ועדת הכספים, כנסת 20, פרוטוקול מספר 368, 2016-06-08 09:30

משה גפני: בוקר טוב, אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הכספים, אני מתנצל על האיחור, הייתי בוועדה לביקורת, הם דנים שם על התקציב הדו-שנתי.

עבדאללה אבו מערוף: חשבנו שאתה מוחה.

משה גפני: לא, יש דוח ביקורת על נושא התקציב הדו-שנתי, וועדת הביקורת הייתה צריכה לקיים על זה דיון.

משה גפני: אנחנו מתחילים בהנחה בתעריפי המים לאוכלוסיות השונות, זה דיון מעקב.

משה גפני: כבר דנו בעניין הזה.

משה גפני: דובר שידווחו לנו על מה שקורה עם הנושא של ההנחה בתעריפי המים.

משה גפני: בשעתו הגעתי לסיכום על תוספת תקציבית, נדמה לי שזה הגיע ל-70 מיליון שקל, תקציב שיהיה מיועד להנחות לאלה שמנויים.

משה גפני: בנושא של ההנחות, נדמה לי שדיברנו על כך שמתוך 60 או 70 מיליון שקל של הנחות נוצלו רק 30-20 מיליון שקל מכיוון שבשעתו היה מדובר שההנחות תהיינה לשימוש רב במים, אז הנושא של הבצורת היה נושא שעמד על סדר-היום, והצמצום בשימוש במים היה אחד מהיעדים הגדולים.

משה גפני: לפני כמה שנים היה גם היטל בצורת שביטלנו.

משה גפני: והיום הנושא הוא הנחה כהנחה.

משה גפני: הנחה לכאלה שהם במצב שצריך לתת להם את ההנחה, ולזה הוקצב כסף.

משה גפני: רוב הכסף לא ניתן מכיוון שכפי שאמרתי, ההנחה ניתנת על שימוש במים ולא ניתנת כהנחה מהקוב הראשון.

משה גפני: היה מדובר שמשרד האוצר עם הרשות יעשו עבודה בעניין הזה, יבואו לפה עם נתונים.

משה גפני: אז קודם כול לדווח על מה שקורה עם ההנחות הללו, והאם יש התקדמות בנושא של ההנחות במים.

משה גפני: מי מציג את הדיווח?

<יוני לוי: אני אחראי על היישום.

משה גפני: משרד האוצר פה?

<שגית אפיק: כן, רעיה.

<יוני לוי: אני אחראי על הנושא של ההטבה במים מאז היישום ביולי 2012.

<יוני לוי: סך הכול אנחנו נמצאים ב-80% איתור של הזכאים.

<יוני לוי: זאת אומרת, יש היום כ-533,000 זכאים, כל חודש זה גדל בכמה אלפים.

<יוני לוי: ספקי המים, התאגידים מאתרים את הזכאים ונותנים את ההטבה.

<יוני לוי: סך הכול בפועל מדווחים לנו כ-71%, אבל יש פערים של העבר שאנחנו עדיין משלימים.

<יוני לוי: כל מי שמאותר והיה זכאי להטבה מיולי 2012 מקבל רטרואקטיבית את ההפחתה, שהיא כאמור מהקוב מעבר לכמות המוכרת.

<יוני לוי: סך הכול היישום מדבר בערך על 1.5 קוב מתוך כל ה-3.5, שזה אומר 1.5 קוב מעבר לכמות הבסיסית שמגיעה לכל צרכן זכאי.

<יוני לוי: עד היום כולל עכשיו אנחנו מסיימים תשלום כ-60 מיליון שקל.

<יוני לוי: כפי שאדוני אמר, אנחנו בערך משלמים, להערכתי כ-35 מיליון שקל בשנה.

משה גפני: מתוך כמה?

משה גפני: 70%?

<יוני לוי: מתוך 67%, זה היה תקציב 2015.

משה גפני: היום כמה?

<יוני לוי: קצת יותר, 70%.

<יוני לוי: לא טעית.

משה גפני: אתם נותנים חצי.

משה גפני: אתם לא משתמשים במלוא הסכום, אלא עדיין משתמשים במחצית.

<יוני לוי: כן.

<ניר וילנר: מחצית זה המזומן.

משה גפני: יש לכם דרך כדי שאנשים יקבלו את ההנחה הזאת?

<יוני לוי: לא.

<יוני לוי: קודם כול בפועל הספקים עושים הרבה מאמצים לאתר את הזכאים.

משה גפני: לאתר זה בסדר.

<יוני לוי: אתה מדבר על הצעה אחרת?

משה גפני: כן.

משה גפני: דיברנו בישיבה הקודמת על זה שזה יהיה מהקוב הראשון.

<יוני לוי: אתה רוצה להתייחס?

משה גפני: בבקשה.

<ניר וילנר: כמו שרשום בחוק, החוק דיבר על אמות מידה לזכאים שיקבע שר האוצר בהתייעצות הרשות, לכן אנחנו לא יכולים לקבוע כמובן משהו אחר.

<שגית אפיק: וברשות הוועדה.

<ניר וילנר: דנו ברשות בעניין המקצועי של זה ואין לנו התנגדות לכאן או לכאן, או להמשיך בנוהל של היום, או בנוהל החדש של מהקוב הראשון - זה גם בסדר.

משה גפני: אין לכם התנגדות לזה.

משה גפני: נו, אז בואו נעשה את זה.

משה גפני: משרד האוצר, בבקשה.

<רעיה עדני: כמו שהיושב-ראש יודע, הגשנו את תיקון 27 לחוק המים, יש לחוק המים גם השלכות תקציביות.

משה גפני: חוק המים, שמה?

משה גפני: תגידי לחברים.

<רעיה עדני: על-פי החלטת הממשלה והובלה של שר האוצר ושר הפנים, הוא צפוי להוזיל את מחירי המים ב-14.5% על הכמות המוכרת.

<רעיה עדני: יש לזה השלכה, כמובן, על מנגנון ההנחות ועל האופן שבו ניתן ועל גודל התקציב בהתאם לחוק.

<רעיה עדני: חשבנו שהתיקון יעבור יותר מהר למען האמת, אבל הוא עוד התעכב.

<רעיה עדני: הדיון נקבע ל-20 בחודש, לאחר מכן נשוב ונגיש את המנגנון ואת התקנות כמו שדנו.

<שגית אפיק: אבל זה חוק שלא עוסק ב - - -

משה גפני: רגע, שנייה.

<שגית אפיק: סליחה.

משה גפני: אתם אנשים חכמים במשרד האוצר, יש פה ושם כאלה שלא, אבל זה חריג.

משה גפני: אנחנו מדברים על משהו אחר לחלוטין.

משה גפני: אחר לחלוטין.

משה גפני: דיברנו בחשמל, דיברנו במים, דיברנו בשירותים שונים שהמדינה נותנת וגובה על זה תשלום.

משה גפני: מדובר על נכים, מדובר על כאלה שלא משנה מה שתקבעי את מחיר המים, הם צריכים לקבל הנחה.

משה גפני: הם לא ישלמו, וכולם הסכימו לעניין הזה, הם לא ישלמו כמו אזרח רגיל.

<ליליאנה סירקיס: נכון.

משה גפני: מסיבה נורא פשוטה שאני אפילו נמנע מלתאר אותה.

משה גפני: כולם מבינים.

משה גפני: אני לא חושב שיש חילוקי דעות בעניין הזה.

משה גפני: זה שיש הסכם קואליציוני עם ש"ס ושאתם נמצאים בוועדת הכלכלה על תעריפי המים ועד עכשיו לא קורה כלום, זה בסדר, אני תומך בזה.

משה גפני: בסדר גמור.

משה גפני: יש לכם בעיה עם הנומרטור, יש להם כל מיני דברים שאתם יוצרים בדרך.

משה גפני: לא זה נושא הדיון פה.

משה גפני: נושא הדיון הוא אחד - נותנים על-פי החוק כמו בחברת החשמל, שגם שם היה צריך לקחת הרבה זמן, וגם עד היום זה עוד לא נגמר לגמרי, נותנים אחוז מסוים או תשלום מסוים שהולך להנחה לנכים או לאלה שמנועים בהסכמות שהיו בינינו אז.

<אבנר עורקבי: משמעותי מאוד.

משה גפני: אתה מאתמול מדבר.

<אבנר עורקבי: הנחה מאוד משמעותית בחשמל.

משה גפני: כן, בסדר.

משה גפני: על כל פנים, זה חלק שעל זה אנחנו מקיימים את דיון המעקב.

משה גפני: אני אחזור על מה שהיה בישיבה הקודמת.

משה גפני: את אמרת פחות או יותר את אותו דבר, ואני אמרתי לך פחות או יותר את אותו הדבר, אני מתכוון להניח הצעת חוק שמחזירה את הפיקוח על המים לוועדת הכספים.

משה גפני: אמר לי העוזר שלי: אתה לא תצליח בזה, משרד האוצר לא ייתן.

משה גפני: אז אמרתי: שתדעו שאנחנו נמצאים בבניין שמעולם לא אמרו בו את הצירוף "לעולם לא".

משה גפני: לא היה דבר כזה.

משה גפני: ננצל סיטואציה פוליטית כזאת או אחרת ונעביר מהר את החוק הזה.

משה גפני: הרי אתם לא יכולים להתל בנו.

משה גפני: דיברנו בישיבה הקודמת שההנחה שניתנת לנכים – אני אומר נכים אבל אני מתכוון לכל הרשימה שהסכמנו עליה.

אוסאמה סעדי: לזכאים.

משה גפני: הזכאים.

משה גפני: זה לא נכון בעידן הזה לתת את זה מאותו קוב שהוא חריגה ממה שמשלמים במחיר הרגיל.

משה גפני: דיברנו על לתת את ההנחה הזאת מהקוב הראשון כמו בחברת חשמל.

אוסאמה סעדי: מתי זה היה?

אוסאמה סעדי: אדוני היושב-ראש.

משה גפני: מתי הייתה הישיבה?

<שגית אפיק: ב-18 בינואר 2016.

<שגית אפיק: אבל לפני זה הייתה גם ב-7 ביולי והייתה גם במאי ובמרס.

משה גפני: היו כמה ישיבות.

משה גפני: על כל פנים, אני מבקש תשובה, מותר לך להגיד לא.

משה גפני: מותר לך, הרי זה בסדר, זה חלק מהסדנאות שאתם עוברים במשרד האוצר, איך אומרים לא עם חיוך.

משה גפני: חבר הכנסת מקלב, בוא.

אוסאמה סעדי: בוא, צריכים עזרה.

משה גפני: הוא עסק בזה אז.

משה גפני: היה דיון, כשתקיימו אצלכם ותגידו שנותנים הנחה מהקוב הראשון, כן או לא.

משה גפני: לא זאת תשובה.

אוסאמה סעדי: מה העלות התקציבית של זה?

משה גפני: זה 70 מיליון שקל.

<טמיר כהן: 70 מיליון, הוא אמר.

משה גפני: אני לא מבקש עוד כסף.

משה גפני: אני רק אומר שזה יינתן, הרי חצי לא ניתן בכלל.

אוסאמה סעדי: אני יודע.

אוסאמה סעדי: זה מהקוב הראשון.

משה גפני: את רוצה להגיד משהו לפני שאני נותן לחברים?

עבדאללה אבו מערוף: כמה מתבטא בכסף בקוב לזכאים?

עבדאללה אבו מערוף: כמה ישלמו?

עבדאללה אבו מערוף: שלושה שקלים?

עבדאללה אבו מערוף: שניים וחצי שקלים?

עבדאללה אבו מערוף: כמה?

עבדאללה אבו מערוף: מספר.

עבדאללה אבו מערוף: שנדע.

משה גפני: רשות המים.

<יוני לוי: היום בכמה זה מתבטא?

משה גפני: כן.

<יוני לוי: היום זאת הפחתה של חמישה שקלים בערך.

<יוני לוי: הטבה של חמישה שקלים.

<אבנר עורקבי: כמה זה עולה?

<מזל שחר נהיר: כמה זה עולה?

<יוני לוי: לקוב?

<קריאה: לקוב הראשון בסביבות שמונה שקלים.

<קריאות: - - -

<אבנר גולן: 8.89 שקלים.

משה גפני: מישהו יודע לתת תשובה מוסמכת לשאלה הזאת?

<יוני לוי: גובה ההטבה השנתית היא בערך 218 שקל.

משה גפני: לנכה.

<מזל שחר נהיר: אבל כמה זה עולה?

<קריאה: כמה זה עולה לקוב?

<קריאות: - - -

<רעיה עדני: כל קוב מעבר ל-3.5 ניתן בעלות של הכמות המוכרת.

<רעיה עדני: זה אומר במקום סדר גודל של - - -

<אליהו יצחק: אבל אתם יכולים לתת שני שקלים - - -

משה גפני: רגע, רגע.

אחמד טיבי: תן לשמוע אותה.

<רעיה עדני: היום לפי התקנות שכרגע בתוקף - כל קוב נוסף מעבר ל-3.5 קוב שהוא הכמות המוכרת, ניתן בתעריף של הכמות המוכרת.

<רעיה עדני: כלומר, במקום לשלם את התעריף של הכמות הגבוהה שהוא סדר גודל של 13 שקלים.

משה גפני: לקוב.

<רעיה עדני: לקוב.

<רעיה עדני: הזכאי משלם סדר גודל של שמונה שקלים.

<יוני לוי: שמונה שקלים.

<רעיה עדני: שבעה וחצי.

<אבנר גולן: 8.89.

משה גפני: לקוב.

<שגית אפיק: 7.96.

משה גפני: כמה זה יוצא בערך לשנה?

<אבנר עורקבי: יותר מגז.

<ניר וילנר: קצת יותר מ-200 שקל, 215 שקל.

משה גפני: אם הוא משתמש בכמות חריגה.

משה גפני: אם הוא לא משתמש בכמות חריגה אז הוא לא מקבל שום הטבה, הוא משלם רגיל כמו כולם.

<קרן מנצור: וגם זאת הקצאה כאילו לנפש אחת, לא לכמות בלתי מוגבלת של קובים.

משה גפני: פשוט.

משה גפני: והרוב לא משתמשים בזה.

<שגית אפיק: זה מעל 3.5 קוב.

עבדאללה אבו מערוף: אז מה המטרה של כל הדיון שלנו כאן?

משה גפני: המטרה לשנות את זה.

עבדאללה אבו מערוף: לשנות את זה.

אוסאמה סעדי: לעשות את זה מהקוב הראשון, זה כל העניין.

אוסאמה סעדי: כי שלוש קוב, כמה זה?

אוסאמה סעדי: 15 שקל, נכון?

משה גפני: אני חוזר על שאלתי לפני שאני נותן לחברי הכנסת ולאורחים.

משה גפני: אני רוצה לדעת, האם התקיים דיון במשרד האוצר לגבי הנושא הזה?

אחמד טיבי: אבל לפני זה, אדוני, הערה לסדר.

משה גפני: בבקשה.

אחמד טיבי: סליחה, מקלב, זה נוגע לך, הערה לסדר.

אחמד טיבי: עמיתך חבר הכנסת אלאלוף הפסיק את דיוני ועדת העבודה והרווחה בשל דברי רמי סדן.

אחמד טיבי: איך הדברים כאן מתנהלים כאילו הדברים לא נאמרו, איזה צעד מחאה בוועדת הכספים.

אורי מקלב: - - - זה המחאה פשוט.

אחמד טיבי: האם הדיונים יופסקו?

אחמד טיבי: האם הכנסת תיסגר, אדוני?

אחמד טיבי: צריך לעשות משהו.

אורי מקלב: זה אקט של מחאה.

אחמד טיבי: מה האקט?

אחמד טיבי: מה אתה מציע?

משה גפני: רגע, שנייה.

משה גפני: חבר הכנסת אחמד טיבי, האמת היא בינינו לבין עצמנו, הראשון שהיה מגיע לו אות הפרלמנטר המצטיין זה לאחמד טיבי, זאת האמת.

משה גפני: מי היה מעלה בדעתו לבוא לוועדת הכספים בדיון על המים ולהגיד לגפני: אלי אלאלוף סגר את הדיונים, למה אתה לא סוגר?

משה גפני: מי מבין 120 חברי הכנסת היה מעלה בדעתו דבר כזה?

משה גפני: עכשיו אני רוצה לענות לך.

משה גפני: מכיוון שאמרו שם באות הפרלמנטר המצטיין שרק שנינו יכולים לזה, אז אני חייב לענות לך.

אחמד טיבי: בבקשה.

משה גפני: אם רמי סדן אמר – זה מתברר כנראה, אני אדבר תכף עם אריה דרעי – אם הוא אמר, אז הוא דיבר על האליטות, הוא שונא את ש"ס בגלל שהאליטות גם שונאות אותה.

אוסאמה סעדי: אתם לא אליטות.

משה גפני: האליטות לא רוצות את הדיון הזה בגלל שההנחה במים לנכים לא רלוונטית מבחינתם, לא מעניינות אותם ההנחות האלה, זה לא רציני.

משה גפני: זה דיון שיותר מתאים לאנשי ש"ס, לרשימה הערבית, לנו, או בכלל לעמך שהם לא אליטות, הם לא שם אצל רמי סדן.

משה גפני: אז אם אני מפסיק את הדיון הזה אז ימחאו לי כפיים שם.

משה גפני: אני, לאות מחאה נגד הדברים של רמי סדן, ממשיך את הדיון.

אחמד טיבי: בדיוק.

אחמד טיבי: (מחיאות כפיים)

אחמד טיבי: בדיוק זאת התשובה שאותה חיפשתי, אדוני היושב-ראש.

אוסאמה סעדי: מקבלים החלטה.

משה גפני: כל הכבוד.

משה גפני: רבותי, חברי הכנסת, בבקשה.

עבדאללה אבו מערוף: בוקר טוב, כמובן שהצעד הוא צעד טוב לנכים לפחות.

משה גפני: לא רק נכים, אנחנו רוצים גם להוסיף.

עבדאללה אבו מערוף: אני בעד הפחתת כל מחירי המים, ועל זה אנחנו עובדים.

עבדאללה אבו מערוף: פתרונות חלקיים, אני לא בעד, אבל לפחות ההתחלה כל עניין המים ומחירי המים ותעריפי המים צריכים שינוי רדיקלי בממשלה, ועוד מעט תהיה – אני מקווה, ונעשה את זה, נוביל איזו מחאה המונית חברתית נגד מחירי המים.

עבדאללה אבו מערוף: מים זאת זכות בסיסית לכל בן-אדם, וזה לא עולה כלום למדינה.

עבדאללה אבו מערוף: בצורת, בצורת, זה הכול היה בולשיט ושקר בשביל להעלות את מחירי המים.

עבדאללה אבו מערוף: מחירי המים הם הגבוהים ביותר בישראל לאזרח הפשוט, הממוצע, ולא רק לנכים.

עבדאללה אבו מערוף: בן-אדם רגיל, משפחה רגילה שיש לה 12,000 בחודש ממוצע, או 8,000 שקל בחודש, אני לא מדבר על אבטלה ולא מדבר על שכר מינימום, בכל זאת מחירי המים הם מהגבוהים ביותר.

עבדאללה אבו מערוף: חייבים להוריד את מחירי המים באופן רדיקלי.

עבדאללה אבו מערוף: וגם עניין תאגידי המים שגובים כספים מטורפים לעניין של חיבור לרשת מים וביוב וכל מיני דברים וכל מיני היטלים.

עבדאללה אבו מערוף: אני גם רוצה ומקווה שנוביל מחאה גדולה נגד הממשלה, נגד המדיניות המטורפת הזאת שגונבת כסף מהמים, זה לא דבר שצריך לייצר אותו ושעולה הרבה כסף.

עבדאללה אבו מערוף: אפילו ההתפלה לא עולה כלום.

עבדאללה אבו מערוף: לכן, זה עניין אחר.

עבדאללה אבו מערוף: אני מברך שאכן ישנן הטבות לכל הקבוצות האלו שישנן, אבל כבר אמרנו ש-67 מיליון שקל - - -

<מזל שחר נהיר: לא מיישמים את זה.

<מזל שחר נהיר: לא מיישמים את ההטבות האלה.

עבדאללה אבו מערוף: זה מה שאני אומר.

משה גפני: הוא אמר את זה.

עבדאללה אבו מערוף: צריך יישום, וצריך שהתהליכים הבירוקרטיים יהיו כמה שאפשר אפס.

עבדאללה אבו מערוף: ואכן מי שירצה, מי שחייב ומי שראוי שיקבל את ההנחה יקבל בלי התהליכים הבירוקרטיים האלו, שהתאגידים הם המעכב, הם המחסום לזה וגם רשות המים, יכול להיות שלא, אבל היא נתנה קבלן משנה לתאגידי המים, ובבקשה, תעשו מה שאתם רוצים.

עבדאללה אבו מערוף: הפקר שלם – לא בכל התאגידים, סליחה שבערבון מוגבל, אבל יש הרבה תאגידים שהם באמת – כבר זה עניין פוליטי, והם עם משכורות גבוהות בשמים.

עבדאללה אבו מערוף: אני הייתי מוכן לעבוד שם ולא לעבוד כחבר כנסת, על אף שזה מסר אחר לגמרי.

עבדאללה אבו מערוף: בעניין הזה חייבים טיפול גם בוועדת הכספים וגם בכלל בממשלה.

עבדאללה אבו מערוף: הייתי רוצה אכן מהקוב הראשון לתת וגם לתת להם עוד הנחה של הקוב – לא קיבלתי תשובה על השאלה כמה עולה קוב מים בבסיס.

משה גפני: אמרו

עבדאללה אבו מערוף: הוא לא אמר.

<יוני לוי: שמונה שקלים מים פלוס ביוב.

עבדאללה אבו מערוף: שמונה שקלים.

<דורון יהודה: כמו בקבוק קולה.

משה גפני: מחיר המים, מה שהוא אמר - על קוב אחד משלמים שמונה שקלים.

משה גפני: אם אתה חורג מעבר לשלושה וחצי, נדמה לי, אתה משלם עוד חמישה.

<טמיר כהן: לנפש, צריך להגיד את זה.

עבדאללה אבו מערוף: ואנחנו יודעים שהנכים רובם סיעודיים ולא סיעודיים זקוקים ליותר צריכת מים, על זה דיברנו לפני שנה.

משה גפני: כן, אבל יש כאלה שלא.

עבדאללה אבו מערוף: אבל בכל זאת יש כאלה שלא.

עבדאללה אבו מערוף: אם אנחנו עושים את הדבר הנכון לקבוצות האלו, לכן בלי הגבלה מהקוב הראשון, זה מה שצריך להיות.

עבדאללה אבו מערוף: לא לעשות חצי מהדבר, לעשות את הכול כמו שצריך.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: אחמד, אתה רוצה?

אחמד טיבי: אוסאמה, אחר כך אני.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: אוסאמה, בבקשה.

אוסאמה סעדי: אדוני היושב-ראש, יש לי דיון בוועדת החוקה.

אוסאמה סעדי: קודם כול אני מברך אותך על הפרס שקיבלת, מגיע לך בזכות.

אחמד טיבי: הפרלמנטר המצטיין.

אוסאמה סעדי: פרלמנטר מצטיין.

אחמד טיבי: התואר לא היה מפתיע.

עבדאללה אבו מערוף: אני מצטרף לברכות.

אוסאמה סעדי: העניין הזה של תעריפי מים, אדוני היושב-ראש, אנחנו כבר מעלים את זה מהיום הראשון של הכנסת הזאת.

אוסאמה סעדי: הצעתי הצעת חוק של מתן פטור ממע"מ על המים וגם על העניין הזה של ההיטלים שגובים התאגידים.

אוסאמה סעדי: הייתה העלאה, אדוני היושב-ראש, של התעריפים האלה מ-70-60 שקל ל-170-160 למטר בנייה.

אוסאמה סעדי: זה עלות - -

עבדאללה אבו מערוף: מטורפת.

אוסאמה סעדי: - - העלאה מטורפת שאין לה כל הסבר.

<רעיה עדני: התעריף בין 60 ל-80 לקוב.

עבדאללה אבו מערוף: לוקחים 164 שקל.

<רעיה עדני: בין 60 ל-80.

עבדאללה אבו מערוף: לא, לא.

אוסאמה סעדי: לא, עכשיו 164.

אוסאמה סעדי: תבדקי.

עבדאללה אבו מערוף: 164 שקל.

אוסאמה סעדי: עלה ל-164.

אוסאמה סעדי: תבדקי, אם את לא יודעת באוצר, אז זה מאוד - - -

<ניר וילנר: הוא מדבר על הכי גבוה.

עבדאללה אבו מערוף: ועוד מס הרים ומס צפיפות והכול.

אוסאמה סעדי: ולכן, 164 שקל, אני אומר לך, ואנשים פונים אלינו, מי שמבקש רישיונות.

אוסאמה סעדי: ואתם מדברים על בנייה בהיתר, ואנשים רוצים לקבל היתר ולבנות בהיתר, אבל אם רישיון עולה 164 למטר כפול 100 מטר, 200 מטר, צריך לשלם עשרות אלפי שקלים רק בשביל אגרת ביוב וחיבור למים.

אוסאמה סעדי: העניין הזה של הפטור לזכאים, אדוני היושב-ראש, כולל הנכים ובעלי המוגבלות והקשישים, אני חושב שאנחנו אפילו לא צריכים למשוך כל כך הרבה זמן, אדוני היושב-ראש, חודשים על גבי חודשים על מנת לתת פטור של כמה שקלים לשלושה קוב.

אוסאמה סעדי: לשלושה קוב.

<אבנר עורקבי: פטור מלא.

אחמד טיבי: להתחיל מהתחלה.

אוסאמה סעדי: אני אומר מהקוב הראשון.

אוסאמה סעדי: מהקוב הראשון, שלושה קוב כפול חמש זה 15 שקל.

אוסאמה סעדי: כל ההנחה הזאת שעל 15 שקל לנכה, ואני חושב שהמדינה צריכה לתת לאנשים האלה פטור מלא מהקוב הראשון, והגיע הזמן שבאמת לא רק נדבר על העניין של הורדת תעריפי מים – כל הזמן אנחנו מדברים, אבל במציאות, בפועל זה רק עולה.

אוסאמה סעדי: זה רק עולה.

אוסאמה סעדי: ואני נזכר בימים שלפני כמה שנים, לפני כל הרפורמה הזאת והתאגידים שמחירי המים, היינו מקבלים את החשבון של המים - 20 שקל, 30 שקל, 40 שקל, היום - 300 שקל, 400 שקל.

<קריאה: 500.

<ריקי מורד: 200%.

אוסאמה סעדי: 300%-200%.

אוסאמה סעדי: זה טירוף מערכות שצריך, אדוני היושב-ראש, אתה תוביל את זה ואנחנו בעדך כדי לפתור את העניין הזה.

משה גפני: מאה אחוז.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: אחמד טיבי.

אחמד טיבי: אני בהחלט מסכים עם מה שאמר עמיתי חבר הכנסת סעדי, את ההנחה ואת ההטבה צריך להתחיל מהקוב הראשון.

<אבנר עורקבי: רטרו.

אחמד טיבי: דווקא לאוכלוסייה הזאת שהיא אוכלוסייה שחשבנו עליה תמיד במונחים אחרים, היא זקוקה להטבות האלה.

אחמד טיבי: ולכן, אני לא מבין למה ההתעקשות של לא לתת לאנשים בעלי מוגבלויות.

משה גפני: רשות המים מסכימה, האוצר לא מסכים.

אחמד טיבי: האוצר, האוצר.

אחמד טיבי: הבעיה עם האוצר, ולכן אנחנו כחברי ועדת הכספים, אדוני היושב-ראש – אגב, גם המספרים שהציג עמיתי חבר הכנסת סעדי לגבי עלות האגרה של חיבור לבנייה הם מחירים גבוהים, וועדת הכספים גם כאות מחאה, אגב, בהמשך למחאה שפתחת בה בבוקר נגד האליטות צריכה לקבל את שתי ההחלטות האלה, זה יהיה מסר חשוב, אדוני היושב-ראש.

משה גפני: תכף, אני מכין משהו לעניין הזה.

אחמד טיבי: בוא נכין.

משה גפני: חבר הכנסת אורי מקלב, אתה עסקת בעניין הזה גם בכנסת השמונה-עשרה בראש ועדת משנה.

אוסאמה סעדי: תן פתרון.

אורי מקלב: זה התחיל כבר בכנסת השבע-עשרה.

משה גפני: כן, אבל בכנסת השמונה-עשרה זאת הייתה ועדת משנה.

אורי מקלב: אני זוכר שזה התחיל עם היטל הבצורת.

<קריאה: נכון.

אורי מקלב: אבל כנראה שסגולה לאריכות ימים – עד שלא נסיים את החוק הזה, אני לא רוצה שזה יהיה - - -

משה גפני: לא, לא.

משה גפני: סגולה לאריכות ימים נחפש במקומות אחרים.

משה גפני: את מחירי המים אנחנו מורידים עכשיו.

אורי מקלב: התחלפו כבר כל מיני רפרנטים באוצר וקיבלו תפקידים בכירים מאוד ונהיו מנכ"לים של משרדים, ואנחנו עדיין עסוקים ועומדים באותו מקום.

אוסאמה סעדי: אנחנו עדיין חברי כנסת.

משה גפני: מי שהיה סגן ממונה על המים נהיה המנכ"ל.

אורי מקלב: מנכ"ל ועוד אחרים, ומדברים עליהם גדולות בעוד כל מיני מקומות ועוד תפקידים, והמים הפסיקו אפילו לזרום בירדן, ואנחנו עדיין עסוקים כאן במתן ההנחות למגזרים המיוחדים או לסקטורים המיוחדים, ואני באמת מתפלא.

אורי מקלב: אבל קודם כול, אדוני, אני רוצה גם להצטרף בדברי ברכה על אות הפרלמנטר המצטיין שקיבלת.

משה גפני: תודה רבה.

אורי מקלב: מפני החשד שלא יחשבו – אתמול ברכתי אותך – איך אני לא מברך על זה.

משה גפני: כן.

משה גפני: תודה רבה.

אורי מקלב: אני כן רוצה לציין – חבר הכנסת אחמד טיבי – שקיבלת את אות הפרלמנטר המצטיין לא על כך שאתה מעביר את תקציב המדינה כבר שנה רביעית, שנה חמישית, או כמה פעמים שהעברת, אלא קיבלת את הפרלמנטר המצטיין על כך שגם כשאתה מתעסק בדברים הכי גדולים, אתה לא מניח באופן עקבי את הדברים הקטנים ומטפל גם בהם.

אוסאמה סעדי: הקטנים במירכאות.

אורי מקלב: על זה אות הפרלמנטר המצטיין.

משה גפני: תודה רבה.

אורי מקלב: זה 28 שנה שאתה חבר כנסת - - -

משה גפני: 27.

אורי מקלב: 27, אבל המסגרת היא 28.

אורי מקלב: בכל אופן, השאלה והתמיהה גדולה מאוד, אנחנו מדברים על אוכלוסייה מאוד מאוד מצומצמת שאנחנו מכירים טוב, ולקחנו אותה בפינצטה - כמה אחוז נכות, על מי אנחנו מדברים, על הקשישים, לא מדובר שאנחנו נותנים לכלל האוכלוסייה או למגזרים מאוד מאוד רחבים.

אורי מקלב: אנחנו יודעים כמעט על כל אחד ואחד שמקבלים.

אורי מקלב: וגם כאן אנחנו לא יודעים עדיין לתפור חליפה מתאימה כדי לתת להם את ההנחה המתבקשת והמינימלית הזו.

אורי מקלב: דיברנו על כך שבהתחלה רצינו לתת מעל 3.5 קוב.

אורי מקלב: התברר, וכפי שהוועדה מצאה לנכון, אמרנו שלא ניתן הנחות, אנחנו רוצים אחרי זה מעקב של ניצול.

אורי מקלב: המעקב של הניצול הזה בא והציף בפנינו שאין ניצול של הנחה.

אורי מקלב: אמרנו שאנחנו רוצים לפטור אותם, מצאנו גם את הדרך איך לפתור את זה.

אורי מקלב: לחלק אפשר לתת מעל 3.5 קוב, אבל מכיוון שמדובר בצרכנים שלא משתמשים בכול, אמרנו: אז בואו ניתן להם מהקוב הראשון או מהקוב השני, כמה שהם צריכים כדי שיוכלו לממש את ההנחה.

<אבנר עורקבי: היה סיכום.

אורי מקלב: וזה היה הסיכום.

אורי מקלב: והדבר הזה מאוד מתקבל על הדעת, והוא לא גורם לאיזה שינוי מערכתי, שינוי בחשיבה, שינוי בסטטוס.

אורי מקלב: זה אותו דבר רק הופכים את זה, נותנים את זה בצורה שאפשר לממש את זה.

אורי מקלב: ואנחנו נתקלים בחסמים האלה, זה מראה שבעצם לא רוצים לתת את ההנחה.

אורי מקלב: אנחנו מקשים עליהם כשאנחנו מכריחים אותם אז נותנים איזה משהו, מוצאים איזה - - -

<מזל שחר נהיר: עושים טובה.

אורי מקלב: לא רק טובה.

אורי מקלב: באמת בעניין הזה כאן משתקף ש-15 שקלים לחודש זה מהותי לאנשים.

אורי מקלב: 15 שקלים לחודש מצטבר לשנה קרוב ל-200 שקלים.

אורי מקלב: 200 שקלים זה חשבון שרואים כמה המצוקה שלהם גדולה, כמה הם מתאמצים בשביל זה, כמה זה חשוב להם, לציבור שהם עצמם מייצגים.

אורי מקלב: לכן, אדוני היושב-ראש, כנראה שבלי הפסקת דיונים או בלי איזה צעד דרסטי לא זז כאן שום דבר במערכות.

אורי מקלב: הפסקת דיונים, לא באים להצבעות, לא באים, וזאת השפה שמבינים פה.

אורי מקלב: ואני תמהה על כך.

אוסאמה סעדי: מי מבין?

אורי מקלב: לא יודע, אולי האוצר, ראש הממשלה, כנראה גם בזה בלי שיהיו הפסקות, בלי שביתות, בלי שלא עושים שום דבר - - -

אוסאמה סעדי: אתם בממשלה, מקלב, נו.

אורי מקלב: כן, אז אתה רואה, שגם אנחנו מדברים ככה, זה השיח התרבותי.

אוסאמה סעדי: אם אתם מדברים, אז איך אנחנו נדבר?

אורי מקלב: נו, אז זה אותו דבר.

אחמד טיבי: אדוני, לפני שאתה מעיר, אני חייב להתייחס.

אחמד טיבי: אני רוצה להסכים עם מה שאמר חברי אוסאמה סעדי וחברי אורי מקלב לדברי הברכה לגביך, אדוני היושב-ראש.

משה גפני: מה יש לכם אתם היום?

אורי מקלב: אנחנו מאוד מאוד גאים בזה.

אחמד טיבי: אני חושב שאחרי 27 שנים טבעי הוא הדבר שאתה תזכה לאות הפרלמנטר.

משה גפני: מה קרה לך?

אוסאמה סעדי: לא זכה עד היום?

עבדאללה אבו מערוף: זה בפעם השלישית.

אורי מקלב: אנחנו מתפלאים למה הוא לא קיבל, אתה שאלת אתמול למה הוא לא קיבל.

משה גפני: נכון.

אורי מקלב: זאת השאלה האמיתית.

אחמד טיבי: א', אני רואה בזה סימן טוב לגבי קבוצות נחשלות אחרות בכנסת, לגבי מיעוטים.

משה גפני: לא קבוצות נחשלות.

משה גפני: קבוצות מיעוט.

אחמד טיבי: נחשלות לא בכ"ף.

אורי מקלב: נחשלות זה בעיניהם לא בעינינו.

אוסאמה סעדי: בחי"ת.

משה גפני: אתה מייצג קבוצת מיעוט באוכלוסייה.

משה גפני: רבים מחברי הכנסת יכולים להתקנא בך ובפעילות שלך.

אחמד טיבי: אנחנו קבוצה מוצלחת אבל מוחלשת ונחשלת.

משה גפני: עוד נדבר על ההגדרות.

אחמד טיבי: אוקיי.

אחמד טיבי: אני חושב שזה היה אך טבעי מי שהיה אתמול.

משה גפני: תודה רבה, תודה.

אחמד טיבי: אני מרגיש שזה מגיע לך.

אחמד טיבי: וכמו שאמר מקלב, זה בגלל סוג הדיונים שאתה מנהל, וההקשבה לציבור הזה שהוא ציבור שחשוב שיטו לו אוזן בהקשבה, במיוחד בוועדת הכספים.

משה גפני: תודה.

משה גפני: אני רק רוצה שתדע, שתראה בדיונים, אנחנו מקיימים פה הרבה דיונים.

משה גפני: אנחנו מקיימים פה דיונים שמגיעים לפה שועי הארץ, עשירים מאוד.

אחמד טיבי: נכון.

משה גפני: שבאים בטענות על עבודת הוועדה, אבל אתה רואה, כשאם באים מגיעים הרבה לוביסטים, עורכי-דין מהמדרגה הראשונה.

אחמד טיבי: אבל עכשיו אין.

משה גפני: עכשיו אין.

אחמד טיבי: מה ההסבר?

אחמד טיבי: אדוני.

<אבנר עורקבי: כי מבקר המדינה לא - - -

משה גפני: אני רוצה לדעת - אבנר עורקבי, נכון יש לו כסף לשכור עורך-דין מהמדרגה הראשונה?

<אבנר עורקבי: הלוואי.

עבדאללה אבו מערוף: היחס למקופחים, זאת הסיבה.

<אליהו יצחק: הייתי מביא את זה למקום אחר.

משה גפני: תודה רבה על הברכות.

משה גפני: לפני שאני נותן לאורחים אני רוצה רק בשני משפטים להגיד את ההיסטוריה של הדבר הזה.

משה גפני: הייתה ממשלה עד אותו תאריך שזה כבר די הרבה שנים, אי-אפשר היה להוזיל או להעלות מחירי מים בלי אישור של ועדת הכספים.

משה גפני: היה פיקוח ציבורי על העלאת המחירים.

משה גפני: העבירו את החוק הזה – אנחנו היינו אז באופוזיציה – העבירו את החוק הזה, אנשים גם לא שמו לב, הקימו את תאגידי המים בחוק, והוציאו את הפיקוח מוועדת הכספים.

משה גפני: מאז מחירי המים עלו במאות אחוזים באופן שאין לזה אח ורע בשום תחום אחר.

עבדאללה אבו מערוף: אז צריך להחזיר את הגלגל אחורה.

משה גפני: רגע.

משה גפני: זה מה שקרה, ואז פתאום נהייתה בצורת.

משה גפני: נהייתה בצורת אז הביאו את היטלי הבצורת, שאז אמרנו גם כן אלה שזקוקים למים לא יצטרכו לשלם את ההיטל הזה מכיוון שמבחינה בריאותית או דברים מהסוג הזה צריך שימוש ביותר מים.

אוסאמה סעדי: כשאין בצורת, אדוני היושב-ראש, הורידו את התעריפים?

עבד אל חכים חאג' יחיא: לא, לא הורידו.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אף פעם לא הורידו.

עבד אל חכים חאג' יחיא: זה מה שדיברנו.

משה גפני: לא, לא.

משה גפני: הייתה תוספת של היטל.

משה גפני: מחירי המים עלו ונשארו בגבהים ששם הם נמצאים.

משה גפני: להפך, עוד עלו הלאה.

משה גפני: אבל בנוסף היה היטל בצורת בגלל שלא היו מים, ואמרו לנו: תתפללו.

משה גפני: התפללנו ואין בצורת.

משה גפני: ביטלנו את היטל הבצורת, כאן בוועדה בחוק.

<דורון יהודה: אז צריך גם להוריד את מחירי המים.

משה גפני: רגע.

משה גפני: אני רק מסכם את מה שהיה במהלך השנים עם הדבר הזה.

משה גפני: היום אין היטל בצורת כבר כמה שנים, זה בוטל כאן בוועדה.

משה גפני: הפיקוח על מחירי המים לא חזר לוועדת הכספים, הוא נשאר בידי משרד האוצר.

משה גפני: פורמלית זה רשות המים, אבל אין להם מילה רצינית.

משה גפני: זה כמו בכל המשרדים, מי שמנהל את המדינה זה אגף התקציבים במשרד האוצר, והם באים - - -

עבדאללה אבו מערוף: אבל לא רעיה.

משה גפני: גם רעיה, אין לי טענות, אני מספר את העובדות, היא לא מכחישה את זה.

משה גפני: ואז הם באים לפה ואומרים: יש חוק בוועדת העבודה והרווחה שנוגע למים.

משה גפני: החוק הזה כמובן לא מתקדם, הוא מה-27 בינואר, והחוק הזה הוא בכלל חוק שמדבר על היטלי הפקה, על מערכת היחסים בין רשות המים לבין מקורות, כל הדברים – חוק גדול מאוד, אתם יכולים לקרוא אותו.

משה גפני: יש שם גם את ההסכם הקואליציוני של ש"ס, מה יהיה במחירי המים - מע"מ ולא מע"מ, הפחתת המע"מ כמובן לא קיימת.

משה גפני: החוק הזה לא התקדם, הוא עוסק ברובו הגדול בהסדרת הנושאים של חוק המים, שזה בסדר, אין לי טענות.

משה גפני: בעזרת השם כשזה יתקדם שם נדבר.

משה גפני: בינתיים זה לא מתקדם.

משה גפני: אנחנו מדברים על משהו אחר לחלוטין.

משה גפני: אמרתי את זה בתחילת הישיבה.

משה גפני: אנחנו לא מבקשים כסף.

משה גפני: אנהל דיון כשיגיע התקציב, אנהל דיון עם אגף התקציבים אולי להגדיל את הסכום הזה, אבל זה לא קשור לדיון של עכשיו.

משה גפני: אני מבקש למצות את ה-70, 70 ומשהו מיליון שקל בהנחה לאותן קבוצות.

משה גפני: איך ממצים את זה?

משה גפני: ממצים את זה באופן כזה שבו נותנים את ההנחה או את הפטור מהקוב הראשון.

<קריאה: על הכול.

משה גפני: על זה לא צריך תוספת תקציב.

משה גפני: אני גם מבקש להוסיף קבוצות, מכיוון שאם דיברתם על 35-30 מיליון שקל צריך להוסיף קבוצות עם מצב כלכלי קשה, אפילו אם הם לא נכים לתת להם את ההנחה הזאת, או את הפטור הזה.

<מזל שחר נהיר: נכון מאוד.

משה גפני: יש כסף, אני לא מבקש מאגף התקציבים תוספת.

משה גפני: אני מבקש אחרי כל כך הרבה זמן שאנחנו רואים שלא ממצים את ההנחה להוסיף את זה.

משה גפני: לא רק מחאה על מה שאמר רמי סדן נגד ש"ס.

אחמד טיבי: אנחנו עכשיו בין הברז לסדן.

משה גפני: כן.

משה גפני: הכנתי, הלשכה המשפטית יותר נכון הכינה הצעת חוק.

משה גפני: הצעת החוק הזאת אומרת שאנחנו לא סומכים על האליטה.

משה גפני: לא יודע מה הם יחליטו.

משה גפני: אני אחתים, אני אבקש מהעוזרים שלי להחתים את כל חברי הכנסת, כל מי שירצה כמובן, אנחנו מחזירים את הגלגל אחורנית - העלאה או הוזלה של מחירי המים יהיו טעונים אישור ועדת הכספים.

אוסאמה סעדי: יפה מאוד.

משה גפני: האליטות לא מחליטות לבד.

משה גפני: האליטות, לא אתם.

<אבנר עורקבי: אני מתנדב ראשון להחתים.

משה גפני: עם כל הכבוד, תעבור פריימריז.

<אבנר עורקבי: להחתים, להחתים את כל חברי הכנסת.

משה גפני: אה, להחתים.

משה גפני: אחרי הישיבה אבקש מהעוזרים שלי להחתים את זה, להחזיר חזרה.

אוסאמה סעדי: אנחנו מצטרפים.

משה גפני: הסיכוי לזה קלוש.

אחמד טיבי: אבל זאת אמירה.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: במסגרת חוק כזה הצלחתי להביא את ההנחה לנכים.

משה גפני: אני זוכר שזאב אלקין היה יושב-ראש הקואליציה, רץ אחרי במסדרון, אמר: גפני, אגף התקציבים מתאבד על החוק הזה.

משה גפני: שלא תעז.

משה גפני: אמרתי: אני אעז.

משה גפני: זה היה על סדר-היום.

משה גפני: ואז בא אגף התקציבים, אמרתי לו: 60 מיליון שקל לנכים.

משה גפני: אז אני, אתה יודע, כמו איזה גולם הייתי צריך להעביר את החוק.

משה גפני: למה אני צריך את הדגים, אני צריך את החכה.

משה גפני: אבל יכול להיות שעכשיו נלך לזה, ואנחנו נמצאים בבניין שגם מה שנראה לא סביר פתאום מתגלה כסביר.

אחמד טיבי: מה בכללי יגיד נוסח החוק?

אוסאמה סעדי: להחזיר את הפיקוח לוועדת הכספים.

משה גפני: אחרי שמועצת הרשות קובעת את זה, באישור ועדת הכספים.

משה גפני: בסעיף קטן (ג) אחרי רשאית יבוא "באישור ועדת הכספים".

<שגית אפיק: כל התעריפים וההנחות יהיו באישור ועדת הכספים.

משה גפני: הכול.

משה גפני: הכול באישור ועדת הכספים.

משה גפני: אתה לא יכול לבוא פתאום, ולהגיד: עד היום מחיר לקוב הוא חמישה שקלים, עכשיו הוא שמונה שקלים.

משה גפני: אתה צריך אישור של הוועדה.

משה גפני: נביא את האנשים, נדון בזה, את החוק הזה אנחנו לוקחים ברצינות.

משה גפני: אני על כל פנים לוקח אותו ברצינות, אחכה להזדמנות, אני חושב שזה צודק, אני חושב שמחירי המים לא יכולים להיקבע במשרד האוצר, ברשות המים, ושלא תגידו לנו לפחות את התירוץ המרגיז הזה שזה מחירי עלות.

משה גפני: זה לא מחירי עלות.

משה גפני: הנכה משלם את החקלאות ואת התעשייה.

<ריקי מורד: נכון.

משה גפני: אני בעד החקלאות והתעשייה, תביאו כסף במקום להפחית מע"מ.

אוסאמה סעדי: יותר חשוב.

משה גפני: זאת לא עלות.

משה גפני: משלמים הרבה יותר כסף ממה שעולים המים בגלל שמסבסדים נושאים שחייבים לסבסד.

אוסאמה סעדי: מה קודם?

אוסאמה סעדי: חיי אנשים קודמים לתעשייה.

משה גפני: אני בעד לסבסד את החקלאות, אני חושב שחייבים לסבסד את התעשייה מכסף אחר.

אוסאמה סעדי: אבל מה קודם?

משה גפני: לא מה שקודם, שיביאו כסף של עידוד התעשייה, של עידוד החקלאות.

אוסאמה סעדי: חיי אנשים קודמים.

<אבנר עורקבי: אבל הם יעלו את המחירים.

משה גפני: אל תגידו שמדובר על מחיר עלות, זה לא מחיר עלות, אלו מחירים שנדע שהנכה מסבסד את התעשייה.

<ריקי מורד: נכון, נכון.

<אליהו יצחק: ואת החקלאות.

משה גפני: את התעשייה יותר.

<ניר וילנר: אין סבסוד תעשייה.

משה גפני: אה, זה לא נכון?

<קריאה: לא, תעשייה כבר לא.

<אליהו יצחק: הילדים שלי לומדים בתלמוד תורה משלמים את התעשייה.

<קריאה: גם הזכאים, לא רק הנכים.

<ריקי מורד: כל מה שאמרו כאן נכון.

משה גפני: מי הילד שלו לומד בתלמוד תורה?

<אליהו יצחק: אני אומר, הילדים שלומדים גם משלמים את הכול.

משה גפני: אה, טוב שאמרת תלמוד תורה, בגלל שאם היית אומר בית-ספר רגיל אז היו אומרים שהמדינה לא מסבסדת אותו.

משה גפני: את תלמוד התורה המדינה לא מסבסדת.

משה גפני: למה זה לא נכון?

משה גפני: אתה רק מסבסד את המים.

<רעיה עדני: התעשייה משלמת תעריף ביתי גבוה, תעריף מלא.

משה גפני: אין סבסוד יותר לתעשייה?

משה גפני: ממתי אין?

<ניר וילנר: אני חושב שכבר שנתיים.

משה גפני: ממתי אין סבסוד?

<רעיה עדני: שנתיים, כן.

משה גפני: פשוט טרגדיה מה שאתם אומרים עכשיו.

משה גפני: בגלל שהמשמעות של העניין שמפעלים אחד אחרי השני הולכים לסין.

משה גפני: זה המשמעות של העניין.

משה גפני: הארנונה שם ומחירי המים יותר זולים.

משה גפני: העיקר אתם שומרים על הכסף.

משה גפני: למה?

משה גפני: מה אתם עושים אתו בסוף?

אוסאמה סעדי: רזרבות.

אוסאמה סעדי: בסוף מחלקים את זה.

<מזל שחר נהיר: נוסעים לנופש.

משה גפני: חקלאות מסבסדים?

משה גפני: זאת אומרת, המחיר שכולנו משלמים זה לא מחיר עלות?

אוסאמה סעדי: לחקלאות יש תעריף מיוחד וגם לתעשייה.

<רעיה עדני: לפי הסכם החקלאים הסבסוד הזה הולך ומצטמצם כל שנה והוא ייסגר כמעט לגמרי.

אורי מקלב: כמה הוא נשאר, 200 מיליון?

<קרן מנצור: יש לי פה את כל התעריפים אם אתה רוצה.

משה גפני: לא, זה בסדר, אני לא שם.

אורי מקלב: כמה הוא היום?

אורי מקלב: 200 מיליון?

אורי מקלב: או שכבר ירד מ-200 מיליון?

<קריאות: - - -

משה גפני: תגידי, ומי מסבסד את המשרדים החדשים של תאגידי המים ואת המשכורות שם?

<קריאה: הנכים.

משה גפני: הילד שלו מהתלמוד תורה מסבסד?

<מרית לביא: הזקנים.

משה גפני: הזקנים מסבסדים.

משה גפני: מי ביקש רשות דיבור?

משה גפני: בבקשה.

משה גפני: אחרי זה אבנר.

<דורון יהודה: אני חוזר על הנושא הזה הרבה הרבה פעמים מהיום הראשון שהייתה שנת הבצורת - אנחנו ציבור הנכים זקוקים למים יותר מאדם רגיל.

<דורון יהודה: ואתן לכם רק להבין מה זה צריכת מים אצל נכים.

<דורון יהודה: נכה, כאשר יש לו כאבים בכתפיים, בצוואר או בכל מקום הוא משתמש במים להזרים אותם על הגוף שלו, מים חמים על מנת להרגיע את הכאב.

<דורון יהודה: ולכן, השימוש במים אצל נכים – יושב פה רופא שיכול גם לדעת, להגיד את הדברים אם אני צודק או לא.

אורי מקלב: מי רופא?

<אליהו יצחק: דיברנו על זה.

<דורון יהודה: המים גורמים לנכה להרגיש הרבה יותר טוב ולתפקד בחיי היום-יום.

<דורון יהודה: ולכן, כשמישהו אומר לי שהוא נותן לי שבעה קוב הנחה במים הוא עושה צחוק מהנכים.

משה גפני: נכון.

<דורון יהודה: אני אתן לכם דוגמה.

<דורון יהודה: אני משלם היום 800-700 שקל מים.

<דורון יהודה: נראה לכם הגיוני?

<דורון יהודה: הייתי משלם 100 שקל, היום אני מגיע ל-800-700 שקל ומעלה.

<דורון יהודה: כמוני יש הרבה נכים שהם גם עושים את הצרכים, יש להם חיתולים, הם צריכים להתנקות, הם צריכים לעשות כל מיני פעולות שלא נעים לי להגיד אותם פה, ולכן הם צורכים מים יותר מאדם רגיל.

<דורון יהודה: אני אומר, צריך להוריד את כל הנושא של הנטל שהטלתם על ציבור הנכים.

<דורון יהודה: הטלתם נטל על האנשים שחיים מ-2,300 ונתתם להם לשלם 700-600 שקל.

משה גפני: אני מציע לא לחזור על הדברים, אני רוצה רק להתמקד בפעולות הקונקרטיות שנעשה.

<דורון יהודה: מה שאני מבקש, זה קודם כול אם אתה זוכר, אם כולנו זוכרים, המחיר לקוב היה ארבעה שקלים, המחיר הראשוני, פתאום זה עלה לשמונה.

<דורון יהודה: נתתם הנחה, אבל ההנחה לא משמעותית, כי היא ממילא עלתה.

<דורון יהודה: היא עלתה בחזרה.

משה גפני: אם אפשר, יש רבים שביקשו רשות דיבור, אני רוצה לאפשר לכולם, אז אם אפשר שכולם יצטמצמו.

משה גפני: אבנר, בקצרה.

משה גפני: רק אטרקטיבי, בגלל שאני רוצה ללכת לפתרונות.

<אבנר עורקבי: אנחנו דנים בזה כבר הרבה זמן, הרבה שנים, עבדתי צמוד עם הרב אורי מקלב, עבדנו ביחד, היה תכנון של מחיר נמוך, מישהו עבד עלינו פה בכספים, והם יודעים לסובב אותנו יפה מאוד, העלו את זה לשמונה.

<אבנר עורקבי: זה דבר אחד.

<אבנר עורקבי: דבר שני, אני רוצה לומר לכם דבר אחד, דבר נוסף - - -

משה גפני: הצעה, הצעה.

משה גפני: הבעיות ברורות, כולנו מסכימים על זה.

<אבנר עורקבי: ברור.

<אבנר עורקבי: אני רוצה לבקש ממך משהו.

<אבנר עורקבי: אנחנו הנכים חיים מקצבה של 2,340 שקל.

<אבנר עורקבי: המדינה מסרבת להעלות לנו את קצבת הנכות.

<אבנר עורקבי: יש פה חברת כנסת שמובילה חוק מסוים שהוא עולה כ-6-5-4 מיליארד שקל, ואף אחד לא רוצה לשמוע אותה כי זה הרבה כסף.

נאוה בוקר: 4 מיליארד.

<אבנר עורקבי: זה יותר כסף ממה שנתנו לאביגדור.

<אבנר עורקבי: כן.

<אבנר עורקבי: אז בוא נאמר את הדברים האלה.

<אבנר עורקבי: מצד אחד אתם אומרים לנו לשלם כסף של החשמל, מים וכיוצא בזה.

<אבנר עורקבי: באתם, הבאתם לנו הנחה בחשמל.

<אבנר עורקבי: במים אנחנו לא מקבלים שום הנחה למעשה.

<אבנר עורקבי: הרי הלכה למעשה מתברר לנו ככה.

<אבנר עורקבי: אני מבקש בכל לשון של בקשה, לתת לנו את הפטור רטרו.

<אבנר עורקבי: רטרו.

<אבנר עורקבי: אני מבקש בכל – ממש זאת בקשה.

<אבנר עורקבי: זה כאילו אתה הולך וגוזל את הנכים, כל חודש 500, 600 שקל ועל זה אני יכול להעיד, 500, 600 שקל בחודש - אני לא משלם להם, שילכו יחפשו אותי בסיבוב.

<אבנר עורקבי: אבל רטרו לתת לנו את הפטור.

<אבנר עורקבי: לא הנחה.

<אבנר עורקבי: פטור מלא ממים.

<אבנר עורקבי: זה מוצר בסיסי לנכים בעלי צרכים מיוחדים.

<אבנר עורקבי: אם אנחנו לא מקבלים את הקצבה בשכר מינימום אני רוצה פטור מלא.

<אבנר עורקבי: אני מבקש פטור מלא.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: דברייך נרשמו, אפילו – נאוה.

נאוה בוקר: אני בעד.

משה גפני: את רוצה לדבר או שאת רוצה לתת לה?

נאוה בוקר: אני מעדיפה שהנציגה של ארגון יד לבנים תתייחס, רחל לניאדו.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: את מבקשת שהיא תדבר עכשיו?

<רחל לניאדו: אני אדבר והיא תתייחס אחרי, בסדר?

נאוה בוקר: כן.

משה גפני: זה סידור לא כל כך מובן, אבל, בבקשה, אני מסכים.

נאוה בוקר: אין לי בעיה להציג את הנושא.

משה גפני: אני בלאו הכי רוצה לתת לכולם, אז בבקשה.

משה גפני: רק אם אפשר בקצרה.

<רחל לניאדו: ממש שני משפטים.

משה גפני: הנושא ברור.

משה גפני: זאת אומרת, זה עכשיו נכנס לדיון – אני לא רוצה להגיד מאבק – בין ועדת הכספים לבין משרד האוצר.

משה גפני: זה עכשיו על סדר-היום.

משה גפני: השאלה מי ינצח.

משה גפני: אם הם ינצחו אז לא תהיה הנחה, אם אנחנו ננצח תהיה הנחה, נורא פשוט.

משה גפני: ואני חבר שלהם, אני לא רב אתם היום.

<רחל לניאדו: מה שאנחנו מבקשים פשוט להסב את תשומת לב הוועדה - בתקנות משק המים נקבעו כמה קבוצות, כמו שציינת בתחילת הדיון, שזכאיות להנחה בתעריפי המים.

<רחל לניאדו: אחת הקבוצות הזכאיות היא כל אזרח במדינה שמקבל גמלת סיעוד.

<רחל לניאדו: משרד הביטחון משלם את אותה גמלת סיעוד לזכאים שלו, למשפחות השכולות.

<רחל לניאדו: הם בעצם יכולים לבחור - או דרך משרד הביטחון או דרך ביטוח לאומי.

<רחל לניאדו: ביטוח לאומי מעביר לרשויות המים את הרשומות שלו, שכמובן לא כוללות את אותן משפחות, כי הן לא זכאיות שלו, ונוצר איזשהו עיוות.

<רחל לניאדו: מה שאנחנו מבקשים זה להוסיף את המשפחות השכולות כזכאיות להנחה, כי הן מקבלות את אותה קצבת סיעוד ממשרד הביטחון.

משה גפני: מישהו יכול להשיב על הדבר הזה?

נאוה בוקר: אני רוצה לומר שמדובר ב-200 משפחות, גפני.

<רחל לניאדו: 1,200.

נאוה בוקר: 1,200.

<רחל לניאדו: גם אלמנות וגם הורים שכולים.

משה גפני: למה הם נופלים בין הכיסאות?

אורי מקלב: זה נשמע אבסורד לגמרי.

אורי מקלב: אלה שנמצאים ברשימות של יד לבנים לא מקבלים?

אורי מקלב: ביטוח לאומי לא נמצא?

<ניר וילנר: אנחנו מקבלים רשימה ומעבירים.

אורי מקלב: אבל הם אומרים שהרשימה שלהם היא לא ישירות של ביטוח לאומי.

משה גפני: מה אתה אומר, אורי?

אורי מקלב: אני אומר שזה נשמע אבסורד לגמרי שהמשפחות האלה לא - - -

משה גפני: אבל הטענה, בגלל שהם לא נחשבים נכים הם לא נמצאים באותן קבוצות, הם לא נכי צה"ל והם לא נכים רגילים - ההורים השכולים.

<רחל לניאדו: גם לא מפאת גמלת סיעוד.

נאוה בוקר: גפני, זה רק מי שמקבל גמלת סיעוד.

נאוה בוקר: יש פה עוול.

אורי מקלב: מכיוון שהיא משלמת את זה דרך יד לבנים אז הם לא - - -

<קריאות: - - -

משה גפני: אני לא מכיר את זה.

משה גפני: אם תוכלי להסביר שנבין בדיוק מה הנושא.

<רחל לניאדו: אסביר את זה בצורה נורא פשוטה.

משה גפני: במידה שלא, אני מבקש נייר על הדבר הזה.

משה גפני: תביאו נייר, אני אעביר את זה למשרדים הרלוונטיים בעניין, נקבל מהם תשובות, יכול להיות שנצטרך לשנות.

משה גפני: ברור לחלוטין שמה שאת מעלה, אם אנחנו מגיעים אתם להסכמה, שאת זה אני הולך לבקש מהם, שמוסיפים גם את הקבוצות שמצבם הסוציו-אקונומי חלש ונמוך, אז יכול להיות שזה גם יכנס.

משה גפני: בגלל שהם מקבלים גמלת סיעוד ולא חשוב מאיפה.

משה גפני: כרגע צריך איזשהו נייר, אבל תסבירי קודם.

<רחל לניאדו: המדינה קבעה ברציו שלה שכל מי שמקבל גמלת סיעוד זכאי להנחות.

משה גפני: ולא מקבלים.

נאוה בוקר: אז למה אלה לא מקבלים?

נאוה בוקר: 1,200 משפחות.

<רחל לניאדו: והם לא מקבלים, כי הם בחרו לקבל את זה - - -

משה גפני: מצוין, בסדר, אז זה מה שאמרתי.

משה גפני: אני שומע את זה בפעם הראשונה.

<רחל לניאדו: יש פה נייר.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: תעבירי לי את הנייר, אני אפנה למשרדים, אני אבקש את ההתייחסות שלהם, יכול להיות שנפתור את זה בלי דיון כאן.

משה גפני: אם זה יגיע למצב שלא תהיה התייחסות אני אעדכן אותך.

<רחל לניאדו: פשוט יש פה עיוות.

<רחל לניאדו: אם הם היו מקבלים - - -

משה גפני: הבנתי, בסדר.

משה גפני: לא נרפה מהעניין.

נאוה בוקר: אתה יודע מה הקשר שלי למשפחות השכולות, ויש לנו חובה מוסרית לתקן את העוול הזה.

משה גפני: לא נרפה מהעניין.

משה גפני: מה רצית להגיד?

<ריקי מורד: רק לחזק את זה במשפט אחד.

<ריקי מורד: אגף משפחות והנצחה מטפל במשפחות השכולות שמוכרות על-פי חוק חיילים שנספו במערכה.

<ריקי מורד: האגף משלם למשפחות השכולות שעונות על הקריטריונים התפקודיים תשלום שמקביל לגמלת הסיעוד.

<ריקי מורד: במשרד הביטחון זה נקרא "תגמול לעזרת הזולת".

<ריקי מורד: מאוד הגיוני יהיה - - -

משה גפני: הבנתי.

משה גפני: גם סוציו-אקונומי לא יפתור את זה.

<שגית אפיק: סוציו-אקונומי יפתור.

משה גפני: למה?

משה גפני: הם לא במצב של זה.

<שגית אפיק: הם מקבלים גמלה בגלל בעיה.

משה גפני: הם יביאו נייר.

אורי מקלב: אם הם לא היו הורים שכולים, במצב שלהם הם היו מקבלים.

אורי מקלב: היא טוענת שכן.

משה גפני: למה הם היו מקבלים?

משה גפני: הם לא נכים.

<שגית אפיק: חבר הכנסת מקלב, כשעשינו את התקנות הרציונל אז היה בריאותי, נכות.

אורי מקלב: נכון.

אורי מקלב: או סיעודי.

משה גפני: זה לא קיים.

<שגית אפיק: זה לא מתקיים כאן.

<שגית אפיק: אם נכניס רציונליים אחרים אז באמת - - -

<ריקי מורד: אבל יש גמלת סיעוד שמקנה הנחה.

<שגית אפיק: אלו הורים שכולים מסוימים שמקבלים גמלה שמקבילה לגמלת סיעוד.

אורי מקלב: זה לא באותם קריטריונים.

<רחל לניאדו: זה קריטריון שמזכה, הוא כבר קיים.

<קריאות: - - -

<ריקי מורד: מי שזכאי לגמלת סיעוד מקבל את ההנחה הזאת.

משה גפני: אין לנו מספיק זמן.

משה גפני: הנושא לא יוזנח, הנושא יטופל.

משה גפני: אתם תתכוננו לעניין הזה של המשפחות הללו, אני אעביר לכם נייר, אני אבקש תשובה חיובית מכיוון שהם צודקים בטענה.

משה גפני: רזיאל אחרק, בבקשה, בקצרה ממש.

<רזיאל אחרק: אני אשתדל כמה שיותר קצר למרות שטרחתי להגיע לפה במיוחד.

<רזיאל אחרק: קודם כול אני מסכים ואני חושב שביתרת התקציב שנשאר כן אפשר לתת.

<רזיאל אחרק: אנחנו כנבחרי ציבור יושבי-ראש הדירקטוריונים של תאגידי המים חושבים שאנחנו הלוביסטים, הם לא צריכים לשכור עורכי-דין.

<רזיאל אחרק: אנחנו, כל מי שיושב בצד הזה של השולחן הוא הלוביסט של התושבים.

<רזיאל אחרק: הם לא צריכים לשכור שירותים של עורכי-דין.

משה גפני: האמת היא שאני לא מבין בזה כל כך.

<רזיאל אחרק: אני יודע שאתה מבין.

<רזיאל אחרק: אני יודע.

משה גפני: לא.

משה גפני: בגלל שכשהיו פה מנהלי הבנקים הגדולים אז הם לא אמרו: אנחנו הלוביסטים.

משה גפני: הם הביאו עורכי-דין ששילמו 100,000 שקל לשעה.

משה גפני: כמה אתה לוקח בתור לוביסט?

<רזיאל אחרק: אני לא לוקח, אני בהתנדבות.

משה גפני: מעניין שרק פה יש התנדבות.

משה גפני: למה בבנקים אין?

<רזיאל אחרק: נכון.

משה גפני: טוב, לא חשוב.

<רזיאל אחרק: והדבר שחשוב לומר פה הוא: כל הזמן מנסים להכפיש או את התאגידים או את רשות המים.

<רזיאל אחרק: חבר'ה, אם אני אסגור את תחנות הדלק מחיר הדלק לא ירד.

<רזיאל אחרק: התאגידים הוא קבלן מבצע.

<רזיאל אחרק: השולחן הזה מחליט מה יהיה.

משה גפני: טוב.

<רזיאל אחרק: לא.

<רזיאל אחרק: אבל הנקודה הזאת חשובה.

משה גפני: אבל לא זה נושא הדיון.

<רזיאל אחרק: רק להדגיש את הנקודה, לחזק את הנקודה שאמרת.

<רזיאל אחרק: בינואר 2001 חוקק חוק תאגידי המים, מחיר המים עלה בצורה דרסטית, דוח מבקר המדינה 63א עמוד 240 הוא כותב:

<רזיאל אחרק: מחיר המים עלה בינואר 2010 ב-30% כתוצאה מהסבסוד לחקלאות והסבסוד לתעשייה.

<רזיאל אחרק: אומרת כאן הגברת ממשרד האוצר שכבר לא מסבסדים, אז אפשר להוריד 10% ממחיר המים כבר אתמול.

<רזיאל אחרק: אם לא מסבסדים למה מחיר המים לא יורד?

<רזיאל אחרק: שתיים, יש שני תעריפים, שאלתם את עצמכם פעם למה?

<רזיאל אחרק: עמוד 242, דוח מבקר המדינה כותב כך, בהתחלה הייתה קצבת 2.5%, ראו שזה עשה הרבה רעש העלו את הקצבה ל-3.5 קוב לחודש.

<רזיאל אחרק: אממה, למה הקוב השני מגיע ל-13 שקלים?

<רזיאל אחרק: כי מקורות מקבלת בתעריף הראשון מהשמונה שקלים 24%, בתעריף השני מקורות מקבלת 50%.

<רזיאל אחרק: אז בואו תתקנו את זה כאן בשולחן הזה.

<רזיאל אחרק: תחזירו את ה-24% לתאגידים ואז תראה איך מחיר המים יורד והכול יורד, ואז לא צריך בכלל לתת את התעריף השני.

<רזיאל אחרק: דבר שני שאני רוצה להגיד.

<קריאה: שלישי.

<רזיאל אחרק: חבר'ה, בארנונה יש ועדת הנחות, במים אין.

<רזיאל אחרק: מים זה מצרך חיוני, וזה נמצא פה בשולחנכם.

<קריאות: נכון.

<רזיאל אחרק: אם כבר אתה רוצה להשבית את הוועדה, בואו תקימו ועדת הנחות תאגידי מים, תנו לנו כלים וכסף לעזור לאוכלוסייה הזאת.

<רזיאל אחרק: אין היום דבר כזה.

<רזיאל אחרק: זה לא אמיתי, זה הזוי.

<רזיאל אחרק: בארנונה יש הנחה בשביל לנקות את הגינה או לנקות את הכביש יש הנחה של 80%, אבל במים שזה מצרך חיוני – בואו אתם, תשבו כאן בשולחן הזה ותעשו את העבודה הזאת.

<רזיאל אחרק: לא צריך להתאמץ.

<רזיאל אחרק: בחשמל לעשות הנחה, במים בנפרד, תחליטו, כל הנכים מקבלים הנחה גם במים, גם בחשמל, גם בגז.

<אבנר עורקבי: פטור.

משה גפני: תודה רבה.

<רזיאל אחרק: בבקשה.

משה גפני: בואו נעשה את זה מהר.

משה גפני: יורם מלול, בבקשה, משפט.

<יורם מלול: משפט אחד.

<יורם מלול: רציתי לדבר לגבי הנכים.

<יורם מלול: ההנחה שלהם זה רק כשהם מקבלים נכות של 75%, אבל יש כאלה שמקבלים פחות נכות ואז הם לא מתחשבים בזה.

<יורם מלול: אז אם אפשר גם את העניין הזה.

משה גפני: בסדר, תודה רבה.

משה גפני: בקשתך נרשמה והיא גם צודקת.

משה גפני: כן, בבקשה.

משה גפני: אם אפשר משפט, כבר הבנו את העיקרון.

<ליליאנה סירקיס: בהחלט חשוב שמחיר היסוד יהיה נמוך יותר עבור אוכלוסייה נזקקת.

<ליליאנה סירקיס: מה שכן, אני רוצה לדבר על הרחבת המטריה לאוכלוסיות נזקקות אחרות שמקבלות תקציבים מביטוח לאומי, כמו: הבטחת הכנסה, חד-הוריות וכדומה.

<ליליאנה סירקיס: דבר חשוב נוסף ליידע את האוכלוסייה הנזקקת עצמה לכל אורך הדרך.

<ליליאנה סירקיס: יש לנו פה אנשים שמקבלים את ההנחות אבל הם לא ממצים אותם בתאגיד, וחשוב שכן ידעו את זה, בכל דרך להוציא את זה החוצה.

<ליליאנה סירקיס: והנושא של ועדת חריגים הכרחית ביותר ומאוד חיונית, רואים שיש לה השפעה לאורך הזמן על האוכלוסייה.

משה גפני: נציב בפניהם את הסוציו-אקונומי נמוך.

משה גפני: כן, בבקשה.

משה גפני: אני עושה שני דברים יחד, למדתי מהנשים.

<ליליאנה סירקיס: אני חוזרת, הנושא של ועדת חריגים מאוד חיונית.

משה גפני: שמעתי, הבנתי את זה.

<ליליאנה סירקיס: אני רואה שיש מקרים חריגים שלא יכולים לבוא לידי ביטוי במצבים השונים, ובוועדת חריגים יש להם התייחסות.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: יענה משה אהרון.

<יענה משה אהרון: אני כאן ממעלה-אדומים.

<יענה משה אהרון: רוב החוקים שמתנהלים פה לא מתנהלים על אזור מעלה-אדומים.

<יענה משה אהרון: הייתי רוצה שאת הכול הכול יעבירו לנו לאזור מעלה-אדומים, את כל ההנחה של הנכים.

<יענה משה אהרון: אני נכה כעיקרון, ואני לא יודעת שמגיעה לי הנחה במים בכלל.

<יענה משה אהרון: לא עובר לנו שום חוק כזה שם, אנחנו לא יודעים את החוקים.

<ניר וילנר: או שאנחנו לא יודעים.

<קריאות: - - -

<קריאה: אין להם תאגיד.

משה גפני: שנייה.

משה גפני: איזה בעיה יש?

<יענה משה אהרון: יש סיפור שם גם לגבי החוק הזה של הנכים, גם לגבי החוק הזה של המים, ניתוקי המים, שמנתקים למשפחות שבעבר לא היו מנתקים, והיום בירושלים לא מנתקים למשפחות נזקקות.

<יענה משה אהרון: זה לא חל על האזורים שלנו.

משה גפני: אני אברר.

משה גפני: יש בעיה.

משה גפני: את יודעת שיש בעיה שביקשת הנחה ולא קיבלה נכה או נכה?

<יענה משה אהרון: באתי עם מכתב מרופא שאני זקוקה עם מחלת העור שלי - - -

משה גפני: לא חשוב.

משה גפני: יש לך מעל 75%?

<יענה משה אהרון: עם נכות ולא נתנו לי את ההנחה.

<יענה משה אהרון: 75%.

משה גפני: יש בעיה?

משה גפני: רשות המים.

<ניר וילנר: אנחנו לא יודעים על בעיה ב - - -

<יוני לוי: שיפנו אלינו ונטפל בזה.

<קריאות: - - -

<רעיה עדני: אני אגיד שעל-פי חוק זה חל רק על תאגידי מים וביוב, אנחנו הרחבנו את זה בתקנות לכלל ספקי המים.

משה גפני: כן, אני יודע.

<רעיה עדני: אנחנו לא מכירים סיבה.

<יענה משה אהרון: אז זה לא מיושם.

<יענה משה אהרון: עובדה.

<מזל שחר נהיר: במעלה-אדומים זה לא מיושם.

<יענה משה אהרון: זה לא מיושם.

<יענה משה אהרון: באזור מעלה-אדומים זה לא מיושם.

משה גפני: בבקשה לא לדבר בלי רשות.

משה גפני: יש לי בקשה אלייך - את פעילה חברתית במעלה-אדומים.

<יענה משה אהרון: כן, נכון.

משה גפני: או שאת או שמישהו אחר יפנה בבקשה, היות שיש לו נכות של 75% הוא מבקש הנחה על-פי החוק בתעריפי המים, נקודה.

משה גפני: תקבלי תשובה ותעבירי אותה אלינו.

משה גפני: אם התשובה תהיה חיובית - נשמח יחד אתך.

משה גפני: אם התשובה תהיה שלילית - נקרא להם לבירור, בגלל שגם משרד האוצר וגם רשות המים אמרו פה שאין מניעה שיקבלו במעלה-אדומים כמו בכל מקום אחר בארץ את ההנחה.

משה גפני: אין הגבלה.

משה גפני: בהתחלה היה רק עם תאגידי מים ואחרי זה הייתה הרחבה על כל המקומות, גם במקום שאין תאגידי מים.

<יענה משה אהרון: תודה רבה.

משה גפני: אז זה לגבי העניין הזה, ואם תהיה בעיה תעבירי לנו את התשובה.

משה גפני: יש פה עוד מישהו ממעלה-אדומים?

משה גפני: מזל?

<מזל שחר נהיר: אני פשוט אומרת שיש לנו במעלה-אדומים ניתוקי מים לכל מיני סוגים של משפחות, והם מאוד מחמירים אתם ולא מתחשבים.

משה גפני: גם אסור על-פי החוק.

משה גפני: אסור, נכון.

<מזל שחר נהיר: החוק הזה חל בכל הארץ, פרט לאזור יהודה ושומרון.

<אליהו יצחק: אין תאגיד.

<מזל שחר נהיר: אני פעילה חברתית ואני רוצה לדעת מי יכול לעזור לי ולתת לי את האנשים האחראים ולקשר בינינו.

משה גפני: מה?

משה גפני: תגידי בקול.

<רעיה עדני: התקנות שעברו במשרד הכלכלה בנוגע לניתוקים חלות על תאגידי מים וביוב.

<רעיה עדני: בישיבת מועצת רשות המים האחרונה הרחבנו את זה לכלל ספקי המים ברישיונות שיצאו להם לשנה זו, ואנחנו מקווים שזה ייפתר.

<שגית אפיק: ואז לא יהיו להם ניתוקים.

משה גפני: ואז לא יהיו להם.

<מזל שחר נהיר: אז אני רוצה לבקש אם אפשר להיות בקשר אתנו וכמה זמן זה ייקח.

<מזל שחר נהיר: בינתיים מנתקים, והם מאוד קשים אל האנשים האלה.

משה גפני: מה זה אתנו?

משה גפני: זה עם כל המדינה.

<מזל שחר נהיר: לא.

<מזל שחר נהיר: אבל אצלנו במעלה-אדומים זה לא חל.

משה גפני: אה, ביהודה ושומרון.

<מזל שחר נהיר: החוק הזה לא חל.

<יענה משה אהרון: לא חל החוק הזה.

<רעיה עדני: זה לא אמור להיות.

<רעיה עדני: זה נקודתי.

<אליהו יצחק: יש לנו מלחמה בין האלוף בשטחים לבין העירייה שם.

משה גפני: נעקוב אחרי זה.

משה גפני: בסדר גמור.

<מזל שחר נהיר: אבל אני רוצה לדעת אם אפשר להיות בקשר פה עם אנשים שיוכלו לעזור לנו.

משה גפני: בבקשה.

<רעיה עדני: יש פניות ציבור ברשות המים, את מוזמנת לפנות.

<מזל שחר נהיר: את יכולה לעזור לנו?

משה גפני: רגע, רגע, אי-אפשר ככה.

משה גפני: בבקשה.

<יוני לוי: במעלה-אדומים מתוך 1,700 זכאים, 1,500 ומשהו מקבלים את ההטבה, אז יש - - -

<מזל שחר נהיר: איזה הטבה?

<יענה משה אהרון: איזה הטבה.

<יענה משה אהרון: ?

<יוני לוי: הטבה במים.

<יוני לוי: אתם מקבלים?

<מזל שחר נהיר: לא מקבלים שום הטבה.

<יענה משה אהרון: גם אנחנו מדברים על הניתוקים.

<מזל שחר נהיר: אני מקבלת - - -

משה גפני: אני נורא מצטער, זה לא ממשיך להתנהל ככה.

<קריאות: - - -

<מזל שחר נהיר: אבל זה לא נכון.

משה גפני: זה לא ממשיך להתנהל כך.

<מרית לביא: מזל, אין הנחות להבטחת הכנסה.

משה גפני: אפשר בבקשה לא לדבר בלי רשות.

משה גפני: ועכשיו אין רשות.

משה גפני: תחזור על מה שאתה אומר על מעלה-אדומים.

<יוני לוי: אני אומר, מבחינת יישום ההטבה לפי התקנות הקיימות רואים שיש מימוש כמעט מלא של איתור הזכאים, והם מקבלים את ההטבה לפי הרשימות שאנחנו מקבלים.

משה גפני: ממי אתם מקבלים את הרשימות?

<יוני לוי: מביטוח לאומי, ממשרד הביטחון ומשרד ניצולי שואה.

משה גפני: אני מבקש ממך, תעבירי אלינו.

משה גפני: ואם יש בעיה, תעבירו אלינו כמו שאמרתי לה.

משה גפני: אנחנו נעקוב אחרי זה מול רשות המים, אם אכן יתברר שיש בעיה אנחנו נפתור אותה.

<מזל שחר נהיר: ואפשר להגיד עוד משהו?

משה גפני: בבקשה.

<מזל שחר נהיר: לגבי ניתוקי המים לא כל כך הבנתי מה קורה, כמה זמן זה ייקח שלא ינתקו מים?

משה גפני: כמה זמן?

משה גפני: כמה אתם מעריכים?

משה גפני: הרי זה אושר.

<ניר וילנר: שוב, זה עוד לא אושר, זה יצא לשימוע ציבורי כדי להחיל את זה על כלל ספקי המים.

<ניר וילנר: אנחנו מאמינים שזה יחזור בחודש-חודשיים הקרובים ויאושר, ואז נוהל הניתוק יחול על כלל ספקי המים.

משה גפני: תוכלו לעדכן אותנו?

<ניר וילנר: לא של ניתוקים.

<ניר וילנר: זה יהיה ניתוקים אלא באישור הוועדה.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: הבנתי.

משה גפני: תוכלו לעדכן אותנו בתוך חודשיים איפה זה עומד?

משה גפני: האם זה אכן נעשה כבר או שזה עדיין מתעכב.

<ניר וילנר: כן.

משה גפני: תוך חודשיים תודיעו לנו לגבי העניין הזה.

משה גפני: כן, בבקשה.

<אליהו יצחק: הרב גפני, כבוד היושב-ראש, אני רוצה להגיד שני דברים קטנים: דבר אחד, הכול טוב ויפה על הנחות, איפה גם כן שני הורים שעובדים ובקושי משתכרים, הורים ל-13 ילדים, עשרה ילדים, מה עם ההנחות שלהם?

<אליהו יצחק: וחוץ מזה, יש חובות בגיחון, הם לא בוחלים בשום אמצעי.

<אליהו יצחק: הדבר הזה שנקרא הוצאה לפועל, הם באים עם אישור למכור את הדירות ומוציאים את המשפחות מהבתים.

<אליהו יצחק: יש פה אנשים שחייבים 120,000 שקל, לא הגיחון ולא אף אחד רוצה לבוא לטובתם, אין לאנשים איך לשלם, הולכים לקחת הלוואות.

<אליהו יצחק: אני מבקש בכל לשון של בקשה, אני 20,000 שקל ומשהו שאני רוצה לשלם הם עושים בלגן, ויש פה עוד שני אנשים שחייבים 100,000 שקל, הם כבר התפנו לבית-חולים.

<אליהו יצחק: מלחמות בבתים, אין מה לתת אוכל.

<אליהו יצחק: אני מבקש בכל לשון של בקשה, כבוד הרב, אם אפשר לעשות כמו שהיה פעם במשרד המשפטים, לעשות מבצע ולשלם את הקרן או לא יודע מה, ולבדוק כל דבר לגופו.

<אליהו יצחק: ולגבי מעלה-אדומים, הקמנו גם שם את פורום המים, באתי לעזור להם, שם לא בוחלים בשום אמצעי.

<אליהו יצחק: אימהות, אלמנות, אימהות חד-הוריות חייבות 500 שקל, לוקחים להם את השיבר והולכים.

<אליהו יצחק: מתקשרים אלי לבית בשעה שתיים, בשעה שלוש.

משה גפני: זה ייפתר.

<אליהו יצחק: בשביל הדברים האלו.

<אליהו יצחק: אנא מכבוד היושב-ראש לבטל את העניינים האלו.

משה גפני: זה ייפתר, בסדר.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: אתה רוצה?

משה גפני: אם אפשר, אבל ממש.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כן.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כן, ממש.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כבוד היושב-ראש, אני חושב שיש עדיין מקומות שהם לא תאגידי מים והם מספקים וזה הרשויות המקומיות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אז כל מה שמבחינת הנחות, כי היום ברשויות מקומיות אין הנחות.

משה גפני: יש צו הרחבה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: הצו הזה יכלול את אותם תנאים של הנחת ארנונה, יהיו אותן הנחות ויהיו מהקוב הראשון.

עבד אל חכים חאג' יחיא: זה אחד.

עבד אל חכים חאג' יחיא: שתיים, יש אוכלוסיות מוחלשות, מצב סוציו-אקונומי נמוך, התאגידים נכנסו למצב כדי לייעל את אספקת המים והוציאו את זה מרשויות מקומיות, וכתוצאה מזה המחירים עלו דרסטית באחוזים גבוהים מאוד.

עבד אל חכים חאג' יחיא: צריך להגיע למצב של שפיות גם במחירים, ובמיוחד לגופים ציבוריים ברשויות של סוציו-אקונומי נמוך.

עבד אל חכים חאג' יחיא: הם צריכים לקבל את ההנחה הגבוהה ביותר.

עבד אל חכים חאג' יחיא: מי שהוא מתחת למצב סוציו-אקונומי שלוש-ארבע לא יכול להיות שהוא ישלם גם מחירים בזה שיחשבו שהתושבים שלו מגיעה להם גינה ואז יבחר, והיום בשדרות בוחרים לעשות ריצוף או אפילו יציקות בטון כדי לא להכניס לשם דשא, לא פרחים, לא כלום, שיצטרכו לספק לו מים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אז בזה צריך גם לטפל.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: חבר הכנסת חאג' יחיא דיבר, את שומעת, מתי שהיית בחוץ, על העניין הזה של מקום שאין תאגידי מים שעושים את ההרחבה של אותם תנאים, אותן הנחות, אותם כללים שחלים במקום שיש תאגידי מים, שיהיה גם במקומות שבהם אין תאגידי מים.

משה גפני: אמרתי לו, שלא בנוכחותך, שהבנתי ממך שזה אכן כך, את יכולה לומר?

משה גפני: לענות לחבר הכנסת?

<רעיה עדני: בנוגע לניתוקי מים, אנחנו - - -

עבד אל חכים חאג' יחיא: לא ניתוקי מים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: הנחות.

משה גפני: לא ניתוקי מים.

משה גפני: הנחות.

<רעיה עדני: הנחות חלות על כלל ספקי המים.

משה גפני: כולל כאלה שלא - - -

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני יודע שיש רשויות מקומיות שאפילו לא דנות, ועדות הנחות שלהן לא דנות, אנשים לא מבקשים.

משה גפני: חבר הכנסת חאג' יחיא, תיקנו כאן את התקנות.

<שגית אפיק: אין ועדת הנחות.

<רזיאל אחרק: אין לך.

<רזיאל אחרק: זאת בדיוק המלחמה.

<רזיאל אחרק: לעשות ועדת הנחות.

<רזיאל אחרק: הלוואי והיה, היה לנו יותר קל, תתקצבו את זה, זה השולחן הזה, אתם צריכים לעשות את זה, לא אנחנו.

<שגית אפיק: הם מקבלים רשימות של נכים מהביטוח הלאומי.

<רזיאל אחרק: אבל זאת הנחה לנכים.

<קריאות: - - -

עבד אל חכים חאג' יחיא: בסדר, אבל אלה עם ההכנסות הנמוכות – אמרתי את זה במפורש, להחיל את אותם תנאים של הנחות הארנונה, כי מעלים את זה באותם האחוזים.

משה גפני: זה משהו אחר.

משה גפני: בוא, אני רוצה לעשות סיכום, אנחנו לא יכולים להמשיך יותר את הדיון הזה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: ואז להקים ועדת הנחה, זה בתוכו.

משה גפני: אני רוצה לסכם את מה שדיברנו עד עכשיו.

משה גפני: אני רוצה לעבור אחרי זה הלאה.

משה גפני: מה שדיברנו עד עכשיו - במקום שאין תאגידי מים זכאים להנחות אותו דבר כמו במקום שיש תאגידי מים.

משה גפני: יש רשימות שהביטוח הלאומי מוסר לרשות המים, מקבלים את ההנחה באופן אוטומטי.

משה גפני: לגבי ניתוקי מים - במקומות שבהם צריך את ההרחבה הזאת סיכמנו שבתוך חודשיים אתם תודיעו לנו האם זה הסתיים, לא הסתיים.

משה גפני: בכל מקרה בתוך חודשיים להודיע לנו.

<ניר וילנר: נעדכן.

משה גפני: יש שני דברים שאותם אני מבקש ממשרד האוצר: הדבר האחד זה שההנחות יינתנו מהקוב הראשון.

משה גפני: לא קשור לחוק המים, לא קשור לכל העניין הזה.

<רזיאל אחרק: ויש כסף לזה.

משה גפני: שההנחות יינתנו מהקוב הראשון, אני לא מבקש לפרוץ את המסגרת של ה-70 מיליון שקל.

<רזיאל אחרק: נכון.

<רזיאל אחרק: לא צריך תקציב מיוחד בשביל זה, זה קיים.

משה גפני: אתה יכול לתת לי את האישור בכתב שאתה מסכים אתי?

<רזיאל אחרק: תודה.

משה גפני: אני מבקש תשובה לגבי העניין הזה.

משה גפני: ניתן לכם רשימה, מה שאנחנו סבורים, אבקש גם מחבר הכנסת מקלב שיכנס שוב לעניין, להוסיף קבוצות אוכלוסייה שייהנו גם מההנחות האלה, הכול במסגרת אותם 70 מיליון שקל או למעלה מ-70 מיליון שקל.

משה גפני: אני אבקש הגדלה של הסכום הזה כשיגיע התקציב.

משה גפני: אתן לכם את הרשימה, אבקש תשובה בתוך חודש.

משה גפני: תשובה לעניין הזה, אנחנו נפנה גם לרשות המים, אמרתם שאתם מסכימים, אני מבקש תשובה ממשרד האוצר.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כבוד היושב-ראש, משפט אחד.

משה גפני: כן.

עבד אל חכים חאג' יחיא: היום אפשר גם לקבל את ההנחה אם נותנים את הקריטריונים, גם ברשויות המקומיות לארנונה מגיע לפקיד של הגבייה.

משה גפני: זה לא רלוונטי.

עבד אל חכים חאג' יחיא: ובא עם תלושי המשכורת עם כל הנתונים.

משה גפני: זה לא המקרה, כאן זה משהו אחר מאז שהוקמו התאגידים, מאז שהועבר החוק.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני מבין.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני אומר, להוסיף את הרשימות של הביטוח הלאומי לזה.

משה גפני: הייתה בקשה שזה יהיה דומה לארנונה גם מבחינת ועדת חריגים.

משה גפני: זה עוד דיון.

משה גפני: אני קודם כול מבקש את התשובה על העקרונות.

משה גפני: אני במקביל, היות שאני, את יודעת, כבדהו וחשדהו, אני מכבד אתכם וגם חושד, אני אבקש מהעוזרים שלי להחתים את כל חברי הוועדה על החוק הזה, שהנושא של המים עובר חזרה לפיקוח ועדת הכספים.

משה גפני: אם תתנו לנו תשובה חיובית בנושאים המוצדקים שעליהם אנחנו מדברים, אז תרד לנו האמביציה להעביר את החוק הזה.

<אבנר עורקבי: למה?

<אבנר עורקבי: אני בעל אמביציה.

משה גפני: אם התשובה תהיה שלילית החוק הזה יגיע.

<אבנר עורקבי: אני מריץ אותו.

משה גפני: החוק הזה יגיע, הוא יוחתם על-ידי כל חברי הכנסת, הוא יגיע פה לחוק ההסדרים.

משה גפני: אתם יודעים שבחוק ההסדרים אני מחולל פלאות.

משה גפני: אתם יודעים את זה.

משה גפני: אז אני מציע שבתוך חודש תהיה תשובה, ואני מציע שהתשובה תהיה חיובית.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: אנחנו נמשיך את הדיון הזה בהמשך.

משה גפני: הישיבה נעולה.