא כל כך מוכר, ושיש מרכזים שחלקם ממומנים על ידי משרד הכלכלה, מרכזי ריאן של עמותת אל-פנאר שמכינים למבחני הנציבות בחינם.

<אמי פלמור: אנחנו לא יודעים את הדברים האלה.

<אמי פלמור: המידע הזה לא מספיק נגיש.

<אמי פלמור: גם אני עת ישבתי בראש הוועדה להסרת חסמים וישבה אצלי נציגה של משרד הכלכלה, היא מעולם לא הזכירה את הדבר הזה אלא שגיליתי את זה בעקיפין כי נציגי העמותות הגיעו אלי כי שמעו שאני עוסקת בנושא ומחפשת לקדם אותו.

<אמי פלמור: אני רוצה להגיד שהפעולות שעשינו גם בשיתוף – נמצאת כאן סלימה מוסטפא סולימאן מהרשות לפיתוח כלכלי – היו בהפניה של מכרזים כדי להפיץ אותם ובקידום ממומן ברשתות החברתיות של מכרזים שאנחנו מפרסמים כדי שיותר אנשים ידעו ויגיעו.

<אמי פלמור: זה חלק מהפעילות הזאת.

<אמי פלמור: הפעילות הזאת נושאת פרי.

יוסף ג'בארין: הפעילויות האלה הן בערבית?

<אמי פלמור: בוודאי.

<אמי פלמור: מפרסמים בערבית.

<אמי פלמור: אני יכולה להגיד לך שהסבו את תשומת לבי לכך שיש עובדים במשרד שחושבים היום שאנחנו מפרסמים משרות רק למגזר הערבי מכיוון שרק את המשרות האלה אנחנו מקדמים בפייסבוק שלנו בערבית כי הבנו שזאת דרך טובה להביא את זה לתשומת הלב.

<אמי פלמור: במכרז רגיל לפרקליטות יש 500 מועמדים.

<אמי פלמור: זה מכרז ממוצע.

<אמי פלמור: אגב, גם חייבים להגיד שהיום כאשר יש יותר מועמדויות, צריך לזכור שמתקבל רק בן אדם אחד וזה אומר שיש גם יותר מאוכזבים ויש יותר אנשים שהם ספקנים ואומרים, רגע, התמודדתי ועברתי מבחנים ומרכז הערכה וזה לקח חודשים ארוכים ובסוף לא קיבלו אותי.

<אמי פלמור: האם לא קיבלו אותי כי אני ערבי?

<אמי פלמור: האם לא קיבלו אותי כי אני מאתיופיה?

<אמי פלמור: האם לא קיבלו אותי כי פשוט קיבלו אחד אחר?

אחמד טיבי: מה דעתך על המושג העדפה מתקנת?

<אמי פלמור: ראשית, אני חושבת שכולנו מעדיפים להגיד ייצוג הולם כי בהעדפה מתקנת יש איזשהו סאבטקסט קצת מעליב.

אחמד טיבי: אנחנו מוכנים להיעלב אבל זה מעלה את שיעור הייצוג.

<אמי פלמור: אני רוצה להגיד לך שאני חושבת, כאישה, שגם אנחנו זכאיות עדיין להעדפה מתקנת וגם אני יודעת, ואני אומרת את זה, שלא פעם מזמינים אותי למקום כזה או אחר בגלל שגילו שחסרה אישה והיום כולם יודעים שחייבים אישה בכל מקום.

<אמי פלמור: הדבר הזה משרת אותי והוא פותח לי את הדלת בפעם הראשונה.

<אמי פלמור: אני יודעת שבפעם השנייה כבר יזמינו אותי בזכות עצמי.

<אמי פלמור: אני לא מתביישת להגיד את זה וחשוב להגיד את זה בקול רם.

<אמי פלמור: גם מנכ"ליות בשירות הציבורי, יש היום ארבע, אם אני לא טועה, ויודע הנציב שמזמין אותי לוועדות איתור במשרדים אחרים כי הוא קבע שצריכות להיות נשים ואין מספיק נשים.

<אמי פלמור: אני חושבת שלא צריך להתבייש בדבר הזה.

<אמי פלמור: אני חושבת שביחס לייצוג נשים הדבר הזה קידם את מעמדן של נשים בצורה משמעותית ואני מאוד בעד.

<אמי פלמור: אני יכולה להגיד שאני במשרד שלי פועלת בצורה הזאת, בצורה מפורשת ביותר.

<אמי פלמור: כשאני מחלקת את התקנים למנהלים שלי, אני מבהירה את החלוקה של התקנים ואת הציפייה שלי.

<אמי פלמור: למשל, עכשיו ראיינו - אנחנו מקבלים 550 מתמחים מדי שנה למשרד – והמסר החד משמעי הוא שצריך לזמן יותר מועמדים ולקבל יותר מועמדים מהקבוצות שזכאיות לייצוג הולם.

<אמי פלמור: אני יודעת שכאשר מזמינים יותר, מקבלים יותר.

<אמי פלמור: אני לא יודעת אם נמצאים כאן נציגי קו משווה.

<אמי פלמור: נעזרנו בעמותת קו משווה כדי לעשות סדנאות של רעיון רב תרבותי.

<אמי פלמור: רק השנה עברו מאה אנשים שעוסקים בראיון עובדים סטודנטים מתמחים.

<אמי פלמור: קו משווה אמנם מתמקד באוכלוסייה ערבית אבל ללמוד לעשות ראיון רב תרבותי משרת עוד אוכלוסיות שמתקשות.

<אמי פלמור: גם האוכלוסייה החרדית, גם אנשים עם מוגבלות, גם יוצאי אתיופיה.

<אמי פלמור: כולם צריכים לקבל איזושהי תשומת לב קצת אחרת כדי לפרוץ.

<אמי פלמור: אצלי במשרד העובדים הערבים היום מסתכלים לצדדים ולמעלה ורואים מודלים לחיקוי.

<אמי פלמור: הם רואים אנשים שהגיעו לתפקידים הבכירים ביותר.

<אמי פלמור: הזכרתי את סמנכ"ל בכיר ללוגיסטיקה, יש לנו מנהלת אגף משאבי אנוש, יש לנו מנהלים בסניגוריה הציבורית ובפרקליטות ובאגף לסיוע משפטי ובעוד יחידות.

<אמי פלמור: יש לנו בוחני פטנטים מדענים שהיום עובדים גם באיזשהו מודל שהנציבות עזרה לנו לאשר אותו ולקדם אותו, בו הם עובדים חצי שבוע מהבית וחצי שבוע בירושלים והדבר הזה מאוד מסייע לאנשים שרוצים להמשיך לגור בפריפריה.

<אמי פלמור: אם יש היום מדענית מטירה שיודעת שהיא צריכה לבוא לירושלים רק פעמיים בשבוע אחד ושלוש פעמים בשבוע אחר, זה יותר נסבל לעבוד בירושלים.

<אמי פלמור: יש היום לא מעט אלא שצריך לדעת לעשות בהם שימוש.

<אמי פלמור: אני יודעת שכאשר רציתי מאוד להביא מנהל בכיר ליחידה מסוימת בירושלים והוא גר בדלית אל כרמל ובדיוק נולדה לו ילדה והוא אמר לי שהוא לא יעבור לירושלים כי זה רחוק לו מדי וקשה לו מדי, קיבלתי החלטה ניהולית להצמיד לו רכב ואפשרתי לו לעבוד פעמיים בשבוע בחיפה.

<אמי פלמור: כשאתה רוצה, יש לך כלים.

<אמי פלמור: זה עניין של החלטה איך אתה מתעדף את הדברים ואיך אתה גורם להם לקרות והאם העובד מאמין שבאמת רוצים אותו ויש טעם בהקרבה הזאת.

<אמי פלמור: צריך להכיר בזה.

<אמי פלמור: רוב משרדי הממשלה נמצאים בירושלים ובעיני מאוד חשוב, וזה אחד המסרים החשובים שלי.

<אמי פלמור: קודם כל, היום הדור הצעיר לא בא לעבוד כמו ההורים שלנו ואפילו כמונו לעשרים שנים אלא הוא בא לשלוש שנים, לארבע שנים, לחמש שנים.

<אמי פלמור: בעיני מאוד מאוד חשוב שבני החברה הערבית יראו בשירות הציבורי את השורה הראשונה החשובה בקורות החיים שלהם, יבואו לחמש שנים ויחזרו אחר כך הביתה לשלטון המקומי, למגזר השלישי, ויתרמו מהניסיון שהם צברו ומהקשרים שהם רכשו בשירות הציבורי במקום בו הם בוחרים לחיות.

אחמד טיבי: תודה רבה למנכ"לית משרד המשפטים.

אחמד טיבי: לפני שנעבור לדובר הבא מטעם יוזמת קרן אברהם, נמצאות כאן נשים מנהיגות מעוספייה, שפרעם, יבלין, ירקא, כפר מנדה, נצרת.

אחמד טיבי: ברוכות הבאות.

<מוחמד מ. ותד: אדוני היושב ראש, אפשר לשאול שאלה את כבוד המנכ"לית לפני שהיא יוצאת?

<אמי פלמור: אני מבטיחה לענות בקצרה.

אחמד טיבי: ראש מועצת ג'ת.

<מוחמד מ. ותד: צהרים טובים לכולם.

<מוחמד מ. ותד: אני מברך על ההזמנה של ידידי דוקטור אחמד טיבי.

<מוחמד מ. ותד: יש לי שאלה.

<מוחמד מ. ותד: אנחנו יודעים על הנחיות היועץ המשפטי לממשלה בעניין קידום או תמיכה בייצוג הולם בשירות הציבורי שדיבר לא רק על איסור האפליה אלא קבע מפורשות שצריך ליזום בצורה אקטיבית ואפילו למנות רכז שיעשה חיפוש של מועמדים מתאימים לכל משרה מוצעת על ידי משרד המשפטים.

<מוחמד מ. ותד: אני שואל מה עושה משרד המשפטים בעניין זה והאם יש לו רכז שהתפקיד שלו הוא לא רק להמתין לפניות של המועמדים?

<אמי פלמור: התשובה היא כן.

<מוחמד מ. ותד: האם תפקידו דווקא ליזום ולחפש מועמדים מתאימים?

<אמי פלמור: התשובה היא כן.

<אמי פלמור: יש לנו בעל תפקיד בתפקיד הזה כבר למעלה משנתיים.

<אמי פלמור: עכשיו הוא עומד להתחלף ויש כבר מועמד חדש לתפקיד הזה.

<אמי פלמור: כמו שאמרתי, אני מאמינה רק ביוזמה.

<אמי פלמור: לשבת ולהגיד שממה שיוצא אני מרוצה, שזה מה שקרה לדעתי עד היום בהרבה מאוד משרדים, אנשים הסבירו שפשוט אין מה לעשות כי לא מגיעים מועמדים, מזה אי אפשר להתקדם.

<אמי פלמור: יש במשרד המשפטים ממונה על ייצוג הולם באגף כוח האדם.

<אמי פלמור: חד וחלק.

<אמי פלמור: אני ממליצה מאוד על הפונקציה הזאת שהיא פונקציה חשובה.

<קריאה: זה לא קיים בכל המשרדים.

אחמד טיבי: לא קיים בכל המשרדים.

מסעוד גנאים: יש לי שאלה גם למנכ"לית וגם לנציב.

מסעוד גנאים: אנחנו נתקלים בהרבה בעיות ואני חושב שזה חלק מהחסמים של הרבה עורכי דין, בעיקר מורים ורופאים שעובדים בדרום ובמרכז.

מסעוד גנאים: אנחנו העברנו את החוק הזה של הטבות מס אבל יש לנו בעיה שאני חושב שכל חבריי נתקלים בה כאשר לא מאשרים להם הטבת מס ואומרים להם שמרכז החיים שלהם הוא בדרום או בתל אביב ולא בצפון בכפרים שלהם ובערים שלהם.

מסעוד גנאים: אני חושב שזה חסם מרכזי שצריך לטפל בו.

מסעוד גנאים: לא יכול להיות שאתם מעודדים אנשים כאלה ללכת לעבוד במרכז ובדרום ואחרי כן אומרים להם שמרכז החיים שלהם הוא בדרום ובמרכז והם לא זכאים להטבת מס.

מסעוד גנאים: חסם נוסף הוא תשלום שכר הדירה.

מסעוד גנאים: לא יכול להיות שמורים בדרום, בבאר שבע, מקבלים 600 שקלים לשכר דירה ובירושלים מקבלים אלפיים שקלים.

מסעוד גנאים: הלוואי והשכירו תרד אבל זה מהווה חסם מרכזי.

אחמד טיבי: נכון.

מנואל טרכטנברג: אני מברך על הישיבה היוצאת דופן הזאת לפי כל קנה מידה בוועדת הכספים תחת יושבות הראש שלך בנושא החשוב הזה.

מנואל טרכטנברג: אני רוצה לציין נתון לא ידוע.

מנואל טרכטנברג: אנחנו יודעים על אחוזים של עובדים כאלה ואחרים במגזר כזה או אחר.

מנואל טרכטנברג: ההכנסה לנפש במגזר הערבי במדינת ישראל היא ארבעים אחוזים מההכנסה לנפש במגזר היהודי במדינת ישראל.

מנואל טרכטנברג: כאילו מדובר על שתי מדינות שונות, על שני משקים שונים עם פער הכנסות מאוד מאוד גדול ביניהם.

מנואל טרכטנברג: זה נתון שחשוב לדעת אותו.

מנואל טרכטנברג: רבותיי, אם אנחנו נצליח לסגור את הפער הזה, התוצר של מדינת ישראל כולה יעלה ב-12 אחוזים.

מנואל טרכטנברג: זאת דרמה.

מנואל טרכטנברג: לכן אני אומר שהעניין הזה הוא אינטרס של כולנו.

מנואל טרכטנברג: כמובן זאת לא הסיבה המרכזית, הסיבה המרכזית היא ערכית אבל יש כאן אינטרס כלכלי מובהק לסגור את הפער הזה.

מנואל טרכטנברג: אמירה שנייה לגבי תפקידים בכירים.

מנואל טרכטנברג: אני מאוד שמח על ההתייחסויות ששמענו כאן אבל אני רוצה להגיד שלטעמי שם צריך להשקיע מאמץ יתר מכיוון שמי שיושב בתפקיד בכיר, ההשפעה שלו או שלה היא מערכתית, היא יכולה או הוא יכול לשקף את המצב ואת החסמים של אחרים.

מנואל טרכטנברג: הרגישות, ההיכרות וכולי, זה משהו אחר.

מנואל טרכטנברג: יכולים להשתתף בקבלת ההחלטות, לשקף את זה לדרג הפוליטי וכדומה.

מנואל טרכטנברג: דוגמה אחת, ואני אתייחס מיד להשכלה הגבוהה.

מנואל טרכטנברג: במסגרת ההשכלה הגבוהה אני הנהגתי, או בעצם החלטתי לממן כיושב ראש ות"ת, מלגות מעוף שהן מלגות לגיוס של סגל ערבי איכותי כמרצים בהשכלה הגבוהה.

מנואל טרכטנברג: זה מפגש עם מקבילה, מי שמכיר את זה, עם מלגת אלון שהיא בעלת יוקרה מאוד מאוד גדולה.

מנואל טרכטנברג: אמרו לי, מה פתאום?

מנואל טרכטנברג: הרי יש מלגת אלון ושם זה לגמרי אובייקטיבי, שיתחרו שם.

מנואל טרכטנברג: לא, רבותיי, זה לא עובד בצורה כזאת.

מנואל טרכטנברג: אתה צריך לעשות מאמץ מרוכז ותאמינו לי שכל אחד מאלה שקיבל את מלגת מעוף, כיום השתלב ונמצא בתוך המערכת על פי הכישורים וההישגים שלו.

מנואל טרכטנברג: אחר כך זה כבר תלוי במה שהוא מפרסם ובהתקדמות המדעית שלו, אבל בלי כרטיס הכניסה הזה הייחודי, שאלת על העדפה מתקנת – גם אני לא אוהב את המושג הזה אבל לא משנה, צריך לעשות צעדים כאלה כי אם לא, זה לא יקרה.

<מוחמד מ. ותד: אני אחד מהם.

<מוחמד מ. ותד: קיבלתי את מלגת מעוף.

מנואל טרכטנברג: יפה מאוד, אבל אתה קיבלת את זה כשזה היה בפילנתרופיה.

מנואל טרכטנברג: אני הבאתי את זה ל-ות"ת.

<מוחמד מ. ותד: כחלק מהמועצה להשכלה גבוהה.

מנואל טרכטנברג: כן.

מנואל טרכטנברג: זאת פילנתרופיה?

מנואל טרכטנברג: הם יעשו לנו את זה?

<מוחמד מ. ותד: זה מאוד עזר.

מנואל טרכטנברג: אני אומר מעבר לזה.

מנואל טרכטנברג: תראו, בהשכלה הגבוהה הנתונים שהצגת, אכן ציינת שהם עד 2012.

מנואל טרכטנברג: ב-2013 אני השקתי תכנית מערכתית לקידום השכלה גבוהה במגזר הערבי על כל הרוחב והאורך.

מנואל טרכטנברג: אתה יודע למה זה לקח הרבה זמן?

מנואל טרכטנברג: התחלתי את העבודה ב-2010.

מנואל טרכטנברג: מכיוון שאמרתי שיש כאן עבודה מערכתית לעשות.

מנואל טרכטנברג: כמו בקליטה של מיעוטים במגזר הציבורי, כמו בסקטור ההייטק, בכל הקשר והקשר, החסמים והבעיות הם מורכבות מאוד והן בכל שרשרת המזון.

מנואל טרכטנברג: בהשכלה הגבוהה מדובר על מה שקורה בתיכון, על ידיעת שפות או אי ידיעת שפות, דבר שמהווה מכשול גדול מאוד.

מנואל טרכטנברג: זה גם נוגע למרחק הגיאוגרפי ולתחבורה הציבורית.

מנואל טרכטנברג: אני הייתי צריך להתמודד עם בעיות של תחבורה ציבורית שלא קיימת כדי שיוכלו להגיע למקומות.

מנואל טרכטנברג: זה נוגע לנשירה וזה נוגע למה לומדים.

מנואל טרכטנברג: אני הנהגתי מלגה ייחודית לסטודנטים ערבים בתואר ראשון, שזה דבר שלא היה קיים אף פעם, למקצועות כמו הנדסה, הנדסת מחשבים, פיזיקה, מתמטיקה, כל המקצועות שהם לא המקצועות שבדרך כלל בוחרים ללמוד אבל אלה המקצועות שיש להם תמורה כלכלית מאוד מאוד גבוהה.

מנואל טרכטנברג: נתקלתי בקשיים משפטיים גדולים מאוד עם המלגה הזאת כי אמרו לי מה פתאום?

מנואל טרכטנברג: למה לערבים?

מנואל טרכטנברג: שיתחרו.

מנואל טרכטנברג: אני רוצה לומר שצריך להיות טיפול מערכתי מתמשך.

מנואל טרכטנברג: זאת המשימה שלפנינו וזה לטובת מדינת ישראל כולה.

מנואל טרכטנברג: תזכרו את הפער הזה של ארבעים אחוזים מול ההכנסה לנפש של המגזר היהודי.

מנואל טרכטנברג: תודה.

אחמד טיבי: תודה.

אחמד טיבי: אני אגוון בין הדוברים.

עודד פורר: לפני שהנציב יוצא, אדוני, יש לי שאלה לנציב.

עודד פורר: אני חושב שמה שאמרת לגבי הנושא של רק חמישה אחוזים מתמודדים במכרזים, בוודאי שזה ישליך כלפי מעלה ואכן מדובר בתהליך.

עודד פורר: אני מסכים אתך וגם ראיתי את זה קורה עת הייתי בתוך המערכת.

עודד פורר: אפילו במשרד הקליטה נתבקשנו לבחון בחינה מיוחדת כל פעם שהגיע מועמד או שהיה מועמד שהוא מהמגזר הערבי.

עודד פורר: כדי שנגיע לבכירים, צריך באמת שיהיו יותר במערכת למטה וכך אפשר יהיה לעלות למעלה.

עודד פורר: יש לי שאלה לגבי תנאי הסף ולגבי העדפה מתקנת.

עודד פורר: האם ניתן איזשהו משקל למי ששירת שירות צבאי, לאומי או אזרחי בקרב אותן משרות?

עודד פורר: האם ניתנת איזושהי העדפה מתקנת למי שעשה שירות כזה?

משה דיין: לא.

עודד פורר: למה?

משה דיין: להבנתנו זה גם המצב המשפטי.

עודד פורר: הרי בסופו של דבר מישהו ששירת שנתיים נניח, אני מדבר אפילו על מישהו שמהמגזר הערבי, הדרוזי, הצ'רקסי.

עודד פורר: הוא שירת שנתיים שירות לאומי או שלוש שנים שירות צבאי והלך בגיל 21 ללמוד.

עודד פורר: הוא מגיע אליך בגיל 27-28 להתמודד במכרז אחרי תואר.

עודד פורר: האם יש לו עדיפות לעומת מישהו שלא עשה את זה והוא בגיל 23-24 מגיע אליך.

עודד פורר: זאת אומרת, הוא נמצא בפער מולו.

זאב בנימין בגין: כלפי יהודים יש קריטריון כזה?

משה דיין: אני אסביר.

משה דיין: אנחנו בעיקרון פועלים מכוח חוק.

משה דיין: חוק שירות המדינה (מינויים) קובע מכרז והמילה הזו גוררת שוויון הזדמנויות וכולי.

משה דיין: לכן הסטייה, כלומר, לתת העדפה טעונה חקיקה.

משה דיין: כך אנחנו מבינים את זה.

משה דיין: בסעיף 15א לחוק שירות המדינה (מינויים) יש העדפה לאוכלוסיות מסוימות ולכן זה מה שמתיר לי לתת נניח פקטור לאוכלוסייה הערבית או ליוצאי אתיופיה.

משה דיין: אין לי היתר במקום שלא הותר לי.

משה דיין: לגבי מה שאתה אומר.

משה דיין: למיטב זיכרוני, יש את העמדה של היועץ המשפטי לממשלה רובינשטיין, עמדה די קדמונית.

משה דיין: יש מקומות שכן נתנו העדפה ליוצאי צבא, יש זכאויות כאלה ואחרות, פעם היה במשכנתאות.

עודד פורר: יש חוק חיילים משוחררים.

משה דיין: בתחום הפרנסה אני חושב שנקבע שזה לא משפטי.

משה דיין: יש על זה מחלוקת כמובן מן הסתם אבל אנחנו לא נוהגים לשאול.

עודד פורר: זה מונח לפתח המחוקק.

משה דיין: אנחנו אפילו לא שואלים.

נאוה בוקר: אני בעד שילוב ערבים במגזר הציבורי ואני חושבת שהדיון הזה שיזם אותו חבר הכנסת דוקטור אחמד טיבי חברנו הוא דיון חשוב מאוד.

נאוה בוקר: לפי הנתונים שהוצגו כאן היום, אני מבינה שיש התקדמות טובה בשנים האחרונות.

נאוה בוקר: אני חושבת שזה חייב לבוא במקביל לתרומה שלהם כאזרחים שווי זכויות במדינה.

נאוה בוקר: כל אזרח במדינה צריך לתרום תרומה שווה וגם אתם צריכים לתרום את חלקכם.

נאוה בוקר: אני חשובת שחשוב מאוד שהמגזר הערבי ישתלב בשירות הקהילתי, ואם לא נוח לכם לשרת בצה"ל – אפשר לעשות שירות אזרחי, אם זה בבתי חולים, במגן דוד אדום, בכיבוי אש, במשטרה.

עודד פורר: מי שמשתלב בכיבוי אש, כנראה אחר כך נשאב פנימה לתוך המערכת וגם נקלט בתוך המערכת,\

עודד פורר: אם הוא היה שם בשירות הלאומי.

נאוה בוקר: בהחלט.

נאוה בוקר: הסיבה שהקצב הוא מאוד איטי לדעתי היא מאחר ויש רבים בציבור הערבי שפשוט לא רוצים להשתלב.

<קריאה: זה לא נכון.

נאוה בוקר: תסבירי לי למה כל כך מעט ערבים הולכים ועושים שירות אזרחי.

נאוה בוקר: תראי מה קורה בקרב קהילתה ערבים הנוצרים כאשר שם יש היום התגייסות אדירה לצה"ל.

נאוה בוקר: מעל מאה ערבים נוצרים בחודשים האחרונים התגייסו לצה"ל, צעירים ערבים נוצרים.

נאוה בוקר: אבל בקרב המוסלמים זה עדיין לא קיים.

נאוה בוקר: כמעט ולא קיים.

נאוה בוקר: לא דיברתי על הבדואים.

נאוה בוקר: אני מדברת על הציבור המוסלמי בכללותו.

נאוה בוקר: הם לא רוצים לשרת בצבא כי הם רוצים ללכת עם ולהרגיש בלי.

נאוה בוקר: זה לא יעבוד.

נאוה בוקר: רוצים להשתלב, רוצים שוויון זכויות, אזרחות שווה בכל התחומים ולא רק בזכויות אלא גם בחובות.

אחמד טיבי: תודה.

אחמד טיבי: אני מודה לך על ההערה אבל אני רוצה להזכיר לך שבמדינת ישראל יש עדה דרוזית שמשרתת בצה"ל והדברים המפותחים ביותר בה הם רק בתי קברות.

אחמד טיבי: אין שם מפעלים.

נאוה בוקר: אתה טועה.

אחמד טיבי: לכן הגיוס והשירות לצבא הוא לא דיבידנד לשום דבר כאשר מדובר בלא יהודים.

עודד פורר: זה המקום לתקן את זה.

נאוה בוקר: אין בעיה.

נאוה בוקר: בואו תשתתפו בשירות הקהילתי ובשירות האזרחי.

נאוה בוקר: אי אפשר לקבל רק זכויות ולא למלא את החובות.

אחמד טיבי: האמת היא שיש איזה עקרון בדמוקרטיות וכדאי לזכור אותו שבדרך כלל אין קשר בין זכויות לבין חובות.

אחמד טיבי: כך בדמוקרטיות.

אחמד טיבי: אני לא יודע אם השנה הדבר השתנה, בקדנציה הזאת.

נאוה בוקר: אתה מודה שאתם רוצים זכויות בלי לקיים את החובות של אזרחי מדינת ישראל.

אחמד טיבי: איזה חובות?

נאוה בוקר: גיוס לצה"ל או לשרת בשירות אזרחי.

<קריאה: למה אתם מסיטים את הדיון?

<קריאה: זה לא נושא הדיון.

נאוה בוקר: יש כל כך הרבה בתי חולים שאפשר להתנדב בהם.

אחמד טיבי: חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן, ביקשת לשאול את הנציב שאלה.

עאידה תומא סלימאן: אפרופו צבא.

עאידה תומא סלימאן: אני לא אתייחס לדיון שהתקיים כאן כי לדעתי זאת רק הסטה מעיקר הדברים.

עאידה תומא סלימאן: אני רציתי לשאול לגבי דבר שקיבלתי מכתב לגביו אבל אני חושבת שצריך להעלות אותו בדיון הזה.

עאידה תומא סלימאן: כל הסעיף בתקשי"ר שמתייחס למסלול ישיר מהצבא לשירות המדינה.

עאידה תומא סלימאן: כלומר, אנשים שהם פורשי צה"ל, שהם יכולים ישר להתקבל.

עודד פורר: זה לא ישר.

עודד פורר: הם גם חלק משירות המדינה ובסופו של דבר האנשים האלה בתפקידים בכירים וזה קורה רק בתפקידים מסוימים מרמה מסוימת.

משה דיין: יש כלל שנוהג עשרות רבות של שנים, אפילו לא הצלחנו להגיע לראשיתו או למישהו שהיה בדיון עת זה נקבע.

משה דיין: הכלל אומר שמתפנית משרה, אז קודם כל עושים מכרז פנימי.

משה דיין: אם המכרז הפנימי לא מעלה מועמדים וכשל, אז אפשר לבצע העברה מצה"ל או שגם אפשר ממשרד ממשלתי אחר.

משה דיין: ההעברה היא, מי שפרש מצה"ל, עד שנתיים אחרי פרישתו.

משה דיין: כלומר, הוא עוד טרי אחרי הצבא וההעברה היא תוך שנתיים.

משה דיין: ראשית, לגבי הכלל הזה לאחרונה יש מי שטוען נגדו.

משה דיין: הכלל הזה הולך להתמתן מאליו כי כמו שאתם יודעים, בסיכום האחרון עם ההסתדרות – ההסכמים עכשיו מנוסחים אבל אתם זוכרים את ערב השביתה – אחד הסיכומים הוא ששירות המדינה, ההסתדרות נתנה את הסכמתה, עובר להליכים בין-משרדיים ישר.

משה דיין: כלומר, יתבטל המכרז הפנימי.

משה דיין: לכן, קודם כל יוצאים למכרז בין כל שירות המדינה.

משה דיין: זה ימתן את התופעה כי התופעה נגזרה מכך שבמשרד נניח של 100, 200, 300 עובדים לא נמצא אף אחד ואז עשו העברה.

משה דיין: אם כן, זה ממתן את התופעה על פי הגדרה.

משה דיין: אין מכרז פנימי מחר.

משה דיין: אין.

משה דיין: מה זה מחר?

משה דיין: זה ייקח את הזמן, זה יהיה במדורג, אנחנו נערכים קודם כל בסגל הבכיר וכלפי מטה.

משה דיין: עכשיו עושים את כל ההכנות המחשוביות.

משה דיין: שנית, כמו שעניתי לך.

משה דיין: אנחנו בודקים את זה.

משה דיין: העלו את הסוגיה הזאת.

משה דיין: נוהג של עשרות בשנים ואנחנו בודקים אותו.

משה דיין: בודקים את זה מול משרד המשפטים, מול משרד הביטחון, כדי לשמוע את כל הדעות ואת כל העמדות ואפילו להבין מהיכן בדיוק זה בא.

משה דיין: עד כדי כך זה כזה קדמון.

עאידה תומא סלימאן: האם ידוע לכבודו שיש משרות ייעודיות שניתנות למשרדים כדי להכניס אליהן עובדים ערבים חדשים ומשתמשים בהן כדי להעביר מישהו ערבי שכבר נמצא בשירות מהתקן הרגיל שלו לתקן הייעודי ואז לפתוח במכרז כללי?

משה דיין: לא.

משה דיין: לא ידוע לי.

עאידה תומא סלימאן: ואם קורה דבר כזה?

משה דיין: אם יקרה, תעבירי לי את המקרה.

אחמד טיבי: שווה בדיקה.

עאידה תומא סלימאן: מעבירים את העובד למשרה הייעודית ומפנים את התקן שלו.

עאידה תומא סלימאן: יש לי דוגמאות שאני אעביר אליך.

אחמד טיבי: זה מקרה פרטני.

אחמד טיבי: תעבירי את הפרטים למשה.

אחמד טיבי: מרים כבהא, ואני גאה בה מאוד.

אחמד טיבי: אנחנו גאים בה.

משה דיין: גם אני.

עאידה תומא סלימאן: גם אני גאה בה כאישה.

<מרים כבהא: צהרים טובים.

<מרים כבהא: תודה על ההזמנה להשתתף בדיון.

<מרים כבהא: אני מאוד מעריכה את הנציבות ובאמת אנחנו רואים שבשנים האחרונות יש מגמה של עידוד ומתן תמריצים להביא את העובדים הערבים, אבל יש משהו אחד שלא מתוקן למרות כל המאמצים שלנו כנציבות מולכם.

<מרים כבהא: אם אנחנו לא פותרים אותו, זה לא יביא את התוצאה בה אנחנו רוצים.

<מרים כבהא: השאלה היא איך מפעילים את ההעדפה המתקנת.

<מרים כבהא: אם אנחנו יודעים שאנחנו צריכים להציג כמה ערבים מתקבלים בתקנים הרגילים, כאשר הוועדות יושבות ולא יודעות על פי מה להפעיל את ההעדפה המתקנת וכך לעולם זה יישאר ככלי מת שלא משתמשים בו.

<מרים כבהא: אם אנחנו לא מגיעים לקריטריונים מדויקים ככל שניתן שאומרים לוועדה שתדע באיזה תנאים ומתי כי לעולם לא יגיעו אנשים עם כישורים דומים עם ניקוד ממש מדויק בוועדה.

<מרים כבהא: אם אנחנו לא כותבים את זה, אנחנו תמיד נישאר במקום הזה שעד שיש תקנים ייעודיים, לא נוכל להכניס עובדים גם במצב הזה.

<מרים כבהא: אני מושיטה את היד של נציבות שוויון להיות הפרטנרית שלכם עד שמגיעים לנוהל הזה שמדגיש איך מפעילים את ההעדפה המתקנת.

<מרים כבהא: הנקודה השנייה שאני רוצה לומר, ואני באמת מסכימה אתך שהנציבות עושה מאמצים עילאיים, אבל צריך לשכפל את המודל של משרד המשפטים.

<מרים כבהא: אנחנו רואים עכשיו שאם המנכ"לים של המשרדים לא באמת מנחים את המדיניות הזאת כך שהיא תחלחל לתוך המשרדים, זה לא יקרה.

<מרים כבהא: לא הכול בידיך.

<מרים כבהא: צריך באמת שתצא מכאן קריאה למנכ"לים.

<מרים כבהא: אנחנו בנציבות שוויון ננסה לבדוק כמה אנחנו יכולים לעשות את זה, גם משפטית, על מנת לשכפל את המודל של משרד המשפטים, וולנטרית אם אפשר, ואם לא, אז משפטית, מול משרדי הממשלה הבאים כי זה ניתן.

<מרים כבהא: אם קובעים תכנית עם יעדים, עם מדדים ומודדים את העובדים, אפשר להגיע.

<מרים כבהא: גם כאן, שוב, אני לגמרי פרטנרית שלכם בעניין הזה.

<מרים כבהא: אני רוצה להגיד שגם משרד הכלכלה בנוסף לנציבות שוויון, יש לו את מרכזי ליאן שתומכים, כמו ששמעתם, ומעצימים את העובדים, גם מעודדים אותם לגשת למכרזים הייעודיים, גם נותנים להם סיוע והכנה למבחני הנציבות וגם מנגישים את כלי הסיוע שלכם.

<מרים כבהא: אנחנו באמת עומדים כאן לרשותכם.

<מרים כבהא: אני אומרת שאם אנחנו לא מתקנים את שני הדברים האלה, גם נותנים כלי לוועדות ליישם את ההעדפה המתקנת, עובדים מול המנכ"לים על יישום תכנית להטמעת שוויון בתוך המשרדים שלהם, אני חושבת שהדברים יזוזו לאט ולא בקצב אותו היינו רוצים.

משה דיין: אני אענה בקצרה ובזריזות.

משה דיין: אני רוצה לומר משהו.

משה דיין: כל אדם, אם הוא לא עושה את הדברים שהוא עושה מכל הנשמה, זה לא יצלח.

יוסף ג'בארין: על חלק מהדברים הספקתי לדבר עם הנציב ולכן אני אתמקד בדברים העיקריים.

יוסף ג'בארין: אני מצטרף לברכות על קיום הדיון.

יוסף ג'בארין: בדרך כלל מתייחסים למחצית המלאה של הכוס לעומת המחצית הריקה.

יוסף ג'בארין: בתחום הזה של ייצוג הולם, לדעתי אנחנו מדברים על הרבע המלאה של הכוס ולא על המחצית.

יוסף ג'בארין: החוק תוקן בשנת 2000 והיום אנחנו 16 שנים לאחר מכן, אמנם ברמה של שיעורים השיעור הזה הוכפל מסביבות 4.5 אחוזים לכתשעה אחוזים, אבל אם בודקים מה שקורה כלפי אוכלוסיות אחרות שהחוק הזה רלוונטי להן, רואים שההתקדמות היא עדיין מאוד איטית.

יוסף ג'בארין: כשאנחנו מודעים לכך שנקבע יעד ממשלתי להגיע לעשרה אחוזים עוד ב-2010 והיעד הזה של עשרה אחוזים הוא מחצית מהשיעור הכללי של האוכלוסייה הערבית, לא הייתה הפתעה שלא הגענו ליעד כי לא היו תכניות שבעצם יכולות לממש את היעד הזה.

יוסף ג'בארין: לכן אם ב-2007-2008 דיברנו על שישה-שבעה אחוזים, כמעט ולא הייתה התקדמות משמעותית לקראת 2010.

יוסף ג'בארין: אני רוצה לומר לכבוד הנציב.

יוסף ג'בארין: אנחנו לא רק מדברים על אחוזים אלא צריך לראות את המספרים.

יוסף ג'בארין: כשאנחנו מדברים על שירות למדינה, זה בסביבות שבעים אלף וכאשר אנחנו מדברים למשל על חברות ממשלתיות, על העובדים של החברות הממשלתיות, זה עוד שבעים-שמונים אלף.

יוסף ג'בארין: בסך הכול אנחנו מדברים על יותר מ-150 אלף וזה אומר שאחוז אחד של עלייה אלה הן 1,500 משרות חדשות לציבור הערבי.

יוסף ג'בארין: יש לנו אלפי אקדמאים ערבים מובטלים היום או שהם מועסקים לא בתחומים אותם למדו.

יוסף ג'בארין: עבורנו נושא הזה לא רק מספרים אלא זה נותן פתרון לאקדמאים ערבים.

יוסף ג'בארין: לכן אני אומר שיש את הפוטנציאל.

יוסף ג'בארין: אני מרגיש שבשנים האחרונות אין מספיק עבודה בשטח בנושא הזה.

יוסף ג'בארין: דיברה מנכ"לית משרד המשפטים ואמרה למשל שיש דוח שמפרט את כל הייצוג בתוך המשרד בכל היחידות, עם מספרים ברורים ועם נתונים.

יוסף ג'בארין: אם כן, אנא ממך, להוציא הנחיה שזה מה שיעשה כל משרד.

יוסף ג'בארין: כל משרד בסוף כל שנה ייתן את הדין וחשבון ואת הפירוט הזה.

יוסף ג'בארין: המנכ"לית דיברה על מינוי מישהו אחראי על הנושא הזה, אדם שיהווה כתובת בכל משרד ממשלתי.

יוסף ג'בארין: יש לך דוגמה של משרד שעושה את זה, אז שיעשו את זה גם המשרדים האחרים.

יוסף ג'בארין: תאמין לי שזה אפשרי.

יוסף ג'בארין: לגבי המשרד שלך.

יוסף ג'בארין: גם במשרד שלך אני לא רואה שמתייחסים מספיק ברצינות לחקיקה הזאת.

יוסף ג'בארין: אני מחזיק למשל את הדח של 2014.

יוסף ג'בארין: החוק לא מדבר רק על להציג לנו על הנתונים אלא גם לפרט ולומר מה הם ידי הנציבות, מה הם יעדי משרדי הממשלה, איזה מכרזים יהיו בתקופה הקרובה.

יוסף ג'בארין: אני מסתכל על הדוח וכמעט ואין פירוט כזה.

יוסף ג'בארין: אני רואה שהדוח יוצא באיחור.

יוסף ג'בארין: זאת אומרת, את שנת 2014 מסכמים בתחילת 2016.

יוסף ג'בארין: צריך שיהיה ברור שבסוף שנה מסכמים אולי תוך שלושה חודשים, גם אם במחיר של תיקון החוק ולחייב אותם בכך.

יוסף ג'בארין: לא צריך אולי להגיע לתיקון החוק.

יוסף ג'בארין: דוקטור אחמד טיבי מלווה את הנושא הזה ומכיר את הדיון הזה.

יוסף ג'בארין: אגב, הוא הזמין אותי להשתתף כאן עוד לפני שנבחרתי כחבר כנסת.

יוסף ג'בארין: דיברנו על הצורך להרחיב את החקיקה עבור האוכלוסייה הערבית בצורה שתהיה דומה לפחות למה שקיים אצל העולים מאתיופיה ולגבי אנשים עם מוגבלויות, והייתה הרחבה גם מאוד ספציפית בשנת 2012 לאוכלוסייה הערבית הדרוזית.

יוסף ג'בארין: לכן יש גם כלים חקיקתיים שעוד לא השתמשנו בהם כדי להרחיב את היריעה גם בקרב הציבור הערבי בכללותו.

יוסף ג'בארין: אני מדבר על עובדים בקרב חברות ממשלתיות שמונים עשרות אלפים, ואני גם מדבר על עובדים בתאגידים ציבוריים.

יוסף ג'בארין: הנקודה האחרונה.

יוסף ג'בארין: אין התקדמות משמעותית מאז 2011 בהיקף הקליטה.

יוסף ג'בארין: אם אין התקדמות בהיקף הקליטה, אנחנו לא נופתע מכך שזה בסביבות 11 אחוזים.

יוסף ג'בארין: הנתון הזה כאן.

יוסף ג'בארין: בשנת 2011 האחוז עמד על 11,5 אחוזים, על 12 אחוזים.

יוסף ג'בארין: אני אומר שזאת לא התקדמות שתשנה לנו את התמונה.

יוסף ג'בארין: אם נישאר בסביבות חצי אחוז בהיקף הקליטה, אנחנו נכחה עוד הרבה זמן כדי שנגיע ל-18 אחוזים.

נאוה בוקר: שאלה קצרה.

נאוה בוקר: 300 תקנים שאין להם דורש, אמרו את זה בוועדת החוקה ועכשיו קיבלתי מידע, למגזר הערבי, זה סיכום של ועדת חוקה מחודש ינואר.

נאוה בוקר: אני אשמח אם תגיד לי במה מדובר.

נאוה בוקר: 300 תקנים בשירות המדינה שמיועדים למגזר הערבי ואין להם דורש.

נאוה בוקר: מה זה הסיפור הזה?

אחמד טיבי: תרשום את השאלות ותענה עליהן במרוכז.

איתן ברושי: לפני שאתה הולך, משפט.

איתן ברושי: הדיון הזה הוא דיון חשוב.

איתן ברושי: אני הייתי מנכ"ל של משרד המדע, התרבות והספורט עת אופיר פינס היה השר.

איתן ברושי: הייתי שם שנה ואני זוכר מציאות ואני מציע לאמץ אותה, אלא אם אני טועה, אבל לא יכולתי להיות כאן בתחילת הדיון.

איתן ברושי: הייתה אז החלטה של הממשלה, ואני מציע לקבל החלטה כזאת, שמגדירה מספר עובדים ערבים שייקלטו תוך פרק זמן וגם מעבר לתקנים.

איתן ברושי: אז הייתה איזו חלוקה בין המשרד לממשלה בהחלטה הזאת ואמרו שצריך ליצור פיתוי למשרדי הממשלה, לא בשיטה הרגילה של מכרזים אלא לומר שאפשר לקבל עובדים ערבים מעל התקנים בנוסחה שתיקבע, להגדיר מספר.

איתן ברושי: סתם אני אומר, נגיד מאה ב-2016-2017, לתקצב את זה בתקציב המדינה ולהעביר כאן החלטה שאומרת – ואני מדבר עכשיו על המשרדים ולא על החברות – שמשרדי הממשלה קולטים לדוגמה מאה עובדים בפרק זמן ידוע, בתקציב המדינה זה מתוקצב, וזה לא נתון לשיקול דעתם ולפרוטקציות אלא זה רק יכול להיות ערבים, על כל מה שהמדינה אומרת, כמובן כפוף לתנאי סף אבל זאת מכסה שנועדה להם.

איתן ברושי: יש מצבים בלתי שגרתיים שהפתרון הוא לא קונבנציונאלי.

איתן ברושי: אם רוצים עכשיו ללכת בשיטה שניקח פה וניקח פה, הרבה לא יצא ובעוד שנתיים יגידו שוב שקלטו עוד שניים.

איתן ברושי: אם רוצים שינוי משמעותי, אני מציע צעד שהוא לא שגרתי.

איתן ברושי: נדמה לי שהוא היה אבל אני לא רוצה לדבר מהזיכרון.

איתן ברושי: לכן אני מציע לקלוט איקס עובדים בפרק זמן למשרדי הממשלה בכפוף לכללים אבל בדרך שמביאה לתוצאה ולא רק למכור כאן מלים שאין להן כיסוי.

אחמד טיבי: הנציב יענה למכלול השאלות שנשאלו.

<סאמי סעדי: אני אתייחס לעניין היבטי המס והטבה במס.

משה דיין: אני אתחיל עם התקנים, מה שנקרא לצבוע תקנים או תקנים ייעודיים.

משה דיין: הנוהג הזה היה נהוג ואני רוצה לומר לך שמרבית ההישגים שהצגתי כאן הם למרות שאני באתי בעידן שתקנים לא היו צבועים.

משה דיין: יושב כאן נציג אגף התקציבים והריני מודיע שככל שזה יתוקצב, אני אברך על כך ויותר מכך.

משה דיין: מה שעשינו עת זה היה, התקנים המיועדים, אנחנו אמרנו למשרד שהוא מקבל תקן מיועד בתנאי שגם הוא משלו מייעד תקן אחד.

משה דיין: כך מינפנו תקן אחד לשניים.

משה דיין: היום כבר לא עושים את זה גם בגיל צרות תקציביות של המדינה וגם להיכנס אולי למסלול יותר טבעי של קליטה.

איתן ברושי: טיבי, לך על זה.

אחמד טיבי: יותר טבעי, זה לא טוב כי זה יחזיר אותנו אחורה.

איתן ברושי: לך על המסלול המיוחד.

איתן ברושי: ממשלה שנותנת 15 מיליארד שקלים, תיתן לזה כמה גרושים.

משה דיין: אדוני, אני לא אתנגד.

משה דיין: אני נבחן על פי תוצאה וזה יקל עלי להגיע לתוצאה.

איתן ברושי: לך על זה.

משה דיין: אם אתה שואל לדעתי האישית, אני לא מתנגד אבל זה לא אצלי.

משה דיין: עדיין אין לי את הכלי הזה היום ועדיין אנחנו מצליחים להראות מגמה חיובית.

משה דיין: יושב כאן נציג אגף התקציבים ואולי הוא יציג את העניין.

אחמד טיבי: מה לגבי המודל של משרד המשפטים?

משה דיין: בהמשך.

משה דיין: אני אתייחס לכבוד הנציבה החדשה הבאה עלינו באמת לטובה.

משה דיין: כמה דברים.

משה דיין: ראשית, אני רוצה להגיד לך כאן דווקא באולם הזה, ואולי אמרתי לך את זה גם בחדר סגור אבל גם כאן אפשר לומר, אני בטוח בהצלחתם אבל ההצלחה שלך היא כלל החברה הישראלית.

משה דיין: הדיון כאן, כולם מסתכלים עלי, אבל אני מדבר על 75 אלף עובדים.

משה דיין: זה סמל, זה עמוד לפני המחנה, אני מקבל את זה, אנחנו דוגמה לכולם, בסדר גמור, אבל חשוב מאוד שילוב האוכלוסייה הערבית כי זה רלוונטי מקצה לקצה בכל תחומי הכלכלה והחברה.

משה דיין: יש כאן הייטק אבל יש עוד תחומים.

משה דיין: חשוב לא רק להתמקד בנציבות.

משה דיין: אין לי בעיה שתבואי אלי כל יום, אבל קצת מפספסים כי ההתמקדות הזאת רק בנו מפספסת את יתר חלקי האוכלוסייה וזה חשוב.

משה דיין: אני אומר את הדברים לא חלילה כביקורת אלא כזרקור.

משה דיין: לגבי הנהלים.

משה דיין: אכן בחוק יש במקרים של שני מועמדים דומים, תבחר את בן האוכלוסייה הערבית.

משה דיין: לא היו שום כללים.

משה דיין: את יודעת שהוצאנו חוזרים, הוצאנו פרוטוקולים מובנים וגם אני כנציב שירות המדינה פסלתי מספר מכרזים כאשר לא שוכנעתי שהם נוהלו תוך תשומת הלב הראויה לנושא שהיה שם מועמד ערבי ולא דנו בזה ואפילו לא רשמו את זה.

משה דיין: אפילו תקלות טכניות, נתנו להן הרבה משמעות.

משה דיין: היוזמה שלך לעלות עוד קומה בהסדרה היא ברוכה.

משה דיין: אני כאן, את אתנו ואני מקווה שנקדם את זה.

משה דיין: מצוין.

משה דיין: אין לי התנגדות.

עודד פורר: ואנחנו כאן לתמוך.

משה דיין: לגבי דוחות מעודכנים.

משה דיין: אנחנו לא מסתירים כלום אלא שהרבה דברים מופיעים במסמכים אחרים.

משה דיין: למשל, אם תראו במסמכי הרפורמה ובמסמכי תכניות העבודה של הנציבות וכולי, הנושאים האלה מופיעים אלא שפשוט הדוח הנקודתי הזה נועד להגיד מספרים, לזה נועד הדוח הזה.

משה דיין: אגב, אנחנו בנציבות שירות המדינה, כל משרדי הממשלה התבקשו לתת את היעדים המרכזיים שלהם לספר של היעדים המרכזיים של הממשלה למרות שאנחנו בעיצומה של רפורמה שמקיפה המון תחומים.

משה דיין: את סוגיות הייצוג ההולם, נתנו לנו לרשום שלושה ולא להתפזר, אנחנו שמים את זה ואלה מסמכים פומביים והם גם מעבירים את המסר.

משה דיין: נאדר היקר יושב כאן ואולי אנחנו צריכים לשקול הרחבה.

משה דיין: עכשיו יצא הדוח לגבי נשים שהוא ספר ואני, נציב שירות המדינה, כמעט לא מצאתי את עצמי באותו ספר.

משה דיין: לפעמים גם ריבוי פרטים ותתי טבלאות על תתי טבלאות וכל מחלקה באיזה פינה, מרוב עצים לא רואים את היער.

משה דיין: זאת שאלה גם של עריכה אבל להסתיר, אני לא מסתיר כלום.

<קריאה: זה חומר חשוב לארגונים.

משה דיין: אני שם הכול על השולחן.

משה דיין: יעיד חבר הכנסת טיבי שאני באתי לוועדות שלו כמו תלמיד דייקן וקפדן והוא יודע שאני לא הייתי אמור להיות כאן אבל אמרתי שאני אבוא.

משה דיין: אני לא מסתיר ואני מוכן לדבר על הכול.

משה דיין: לגבי משרד המשפטים.

משה דיין: רבותיי, בסוף כל התכניות והחלטות ממשלה ומה שאתם לא רוצים, יש הבדל עצום בין דברים שנעשים עם נשמה ומתוך אמונה בהם לבין מי שעושה את זה כי יש חוק ויש החלטת ממשלה, בטח בנושא הזה.

עיסאווי פריג': אני מבין שאתה מזלזל בהחלטות ממשלה.

משה דיין: לא מזלזל.

משה דיין: אני ממש לא מזלזל.

נאוה בוקר: הוא רק אומר שהנשמה תוסיף.

יוסף ג'בארין: הוא אומר שהכוונות הטובות עדיפות על החלטות.

משה דיין: אני עכשיו מנסה להעביר מסר למנהלים הבכירים בשירות המדינה עליהם אני אחראי.

משה דיין: יש חוקים וצריך לקיים אותם ככתבם וכלשונם וכנ"ל החלטות ממשלה.

משה דיין: אנחנו פקידי ממשלה בכירים ככל שנהיה, אנחנו צריכים ליישם חוקים ולהגשים את החלטות הממשלה.

משה דיין: עדיין יש הבדל בין מי שעושה את זה מתוך אמונה פנימית עם נשמה יתרה לבין מי שעושה את זה כי ככה הפקודה אומרת.

<קריאה: יש לך חוק ייצוג הולם.

<קריאה: למה לא יישמת אותו?

משה דיין: אדוני, תן לי להמשיך.

משה דיין: אני אשלים את הרעיון כי אני מגיב כאן לכמה דברים.

משה דיין: דיברה כאן מנהלת כללית.

משה דיין: רבותיי, זה בא לה מהנשמה ואלה הן התוצאות.

משה דיין: חד משמעית.

משה דיין: אנחנו לא מדברים כאן על מספרים ולא על שוק עבודה אלא אנחנו מדברים כאן על החברה הישראלית, על מדינת ישראל.

משה דיין: לא פחות, וזה חייב לבוא משם, ואנחנו צריכים להכשיר לבבות בכל הצדדים ובכל הכיוונים.

משה דיין: להכשיר לבבות זה לגרום גם לאזרח הערבי לרצות להיות חלק משירות המדינה, להאמין שרוצים אותו, וזה לא פשוט.

משה דיין: אנחנו במזרח התיכון וזה לא פשוט.

משה דיין: אבל זה תלוי בנו.

משה דיין: כשאני עומד כנציב שירות המדינה ומעביר מסר, והייתי בשפרעם ובכל מיני מקומות, ואני מקווה שהאמינו לי שאני מדבר באמת באמת מכל הלב כי זה סוד העניין.

משה דיין: אני מאמין שאם האוכלוסייה הערבית, אחרון התושבים יבין שהנציב מדבר עכשיו באמת מהלב שלו ולא לשם הפרוטוקול כדי לסמן וי שהייתי בוועדה, הסיכוי שהוא יתמודד עולה וככל שיתמודדו יותר, יזכו יותר.

משה דיין: ככל שיזכו יותר, יהיו לנו יותר עובדים.

משה דיין: ככל שיהיו יותר עובדים, יהיו יותר מנהלים.

משה דיין: לכן זאת הדרך.

משה דיין: אני אומר את זה לכל מי שדיבר.

משה דיין: אני מאוד מקווה שהרבה מנהלים כלליים ילמדו ממשרד המשפטים אבל הנחיות הוצאנו בשנים האחרונות בנושא לעייפה.

משה דיין: אגב, הם ממלאים אחר ההנחיות ולא שיש כאן הפקרות.

נאוה בוקר: אדוני הנציב, אתה יכול לענות לי ספציפית לגבי ה-300 תקנים שאין להם דורש?

נאוה בוקר: מעניין אותי לדעת על מה מדובר.

משה דיין: אני אענה לך.

נאוה בוקר: התקנים האלה מיועדים למגזר הערבי.

משה דיין: אני לא יודע אם 300 זה המספר נכון להיום.

נאוה בוקר: זה הסיכום בוועדת חוקה.

נאוה בוקר: כתוב בפרוטוקול.

משה דיין: חשוב שכולם ידעו.

משה דיין: אני מנסה לא להדגיש את הנתונים האלה כי הם נשמעים כתירוץ ודווקא חשוב לי לא לבוא לכאן כבעל תירוצים, אבל אם כבר העלית, אני אתייחס.

משה דיין: סיפרתי לכם שיש הנחיה שלי שצובעת תקנים בשגרה, גם אם אגף תקציבים לא שם כסף תוספתי.

משה דיין: עדיין אני אומר שמשרה אחת, שתיים, שלוש, מיועדת.

משה דיין: אז נצברים תקנים מיועדים שמיועדים ומתפרסמים רק לאוכלוסייה הערבית.

משה דיין: לצערי יש הרבה תקנים – יש תקופות בהן היו מאות – שלא באו מועמדים.

עיסאווי פריג': שאלתם את עצמכם למה?

משה דיין: אני שואל את עצמי למה כל היום.

עיסאווי פריג': ולאיזו מסקנה הגעתם?

משה דיין: אמרתי שלא אמרתי את הנתון הזה כדי לא להישמע כנותן תירוצים.

משה דיין: עכשיו אתה מקשה עלי כאילו באתי לתת תירוץ.

משה דיין: אני לא אמרתי את הנתון הזה מעצמי כי אני רואה בו בעיה גם שלי, זה שלא באו.

משה דיין: אני כן שואל את עצמי.

משה דיין: אם הייתי חושב שזאת התשובה לאחוזים, הייתי אומר את זה בעצמי.

משה דיין: אני מכיר את הנתון הזה טוב מאוד.

משה דיין: אני לא אומר אותו.

משה דיין: יושבים כאן בקהל ואולי גם צופים בדיון אנשים אזרחים ערבים.

משה דיין: ברגע שנציב שירות המדינה אומר שהוא שם מאות תקנים ולא באו, אומרים שהנה, יש לו תירוץ.

משה דיין: אם כן, אנילא מתרץ.

זאב בנימין בגין: יש לך מושג לגבי ההתפלגות הגיאוגרפית של מיקום התקנים, לא האנשים?

זאב בנימין בגין: בתור דוגמה, חסם אפשרי.

<קריאה: הבעיה היא במרכז ירושלים.

משה דיין: יש לנו בעיה גיאוגרפית.

משה דיין: עובדתית באזור הצפון מצב הייצוג ההולם הוא הרבה יותר טוב.

משה דיין: אבל מרכז השלטון הישראלי הוא כאן, בירושלים.

משה דיין: אני אומר איך אנחנו מתמודדים עם זה.

משה דיין: לכן סיפרתי שיש ועדה.

משה דיין: הגענו למסקנה שאחרי שנתנו את הטיפול הראשוני של כל תקן שלישי, זה עשה את האפקט שלו ועכשיו אנחנו חייבים לרדת ברמה של כל משרד, תכנית נקודתית שלו, מול התופעות המאפיינות אותו.

משה דיין: לכן הועדה בראשה עומד רונן שפירא שיושב כאן, כל משרד בא והם מסתכלים גם על הסוגיות הגיאוגרפיות, גם אם התקנים שהמשרד נתן הוא נתן בבאר שבע ושם אין, וגם שמים לב לבכירות, גם לנשים ולכל הסוגיות.

אכרם חסון: אדוני הנציב, אני מברך אותך ומברך את ידידי אחמד טיבי על קיום הדיון החשוב הזה.

אכרם חסון: לא שאני תולה הרבה תקוות בדיון כי אני הייתי בכנסת ה-18 והעליתי את נושא הדרוזים בנציבות שירות המדינה.

אכרם חסון: בשבוע שעבר היה יום האישה הבינלאומי ואמרתי שאני אלך קודם כל לכנסת.

אכרם חסון: אני יושב כאן בכנסת ויש כאן

אכרם חסון: 440 עובדי מינהלה בכנסת ומצאתי עובד דרוזי אחד שהיא במקרה אישה ואני מברך על כך.

אכרם חסון: מגיע לנו על פי המפתח לפחות תשעה עובדים בכנסת.

אכרם חסון: אותו דבר בדקתי במשרד הבריאות בחיפה, שם יש עובד אחד.

אכרם חסון: תבדוק במשרד הפנים כמה דרוזים עובדים, תבדוק במשרד השיכון כמה דרוזים שם.

אכרם חסון: אני עשיתי בדיקה ויש לי את הכול מוכן ורציתי לקיים אתך פגישה.

יוסף ג'בארין: בלשכה המשפטית בכנסת יש יותר מחמישים עורכי דין.

יוסף ג'בארין: אין עורך דין אחד ערבי.

אחמד טיבי: יכול להיות שאין משפטנים ערבים בארץ?

אכרם חסון: אני לפעמים משווה את עצמנו עם אחינו הערבים ולפעמים הם משווים אותנו ותראה לאיזה מצב הגענו.

משה דיין: אני רוצה להגיד לך שאני לא נציב שירות המדינה של הכנסת.

אכרם חסון: לא משנה.

אכרם חסון: רציתי להגיד לך שגם בכנסת יש אפליה.

אכרם חסון: השירות הצבאי הוא לא המתכון שנותן העדפה מתקנת.

אכרם חסון: אני מעלה את זה ואני בודק את זה.

אכרם חסון: לפני חודש היה במשרד הביטחון מכרז לתפקיד מסוים.

אכרם חסון: למכרז ניגש אלוף דרוזי היחידי שיש שמהללים אותו והוא לא זכה אלא מי שזכה, תת אלוף.

אכרם חסון: כל המכרזים מכורים מראש.

אכרם חסון: אני עשיתי בדיקה במשרדי הממשלה בחיפה, ואני יכול להגיד לך חודש לפני מי יזכה במכרז.

אכרם חסון: אין העדפה מתקנת.

אכרם חסון: אין דרוזי שנמצא שם או ערבי שנמצא כי הוא סוג ב' ואין לו נקודת זינוק, אין לו גב ואין לו מי שיתמוך בו ויקדם אותו.

אכרם חסון: אני האמנתי לדברים שלך אבל הם לא מבוצעים בשטח.

אכרם חסון: אני מוכן לתת לך את הנתונים ואתה לא תאמין.

אכרם חסון: אנחנו נמצאים במדינה שאין שום זכות גם לאלה שמשרתים בצבא ואלה שנותנים את הדם למדינה.

אכרם חסון: אני אומר לך את הדברים באחריות.

אכרם חסון: עזוב מכל מיני דיבורים וכל מיני סיסמאות.

אכרם חסון: אני מדבר על מצב.

אכרם חסון: הנה, נשים דרוזיות יושבות כאן, שישים אחוזים מהנשים הדרוזיות הנשואות לא עובדות כי אין לנו תעסוקה, אין לנו תעשייה ואנחנו לא מקבלים העדפה במשרדי הממשלה.

אכרם חסון: אני ראיתי כמה דרוזים התקדמו במשרדי הממשלה.

אכרם חסון: בוא תגיד לי כמה סמנכ"לים יש או כמה מנכ"לים יש או כמה אנשים בכירים במערכת.

אכרם חסון: גם במשרדי הממשלה הם מנהלים מאבקים קשים מאוד ומתנכלים להם ולא נותנים להם להתקדם.

אכרם חסון: לכן אני מבקש ממך, בוא בבקשה, אם אתה רואה שיש דברים שלא זזים, תחזיר אותם אלינו לכנסת ואנחנו נדע איך לעשות את העבודה כאן אבל לא יעלה על הדעת שכל פעם אנחנו נבוא לכאן, נשב, נטחן מים, נדבר ואנחנו חוזרים ורואים שמצב הצעירים שלנו אחרי שפושטים את המדים, הם כמעט לא מקבלים שום העדפה ולא מקבלים שום נקודת זינוק שווה.

אכרם חסון: אני בדקתי כמה שופטות דרוזיות יש – אין לנו אפילו שופטת אחת.

אכרם חסון: יש לנו 500 עורכות דין.

אכרם חסון: אם אני אמשיך, אני אתן לך מה שנקרא תמונת קודרת ושחורה.

אכרם חסון: הגיע הזמן.

אכרם חסון: זה לא מתאים למדינת ישראל, המעצמה הדמוקרטית, זה לא מתאים לנו כנציגי ציבור וכנבחרי ציבור.

אכרם חסון: לא מספיק לדבר אלא צריך לעשות.

אכרם חסון: איך עושים?

אכרם חסון: עושים אפליה מתקנת.

אכרם חסון: תודה.

אחמד טיבי: בני, אתה רוצה לדבר כשנציב שירות המדינה כאן.

זאב בנימין בגין: שמחתי על דברים רבים שהוא אמר ואת דעתי הוא מכיר.

זאב בנימין בגין: אני לא אטריד אותו.

אחמד טיבי: אם אתה חייב לעזוב, אני רוצה לומר לך שלא הכול ביקורת.

אחמד טיבי: אני מכיר את מר משה דיין שנים רבות.

אחמד טיבי: הוא משתתף בדיונים והכוונות שלו אבל הוא לא היחידי שעובד במערכת.

אחמד טיבי: יש צורך ביותר אקטיביזם מצדך כנציב שירות המדינה וסנקציות נגד מי שלא מקיים את הדברים.

משה דיין: שמעתם על הסנקציות.

אחמד טיבי: כנראה הן לא מועילות.

<סאמי סעדי: שלום רב לכולם.

<סאמי סעדי: תודה לדוקטור טיבי ותודה לכל חברי הכנסת.

<סאמי סעדי: אני רוצה לדבר בשונה מהשירות הציבורי שהוא כמובן חשוב, אני רוצה לדבר על הצד השני של המטבע, הצד היצרני, הצד של תעשייה מתקדמת.

<סאמי סעדי: אני מארגון צופן ששם לו למטרה לשלב את החבר הערבית בתעשייה המתקדמת בישראל ולבנות את התעשייה הזאת בתוך החברה הערבית.

<סאמי סעדי: זה קצת שונה מהשירות הציבורי.

<סאמי סעדי: אני רוצה להגיד משהו בעניין הזה של החסמים והקשיים.

<סאמי סעדי: כל הזמן מדברים על זה ופעם מישהו אמר שהמסכנים, כל הזמן מדברים על הסיבות, המנהיגים מוצאים את הפתרונות.

<סאמי סעדי: אני חושב שאנחנו ואתם כאן בכנסת כחברי כנסת צריכים לתת את הפתרונות לכל העניין הזה של הקשיים והחסמים והגיע הזמן, אנחנו ב-2016, לדבר על פתרונות ולא כל הזמן לדב על חסמים כפי שעושים שנים, על הקשיים ולמה לא משתלבים.

<סאמי סעדי: אני רוצה להתחיל בצד החיובי של העניין.

<סאמי סעדי: משנת 2008, קרוב לחמש השנים האחרונות, מספר המהנדסים הערבים שהשתלבו בתעשיית ההייטק גדל כמעט פי עשר או יותר מפי עשר.

<סאמי סעדי: כאשר התחלנו את צופן, היו כ-300 מהנדסים ערבים בתעשייה והיום יש יותר מ-3,000 מהנדסים.

<סאמי סעדי: מספר המהנדסים בכלל היום שעוסקים בתעשיית הייטק, בפיתוח, הוא קרוב למאה אלף.

<סאמי סעדי: היום יש יותר מ-3,000.

<סאמי סעדי: אני רוצה להזכיר את שיתוף הפעולה שלנו עם משרד הכלכלה ויושבת כאן גברת אלה בר דוד ממשרד הכלכלה.

<סאמי סעדי: בפעם הראשונה, בשנת 2015, יצא מכרז מיוחד להשמת אקדמאים ערבים בתעשיות עתירות ידע, ממש מכרז ייחודי לכל נושא אקדמאים ערבים בתעשיות עתירות ידע, כאשר צופן הוא אחד הזוכים שלו ועובדים על כל נושא השמות בתעשייה.

<סאמי סעדי: אני רוצה להגיד בעניין הזה שכיום מתקיימת פעילות גדולה בעניין הזה.

<סאמי סעדי: אנחנו כיום בשלב של הוכחה שכן, זה אפשרי לשלב את המהנדסים והאקדמאים בתעשייה.

<סאמי סעדי: היום בנצרת מתקיימת קהילת הייטק, יש יותר מ-800 מהנדסים ומהנדסות ערבים ויהודים שעובדים בתעשייה הזאת בנצרת וגם הוקם המרכז השני, מרכז לתעסוקת הייטק אני רוצה להגיד מה דרוש כרגע בעניין הזה.

<סאמי סעדי: אנחנו עשינו מהלך של בניית מועצה ציבורית של יהודים וערבים מהתעשייה שמטרתה לקדם את ההייטק בחברה הערבית.

<סאמי סעדי: יש יותר מחמישים מנכ"לים וסמנכ"לים של חברות והיום מתקיים פורום של קולקטיב אימפקט וצופן היא חלק מהקולקטיב אימפקט, בו יש יותר משלושים ארגונים שעוסקים בעניין הזה, בבניית מודלים להגדלת התעסוקה בכלל ובמיוחד בתעשיית ההייטק.

<סאמי סעדי: אני רוצה לתת שלושה פתרונות אותם אני מציע חברי הכנסת.

<סאמי סעדי: קודם כל, איך הממשלה יכולה להגדיל את ההשקעות שלה באזורי התעשייה, בהקמת פארקי תעשייה בתוך החברה הערבית.

<סאמי סעדי: אם אתם מדברים על אפליות, כיום יש 15 פארקי תעשייה בישראל, פארקי תעשיית הייטק בישראל, ואין אף פארק תעשייה בתוך החברה הערבית.

<סאמי סעדי: תודה לסטף ורטהיימר שהקים את פארק התעשייה, הוא יזם פרטי שהקים את פארק התעשייה בנצרת אבל חוץ מזה, אין שום פארק תעשייה שיוכל באמת לקדם את התעשייה.

<סאמי סעדי: חשוב מאוד להקים את התעשייה בתוך החברה הערבית כי זה מה שיגדיל את הביקוש.

<סאמי סעדי: חשוב לומר את הדברים האלה כי כולכם מכירים את נושא הפיתוח הכלכלי של החברה הערבית בכפרים.

<סאמי סעדי: תשעים אחוזים מהארנונה בתוך הכפרים הערביים, בתוך היישובים הערביים, היא ממגורים ולא מהתעשייה.

<סאמי סעדי: אם אנחנו רוצים להגדיל את הביקוש ולהביא את הביקוש לתעשייה, חייבים להקים את התעשייה הזאת.

<סאמי סעדי: חייבים להקים תכנית חומש להקמת ארבעה מרכזי תעסוקת הייטק בחברה הערבית – נצרת, כפר קאסם, נגב וצפון הגליל - וכיום מתקיים שיתוף פעולה בין משרד הכלכלה, משרד האוצר, הרשות לפיתוח כלכלי, המשרד לשוויון אזרחי כדי להביא הצעת מחליטים לעניין הזה של הקמת מרכזי הייטק במדינה.

<סאמי סעדי: תודה.

עיסאווי פריג': שלום לכולם.

עיסאווי פריג': יש עובדה.

עיסאווי פריג': יותר קל להיות חבר כנסת מאשר להיות סמנכ"ל חברה ממשלתית.

עיסאווי פריג': זאת עובדה.

עיסאווי פריג': נכון?

עיסאווי פריג': על פי הנתונים הקיימים.

אחמד טיבי: או מנכ"ל כמובן.

עיסאווי פריג': כבר הגעת רחוק מדי.

עיסאווי פריג': חברים, רציתי שנציב שירות המדינה ישמע אותי אבל אני רוצה להתייחס לסוגיה מזווית אחרת.

עיסאווי פריג': היום הכנסת מציינת את יום המאבק בגזענות ולא במקרה אני מקווה שמתקיים הדיון של שילוב אזרחי ישראל הערבים בשירות הציבורי ויישום הלכה למעשה החוק שחבר הכנסת טיבי לפני 16 שנים העלה לסדר היום והוא קיים.

אחמד טיבי: אתה מתכוון לוועדת החקירה הפרלמנטרית.

עיסאווי פריג': כן.

עיסאווי פריג': העלית את זה לסדר היום.

עיסאווי פריג': אני רוצה להתייחס לזה מזווית אחרת ולומר במיוחד לחברי הכנסת היהודים.

עיסאווי פריג': תקשיבו לי טוב.

עודד פורר: לחבר הכנסת היהודי.

עיסאווי פריג': אתה שווה המון.

עיסאווי פריג': גם הייחוס שלך וגם אתה.

עיסאווי פריג': הנרמול של היחסים בין ערבים ליהודים בתוך המדינה ביום שאנחנו מציינים את יום הגזענות, יש לו השלכות מרחיקות לכת.

עיסאווי פריג': לשם כך אני חולם ואני רוצה לראות ערבים לא בתפקידים של אחראים על ערבים אלא בתפקידים כלליים כדי לתת את התחושה שאם אכן אתה רוצה להילחם בגזענות, זה הפתח לתת את המענה לזה.

עיסאווי פריג': שמעתי את דברי הנציב ואני מסכים אתו.

עיסאווי פריג': לגבי 300 משרות שלא אוישו, משרות שהיו מיועדות לערבים.

עיסאווי פריג': אני שואל את עצמי - זה ידוע לי ואני נתקל בזה ואני עוקב אחרי זה - האם לא גיליתם למה זה קורה ולמה זה כך?

עיסאווי פריג': יש לי שתי תשובות.

עיסאווי פריג': חקרתי את הנושא הזה.

עיסאווי פריג': עזוב את הרגישות.

עיסאווי פריג': יש בעיה בנגישות וזאת בעיה קטסטרופלית.

עיסאווי פריג': הבעיה היא שהרבה משרות מיועדים לערבים ולערבים יש חסם להגיע אליהן.

עיסאווי פריג': החסם הזה מחזיר אותי לימי האוניברסיטה.

עיסאווי פריג': אני למדתי באוניברסיטה העברית כלכלה וחשבונאות.

עיסאווי פריג': רק בשנה השלישית באוניברסיטה גיליתי שעברתי שנה א' לא מתוך הבנה אלא מתוך למידת החומר בעל פה.

עיסאווי פריג': החסם הזה, גיליתי אותו אחרי שלוש שנים.

עיסאווי פריג': הערבי לא מתחיל מאותה נקודת זינוק כמו של האזרח היהודי, כמו שנאמר לפני.

עיסאווי פריג': אני לא רוצה להרחיב אבל יש סוגיה נוספת שאני רוצה להתייחס אליה.

עיסאווי פריג': ידידי אכרם חסון, שלא ייפגע על שאני מתייחס לסוגיה הזאת.

עיסאווי פריג': אני מוסלמי והחברה המוסלמית מהווה תשעים אחוזים מאזרחי מדינת ישראל הערבים.

עיסאווי פריג': יש מסר אדוני היושב ראש וחבר הכנסת בגין, תקשיב לי, אני מסתובב הרבה במגזר הערבי ותמיד שומע שאם יושב ראש המחלקה המוסלמית בתוך המדינה הוא לא מוסלמי, זה המסר.

זאב בנימין בגין: במידה מסוימת זה סתר את מה שאמרת קודם.

עיסאווי פריג': לא.

עיסאווי פריג': לא סותר.

זאב בנימין בגין: במידה מסוימת.

עיסאווי פריג': לא בתפקידים הכלליים.

עיסאווי פריג': אני מדבר על הלגיטימציה ולהכיל את האזרחים הערביים.

עיסאווי פריג': כשאני רואה יושב ראש מחלקה מוסלמית והוא לא מוסלמי, זה אומר לי הרבה.

עיסאווי פריג': אדוני היושב ראש, מכאן אני קורא ואומר שזה מסר.

עיסאווי פריג': זה סמל.

עיסאווי פריג': אל תקל ראש בזה.

עיסאווי פריג': אני שומע את זה ואני אומר את זה בחדות.

עיסאווי פריג': שיצא מסר מכאן שהגיע הזמן לנרמול.

עיסאווי פריג': עזוב את סוריה ועזוב את מצרים.

עיסאווי פריג': בתוכנו.

עיסאווי פריג': שנתחיל להכיל אחד את השני.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: חבר הכנסת בני בגין.

זאב בנימין בגין: תודה.

זאב בנימין בגין: לדברים האחרונים של עיסאווי, אני אתן דוגמה.

זאב בנימין בגין: אני מסכים עם הצורך לגרום לכך שערביות וערבים יועסקו או יקבלו תפקידים כלליים.

זאב בנימין בגין: אחת הדוגמאות שאני נותן כבר זמן לא קצר היא שמורות, בעיקר מורות, ערביות, לאו דווקא ילמדו ערבית אלא ילמדו שלל מקצועות אחרים וכך התלמידים בבית הספר לא יזהו את המורה על ערביותה אלא יזהו אותה כמורה טובה לאנגלית, לפיזיקה או להיסטוריה.

זאב בנימין בגין: מקרה אחד שאני מכיר עכשיו זה את מנהלת בית הספר ברמלה שמלמדת ספרות עברית בבית ספר ממלכתי דתי בירושלים והמנהל של בית ההספר הממלכתי דתי מלמד בבית הספר שלה ברמלה.

זאב בנימין בגין: אני רואה בזה גילוי ראשון ואני מקווה שהוא יהיה סימן גם לאחרים.

זאב בנימין בגין: אני נמנה על האופטימיים.

זאב בנימין בגין: אני חושב ששמענו דברים טובים וחשובים, בוודאי לגבי ההייטק.

זאב בנימין בגין: הנה כיוון גם מהדברים של מנכ"לית משרד המשפטים.

<סאמי סעדי: סעדי, שזה אני, זה לא פוליטיקה אלא זה כיוון.

עיסאווי פריג': הוא רוצה להגיד לך שסאמי ואוסאמה הם אחים.

זאב בנימין בגין: אני חושב שמה שאמר כבוד אחיך הוא סימן למה שאני רואה באמת כשיטה.

זאב בנימין בגין: זה לא אותו הדבר אבל זה דומה לחבר מביא חבר במובן הבא.

זאב בנימין בגין: ככל שיש יותר, זה מסמן ליותר אחרים שאפשר לבוא ושצריך לבוא.

זאב בנימין בגין: במובן הזה אתה נתת את המספרים של התחלה והסוף, הניחוש שלי שלו ראינו את הגרף, הוא היה גיאומטרי.

זאב בנימין בגין: ככל שמביאים יותר, יש יותר נכונות גם מצד המעסיקים.

זאב בנימין בגין: המעסיקים אומרים, רגע, ערבי, אולי, מה יעשה לי במפעל, בלגן וכולי, אבל ככל שרואים יותר דוגמאות, יבואו יותר.

זאב בנימין בגין: אותו דב לגבי משרד המשפטים.

<סאמי סעדי: תרשה לי לומר משפט בעניין הזה.

<סאמי סעדי: היום האחוז הוא שלושה אחוזים ואנחנו שואפים לעשרה אחוזים וזה יפתור את הבעיה של המחסור במהנדסים בהייטק בחברה הישראלית.

זאב בנימין בגין: אם אתה עושה אקסטרופלציה מהמאה שהיו בכיוון השיפוע של הגרף, מתי אתה מצפה שיהיו עשרה אחוזים?

עיסאווי פריג': אין הייטקיסטים ערבים מובטלים.

זאב בנימין בגין: גם הדברים של חבר הכנסת טרכטנברג שהוא בעל ניסיון בתחום מדגישים את אותו הדבר, שיש רצון, נכונות ומחויבות, הבעיות הן באמת מורכבות, מערכתיות כמו שמנו ציין, ואני לא זוכר אם הוא אמר שהוא זה שכראש ות"ת תקצב 3,000 מקומות במכינות קדם אקדמיות לערבים.

זאב בנימין בגין: גם 3,000 לחרדים.

זאב בנימין בגין: כל זה מתוך מגמה להתחיל כמה שיותר מוקדם את הטיפול כדי להביא ליכולת להתגבר על המחסום.

זאב בנימין בגין: אני רוצה במשפטים אחדים להעלות את הבעיה העקרונית ולצערי חבריי מהמגזר היהודי שדיברו קודם אינם כאן.

זאב בנימין בגין: גישתי היא פשוטה והיא איננה כלכלית ואיננה דמוגרפית אלא היא גישה אזרחית.

זאב בנימין בגין: אנחנו צריכים להביא לשילובם של אזרחים ערבים בחברה הכללית מסיבה אחת בלבד, מפני שהם כאן, מפני שהם אתנו.

זאב בנימין בגין: לא כל אחד יכול היום לקבל את הגישה הזאת, את ההתניות אינני מקבל כלל.

זאב בנימין בגין: אדם נולד עם זכויות ויש לו זכות לחינוך, יש לו זכות למצות את כישרונותיו וזה לא קשור בשום חובה אחרת.

זאב בנימין בגין: מי שטוען שיש קשר בין זכויות לחובות, צריך להציג מחירון של איזה זכות הוא לא יקבל תמורת חובה שהוא לא ממלא.

זאב בנימין בגין: גישתי לשאלת החובה היא פשוטה.

זאב בנימין בגין: יש רק חובה אחת מלבד תשלום מסים וכן הלאה, אני מדבר על החובה האזרחית.

זאב בנימין בגין: יהודים שמסוגלים לכך לשרת בצבא, אבל שירות לאומי לדעתי לא יכול להיות ולא צריך להיות חובה.

זאב בנימין בגין: רק עבודת הצבא יכולה להיות עבודת כפייה של המדינה.

זאב בנימין בגין: מצד שני אנחנו רואים יותר ויותר ערבים שהם משתתפים בשירות האזרחי הזה ואנחנו יודעים שזה לברכה.

זאב בנימין בגין: לכן ההתניה הזאת, אסור שתתקבל.

זאב בנימין בגין: בין השאר, עת דיבר נציב שירות המדינה על הצורך להסביר את החשיבות למנהלים בשירות הציבורי, אני חושב שאת החסם הזה שעומד בפניהם של הסיסמא אין זכויות בלי חובות, אין אזרחות בלי נאמנות, כל ההבל הזה צריך באמת להוציא אותו.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: הדובר האחרון, חבר הכנסת אוסאמה סעדי.

<סאמי סעדי: אדוני היושב ראש, חבריי חברי הכנסת, אורחים נכבדים.

<סאמי סעדי: אני לא רוצה להאריך אבל אני מעריך אותך על קיום הדיון המהיר הזה והדחוף, ובמיוחד ביום הזה, ביום המאבק בגזענות.

<סאמי סעדי: זה נושא שקשור אחד בשני.

<סאמי סעדי: העליתי בשאלות שלי לנציב שירות המדינה את חלק מהחסמים ואני חושב שאלה חסמים חשובים מאוד וצריך להתגבר עליהם.

<סאמי סעדי: זאת גם הזדמנות לברך את הנציבה עורכת הדין מרים כבהא לרגל היבחרה וזה מה שאמרת, בני בגין.

<סאמי סעדי: השילוב לא רק בתפקידים הזוטרים והרגילים אלא באמת שיהיו סמנכ"לים ומנכ"לים אבל גם בתפקידים כאלה חשוב מאוד שנשלב.

<סאמי סעדי: אני חושב שהגיע הזמן שבאמת תחזור לפעול הוועדה החשובה על מנת שהנושא הזה לא ירד מסדר היום וכל זמן שהעניין הזה של שילוב ערבים גם בשירות הציבורי וגם בחברות הממשלתיות, יהיה על השולחן על מנת שבאמת נגיע לא רק להחלטה על עשרה אחוזים שעוד לא הגענו אליהם, אלא שנגיע לכך שהאחוז שלנו יהיה כמו האחוז שלנו באוכלוסייה.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: אנחנו מגיעים לסיכום.

אחמד טיבי: אני רוצה להודות לכל מי שהשתתף בדיון הזה, גם לנציב שירות המדינה, גם למנכ"לית משרד המשפטים, לחברי הכנסת ולאורחים, לנציבה, עורכת הדין מרים כבהא.

אחמד טיבי: אין ספק שהיו כאן נתונים.

אחמד טיבי: יש התקדמות איטית אבל היא דורשת יותר מאמץ כדי להסיר חסמים, כדי גם – וגם אנחנו ממליצים – להטיל סנקציות על מי שלא מקיים את רוח הדברים שאמר נציב שירות המדינה מר משה דיין לגבי הצורך בהעדפת מועמדים ערבים בחלק מהמשרות והפונקציות.

אחמד טיבי: הוועדה ממליצה גם לפרסם מידע יותר מפורט בנוגע להיקף המועמדים והזוכים במכרזים הפנימיים.

אחמד טיבי: המצב בשלושת הדרגים הבכירים בשירות המדינה הוא מצב מביך.

אחמד טיבי: מספר הערבים שם כמעט שואף לאפס.

אחמד טיבי: מעט מאוד ערבים נמצאים בשלושת הדרגים האלה ולכן זה מביא למעגל קסם שבולם את התקדמות הערבים.

אחמד טיבי: כנראה זאת אחת הסיבות או החסמים לכך.

אחמד טיבי: המצב בהייטק, יש שיפור מסוים ואני מקווה שלקראת השנים הבאות יהיו יותר מהנדסים כך שלא נאלץ להביא או לייבא מהנדסים מחוץ לארץ.

אחמד טיבי: כך לגבי רופאים, כמו המחשבה שהייתה בעבר.

אחמד טיבי: לגבי תעסוקת נשים בעיקר, האישה הערבייה מופלית פעמיים, פעם בגלל שהיא אישה ופעם בגלל שהיא ערבייה.

אחמד טיבי: יש צורך במציאת מקומות עבודה בתוך הישובים, אזורי תעשייה וכדומה שאין, ושנית, תחבורה וצהרונים או גני ילדים.

אחמד טיבי: זה דבר שיקל על יציאת נשים ערביות לעבודה.

אחמד טיבי: הוזכר כאן המודל שהציגה מנכ"לית משרד המשפטים לגבי משרד המשפטים.

אחמד טיבי: אני מציין את זה לטובה.

זאב בנימין בגין: תציין גם את היתרון המיוחד שלה על משרדים אחרים בפריסה הארצית.

אחמד טיבי: כן.

אחמד טיבי: יש פריסה ארצית אבל כמעט לכל המשרדים יש פריסה ארצית.

אחמד טיבי: רואים שאצל המנכ"לית הזאת, הגברת אמי פלמור, יש רצון חיובי יותר מאשר קיים אצל אחרים וזה מתבטא במודל שהיא הציגה כאן.

זאב בנימין בגין: בהחלט.

אחמד טיבי: אני מקווה שהמודל הזה יועתק לשאר משרדי הממשלה או לחברות הממשלתיות.

אחמד טיבי: דיברנו גם על הצורך לשלב ערבים במשק, במגזר הפרטי כמו חברות סלולר וכולי.

אחמד טיבי: הערבים הם שוק צרכני חשוב ביותר ויש לתת לו שירות במקביל לפי אותה מידה שוויונית בהתאם לעובדה שהוא צרכן חשוב.

אחמד טיבי: אני מודה לכל המשתתפים בדיון הזה.

אחמד טיבי: תודה.