ועדת הכלכלה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 245, 2016-06-07 09:30

איתן כבל: בוקר טוב.

איתן כבל: התעכבתי כי הייתי עסוק בלאסוף פסולת אלקטרונית, כי אף אחד לא עושה את זה.

איתן כבל: אז אני מתנצל.

איתן כבל: בוקר טוב, גברתי מנהלת הוועדה, אדוני, לעונג הוא לנו, אדוני הדובר, הרשמת, חברי חברי הכנסת, חאג' יחיא, אני מודה לך על העובדה שאתה מתמיד ומקפיד, וזה לא עניין של מה בכך, למרות שזאת עבודתנו, תודה לך ותודה לכל האורחים המכובדים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: בשביל זה נבחרנו.

איתן כבל: אני יודע, כן.

איתן כבל: לא צריך להגיד לי.

איתן כבל: רק הערתי.

איתן כבל: היום יום הסביבה, ובכל ועדות הכנסת מתקיימים דיונים בנושאים שונים הנוגעים לנושא.

איתן כבל: מי שלא יודע, במשך כמעט כל שנותיי בכנסת, והן רבות, אני יכול להעיד על עצמי כאחד הפעילים היותר-מרכזיים לצדו של חבר הכנסת דב חנין, שהוא באמת ראש וראשון, וצריך שגם תמיד ייאמר זאת בכל מקום, ומי שלא יודע לפרגן לחברים שלו, שלא יצפה שיפרגנו לו.

איתן כבל: אז אני אומר זאת בצורה הכי ברורה.

איתן כבל: יש גם את חברת הכנסת תמר זנדברג שנכנסה לפעילות, ויש עוד קבוצה של חברים מכל סיעות הבית שהקדישו את עצמם ואת מרצם לעניינים האלה.

איתן כבל: כמובן, חברת הכנסת יעל כהן-פארן שהגיעה לכנסת על הכותרת הזו, ולכם, כל מי שנמצא כאן, כל אחד בעולתו ובעשייתו.

איתן כבל: כפי שאמרתי, הוועדה הזו היא אכסניה שתמיד תיתן את כל אשר נדרש כדי לקדם כל נושא, כל עניין, שמסייע להגנה על הסביבה.

איתן כבל: ואני אומר זאת קטגורית, כמעט תמיד.

איתן כבל: אני לא רוצה להיות דווקן, דקדקן.

איתן כבל: תמצאו אותי בצד של המגינים על הסביבה.

איתן כבל: והיום החלטנו להעלות על נס לא נושאים שהם נושאי ליבה.

איתן כבל: ברוב המקרים אנחנו עוסקים באוויר ועוסקים במים, ועוסקים במים, ועוסקים בכל אותם דברים שהם בליבה של העשייה העולמית.

איתן כבל: ויש נושאים שלצד הדברים האלה הולכים ומתפתחים בחצר הפנימית שלנו, שההשפעה שלהם על מערכות החיים שלנו, ואני אומר את זה מתוך העובדה שקם דור שהעניינים האלה קרובים ללבו.

איתן כבל: אני יכול להעיד על עצמי שהדברים האלה מוציאים אותי מדעתי: מהבקבוקים למחזור, גדולים כקטנים, וזה דיון אחר, והדיון הבא – חוק האריזות, כן עובד, לא עובד, מוציא את יומו או לא מוציא את יומו, ושאלות רבות מהשאלה איך ממחזרים תרופות ועד סוללות, ויש מקומות שכל אחד לפי ראות עיניו, חלק מקפידים יותר על סוללות, חלק פחות, חלק יותר זכוכית.

איתן כבל: אני חושב שהגיע הזמן לייצר סטנדרט אחיד של כל רשות, שזה לא יהיה תלוי רק ב"גחמה", גחמה במרכאות, כמובן, של איזשהו משוגע לעניין באיזושהי רשות מקומית, וככל שאתה מוצא יותר משוגעים ברשויות מקומיות, אז העניין יותר מתקדם.

איתן כבל: כשאתה פוגש ברשויות מקומיות אנשים שפחות זה מדבר אליהם, אז הדבר הזה נמצא פחות על סדר יומנו.

איתן כבל: והיום, אנחנו מעלים על נס את נושא: "יישום החוק לטיפול סביבתי בציוד חשמלי ואלקטרוני ובסוללות", וב-10:30: יישום החוק להסדרת הטיפול באריזות, שכבר עורר יצרים מיצרים שונים, לפחות על פי כמות היערות שכרתנו אחרי שתעבירו לי את הניירות ששלחתם לי, מה שנקרא: אפרופו היום להגנת הסביבה.

איתן כבל: הכול-הכול פה.

איתן כבל: כל החיים שלי, במרכאות כמובן, הכול-הכול פה, אבל בסוף ניירת היא ניירת.

איתן כבל: ולא לכולם יש אייפד.

איתן כבל: יום אחד זה יהיה, שנתגעגע לריח של הנייר.

איתן כבל: אבל זה סיפור אחר.

איתן כבל: גברתי, את יכולה לתת לי את הכותרת של העיתון?

איתן כבל: לפני זמן ב"ידיעות אחרונות", כתבה של אמיר בן-דוד, הכותרת היא: אפס אכיפה לחוק פסולת אלקטרונית, וכותרת המשנה: שנתיים אחרי כניסתו לתוקף פרויקט היבואנים, המשווקים והרשויות המקומיות לא מעבירים פסולת כזו למיחזור, ומוסיף אמיר בן-דוד ב"ידיעות אחרונות":

איתן כבל: הפסולת האלקטרונית היא 1% בלבד מכלל הפסולת, אבל מייצרת 70% מהחומרים הרעילים.

איתן כבל: אדוני המנכ"ל יתחיל.

<ישראל דנציגר: בוקר טוב, מכובדי, חבר הכנסת איתן כבל, קודם כל, תודה על ההזמנה לדבר פה היום ביום הסביבה, יום מעניין ומאתגר כאחד, שבו אנחנו מדברים בנושא שהופך להיות המיינסטרים והליבה של העשייה במדינת ישראל.

<ישראל דנציגר: לפני שנצלול לאלקטרוניקה ואריזות חשוב לציין שהמטרה העיקרית של המשרד להגנת הסביבה זה הפחתת זיהומים וסיכונים שבאים מזיהום אוויר ומזיהומים אחרים, בכללם גם זיהומי פסולת, וזה עיקר העשייה שלנו.

<ישראל דנציגר: יזכיר לכל מי שאינו יודע – 2,500 אנשים לפי ה-OECD מתים כל שנה מוות מוקדם בגלל חשיפה לזיהומים וסיכונים.

<ישראל דנציגר: תפקידנו הוא להוריד בצורה משמעותית את הדבר הזה.

<ישראל דנציגר: עכשיו כשדיברנו בכותרת הגבוהה, נצלול אל הדיון הראשון שאנחנו עוסקים בו היום.

<ישראל דנציגר: אם תעקבו אחרינו במהלך היום, אז נגיע גם לדיונים אחרים ומעניינים.

<ישראל דנציגר: אתגרת אותי, איתן.

<ישראל דנציגר: על הבוקר נתת לנו לדבר בחוק שאודה על האמת, איננו מבצעים אותו כמו שצריך ואיננו מיישמים כמו שצריך, אבל אני עכשיו אגע בפרטים ובתוכניות על איך אנחנו נשפר ונביא לאמיר בן-דוד ולציבור את הכתבה הבאה שתהיה יותר טובה ממה שנעשה עד היום.

<ישראל דנציגר: החוק נחקק בשנת 2012 והחל לפעול בשנת 2014.

<ישראל דנציגר: כמות הפסולת האלקטרונית בישראל מוערכת בכ-130,000 טון בשנה.

<ישראל דנציגר: על-פי הדיווחים של הגופים המוכרים, ויש שניים כאלה היום שעוסקים בתחום, עמדנו ביעדים של שנת 2014 ו-2015 של 15% איסוף ו-20% איסוף.

<ישראל דנציגר: אני אפתח פה סוגריים ואגיד שלצערי ואולי אפילו לבושתי, אני לא יכול לעמוד מאחורי הנתונים האלה ולהגיד לך שאני יודע בצורה מאוד ברורה האם הם נכונים או לא.

<ישראל דנציגר: תמונת המצב נכון להיום, ואומַר את זה בפה מלא, בלי להסתתר ובלי להתחבא, היא שהחוק אינו מיושם כהלכתו בגלל מחסור בכוח אדם.

<ישראל דנציגר: כשנכנסתי לתפקיד לפני 10 חודשים במשרד להגנת הסביבה – אני איש אמת ולא מסתתר מאחורי העובדות, זה המצב ועם זה צריך להתמודד, ובזה צריך לטפל.

<ישראל דנציגר: הכשלים העיקריים שגיליתי ביישום החוק הזה כשנכנסתי הם רבים, לצערי.

<ישראל דנציגר: אבל הנקודות העיקריות הן: 1.

<ישראל דנציגר: אפס אכיפה או חוסר באכיפה על משווקים, יבואנים ומחזיקים של פסולת אלקטרונית כדי שהם ייכנסו אל תוך ההסדר ואל תוך החוק הזה.

<ישראל דנציגר: 2.

<ישראל דנציגר: תחרות מאוד קשה בין הגופים המוכרים מבלי שבוצעה הסדרה מתאימה, והדבר הזה גורם לתופעה שקוראים לה: cherry picking.

<ישראל דנציגר: זאת אומרת, שבוחרים הגופים לעשות רק את מה שכלכלי ויעיל להם.

<ישראל דנציגר: ואני , בתור איש עסקים, לא מאשים אותם.

<ישראל דנציגר: אם המכנה הוא לא גדול מספיק בגלל שלא אכפו על היבואנים ועל היצרנים, אז צריך להתמקד, צריך להתמקד איפה שיש כסף, כי צריך להחזיק את הראש מעל המים, ומתמקדים.

<ישראל דנציגר: ואז אין לנו פריסה גדולה מספיק של טיפול בפסולת אלקטרונית.

<ישראל דנציגר: 3.

<ישראל דנציגר: איכות הטיפול בפסולת אלקטרונית לא נקבעה ולא נאכפת.

<ישראל דנציגר: אנחנו חייבים להגדיר מהו הסטנדרט של מתקן שמטפל בפסולת אלקטרונית, ואנחנו כמשרד מחויבים לאכוף ולוודא שפסולת שנאספת מגיעה רק אל אותם מתקנים.

<ישראל דנציגר: לצערי, זה אינו הדבר.

<ישראל דנציגר: עשינו צעדים בלסגור מתקנים שפעלו ללא רישיון, אבל עדיין יש מפעלים שפועלים עם רישיון אבל לא ברמת האיכות הנקבעת לפי המשרד להגנת הסביבה וזה דבר שאנחנו חייבים לטפל בו.

אוסאמה סעדי: "לטפל" זאת אומרת להוציא תקן, להוציא תקנות?

אוסאמה סעדי: מה זה לטפל?

אוסאמה סעדי: עדיין אין תקנות, זה מה שאני שומע.

<ישראל דנציגר: אנחנו צריכים להוציא תקנות.

<ישראל דנציגר: אין תקנות.

<ישראל דנציגר: ויותר מכך, להוציא תקנות זה הדבר הקל.

<ישראל דנציגר: אבל ללכת ולאכוף, לוודא שכל אחד - - -

אוסאמה סעדי: לא, כי אתה אמרת שאנשים לא עומדים בסטנדרטים שלא קיימים.

<ישראל דנציגר: הם לא קיימים, ודאי.

<ישראל דנציגר: אני לא מאשים אותם.

<ישראל דנציגר: פתחתי בדבריי, חברים: אנחנו לא יישמנו את החוק כמו שנדרשנו.

<ישראל דנציגר: אני אומר את זה בפה מלא, בלי להסתתר.

<ישראל דנציגר: 4.

<ישראל דנציגר: הדבר הרביעי שהוא בהחלט מאתגר, זה שכרגע יש רק 11 רשויות מקומות, שזה 4% מכלל הרשויות המקומיות שהתקשרו עם גוף מוכר וציינת את זה.

<ישראל דנציגר: זה לא יכול להיות גחמה של בן-אדם שמחליט להיות משוגע לדבר.

<ישראל דנציגר: זה צריך להיות סטנדרט.

<ישראל דנציגר: ועוד מעט נגיע לחוק האריזות, ושם נראה שאנחנו קרובים מאוד לסטנדרט כי המצב הרבה יותר טוב.

<ישראל דנציגר: אותו דבר אנחנו צריכים להיות בנושא של פסולת אלקטרונית.

<ישראל דנציגר: 5.

<ישראל דנציגר: והדבר האחרון, בשל התחרות ובגלל שהמחנה אינו גדול כי לא משחקים פה כל השחקנים שצריכים לשחק ומשלמים את החלק שלהם בגין אותה פסולת אריזות שהיא מכניסה, אנחנו לא רואים השקעה מספיקה בתקציבי פרסום ושיווק כדי שהאזרחים יהיו מודעים לבעיות הפסולת האלקטרונית ויהיו מודעים לאותם פתרונות, ולא רואים את ההשקעה המספיקה בפתרונות של כלי אצירה, זאת אומרת, אותם מקומות שאליהם אתה צריך להביא את אותה פסולת אלקטרונית.

<ישראל דנציגר: אלו הדברים העיקריים שכרגע - - - אנוכי מזכיר, שכרגע לצערי אינם מיושמים כמו שצריך בגלל מחסור בכוח אדם במשרד להגנת הסביבה, שלא הוקצו לו תקציבים וכוח אדם מיד אחרי חקיקת החוק ליישום אותו חוק.

<ישראל דנציגר: עכשיו לפתרונות, בגלל שלדבר ולבכות ולקטר כולם יכולים, אבל אני איש מעשה.

<ישראל דנציגר: עם כניסתי לתפקיד לפני עשרה חודשים זיהיתי את הנקודה הזו, ולכן מיד הגשתי בקשה לתקנים ממשרד האוצר, בקשה שעדיין נמצאת בדיונים ועדיין לא קיבלנו אותם.

<ישראל דנציגר: אבל לא חיכינו, הקצינו פנימית, בתוך המשרד, לאגף אריזות שמתעסק בפסולת אלקטרונית ובאריזות שניגע בהן עוד מעט, שני תקנים מלאים לטיפול בכל הנושאים שעליהם דיברתי; שלוש משרות סטודנט מלאות, ולאחרונה אישרתי גם העסקת רואה חשבון חיצוני שיסייע לנו בכל הפיקוח והאכיפה הכלכלית על אותם גופים.

איתן כבל: אבל אדוני מבין מה המשמעות של שלושה סטודנטים שאמורים לאכוף – יש לנו ארץ קטנה, אבל אתה יודע, גם בסטנדרטים של ארץ קטנה.

איתן כבל: אתה כל-כך מראה לי שאתה מתאמץ, אני לא רוצה לעשות אותך "חלושס" עוד יותר ממה שיש, אבל באמת - - -

<ישראל דנציגר: אין צודק ממך.

איתן כבל: אתה בבית שלך לא מסתובב עם שלושה אנשים למצוא את כל התקלות.

<ישראל דנציגר: אני ואשתי עושים הכול לבד.

<ישראל דנציגר: לא משתמשים באף אחד אחר.

איתן כבל: גם אני, אבל זה כבר שניים.

איתן כבל: תראה מה זה, כבר שניים, בבית אחד.

אוסאמה סעדי: אתה רוצה להעביר את זה למשרד?

אוסאמה סעדי: ששני אנשים יעשו את הכול?

אוסאמה סעדי: הוא רוצה להעביר את הכול, כמו שהוא עושה בית, למשרד גם, ששניים יעשו את הכול.

<ישראל דנציגר: חברים, בואו נתקדם.

<ישראל דנציגר: דבר ראשון, אנחנו מדברים על שני תקנים מלאים, לא קשור לסטודנטים, שפינינו אותם מדברים אחרים.

<ישראל דנציגר: בתוך מה שאני יכול, אני מקצה ומשנע כוח אדם, ודרך אגב, אתם יודעים עד כמה זה קשה בתקנות הנציבות לבצע את זה, ובכל זאת ביצענו את זה.

<ישראל דנציגר: הבאנו את שלושת הסטודנטים, הבאנו יועץ חיצוני כדי שיסייע.

<ישראל דנציגר: יש כרגע דרישה שלנו של עוד שישה תקנים למשרד האוצר.

<ישראל דנציגר: אתם מוזמנים לסייע לנו בנושא הזה, אבל בהחלט אין הקומץ משביע את הארי, ומה שאני עכשיו מדבר עליו, זה לא מספיק להגיע לרמה שעליה אנחנו מדברים.

<ישראל דנציגר: עם כל זה, קבענו לעצמנו שבשנה הקרובה אנחנו נתחיל באכיפה על יבואנים ויצרנים, כי זה הבסיס, זה מכניס כסף למערכת וזה מאפשר לאותם גופים מוכרים להתחיל לפעול כמו שצריך.

<ישראל דנציגר: קבענו לעצמנו ש-15% מהיבואנים הגדולים, נוסיף אותם עד סוף 2016, ו-40 היבואנים הגדולים עד סוף 2017.

<ישראל דנציגר: אני מקווה מאוד שנוכל להשיג תקנים נוספים ואז נוכל להגדיל את אותם יעדים, כי בסופו של דבר, המנוע של כל יישום החוק הזה הוא המכנה, או כמה יבואנים ויצרנים באמת חתומים בהסכם ובאמת משלמים את חלקם לציבור בשביל לטפל בזה.

<ישראל דנציגר: אנחנו נקבע עד סוף 2016 את רמת הטיפול, את התקינה שעליה דיברת, ונאכוף אותה.

<ישראל דנציגר: זאת אומרת, שאני קובע פה שעד סוף 2016 לא יהיו מתקנים שפועלים, לא לפי הסטנדרט שאנחנו נקבע אותו.

<ישראל דנציגר: דבר נוסף, אכיפה על רשויות מקומיות – כרגע אנחנו נמצאים ב-11.

<ישראל דנציגר: קבעתי לצוות שלי שלא ציינתי, אבל גיא סמט הוא הממונה על התחום, אפרופו מאמר מוסגר קטן.

<ישראל דנציגר: תפקידו של המנכ"ל זה לקבוע אסטרטגיה, ואחרי זה למנות את הסמנכ"לים שיבצעו את האסטרטגיה.

<ישראל דנציגר: במשרד להגנת הסביבה לקחתי את מנהל המחוז הכי טוב, המצטיין, של המשרד להגנתה סביבה והבאתי אותו לטפל בתחום הפסולת בשביל למנוע בעיות כאלה, בגלל שלא עשינו עבודה טובה עד עכשיו.

<ישראל דנציגר: אז גיא התחיל לפני חודשיים ואני מאחל לו הצלחה בנושא הזה.

<ישראל דנציגר: עד סוף 2016, בחצי השנה הקרובה, נבצע הסדרה לפעילות הגופים המוכרים.

<ישראל דנציגר: אנחנו צריכים למנוע את ה-cherry picking, אנחנו צריכים לחלק את הגיאוגרפיות ביניהם, אנחנו צריכים לקבוע סטנדרטים של איך מעבירים רשויות בין הגופים, ואיך עושים התחשבנות בין הכספים ששולמו, בין היבואנים, ומה שהגיע אל הרשויות.

<ישראל דנציגר: אם אנחנו לא נקבע את ההסדרה הזאת, הגופים שכרגע פועלים בשוק, פשוט לא יהיו קיימים.

<ישראל דנציגר: וזה תפקידי לוודא שאנחנו מבצעים את ההסדרה הזאת, וזה יקרה בחצי השנה הקרובה כי זה צו שעה הכרחי כמו המכנה בשביל שהדבר הזה יקרה.

<ישראל דנציגר: ושני הדברים האחרונים – אנחנו נאכוף על הרשויות המקומיות, וקבענו לעצמנו יעד של להוסיף עוד 50 רשויות, זה גידול של פי חמישה רשויות, עד סוף השנה הזו שיהיו חלק מיישום חוק הפסולת האלקטרונית.

<ישראל דנציגר: ודבר אחרון, זה קביעת רמת שירות לגופים המוכרים ואכיפה על הגופים המוכרים עצמם, שהם פועלים שהם פועלים לפי רמת השירות.

<ישראל דנציגר: גיא עוד רגע ידבר על זה.

<ישראל דנציגר: כבר בשבועות האחרונים ביצענו מספר דברים בכיוון הזה.

<ישראל דנציגר: צר לי שאני לא איש בשורות לדווח לכם שהחוק מיושם במאה אחוז.

<ישראל דנציגר: איתרנו את הכשלים, שמנו להם תוכניות ותקנים, הם לא מספיקים, אבל זאת תחילת הדרך.

<ישראל דנציגר: אני רוצה לנצל את ההזדמנות, ולפני שנפתח את זה לשאלות ונעביר את זה אולי גם לגיא שיוסיף – אנחנו יושבים בבית המחוקקים, וחשוב לציין פה, ואני עשרה חודשים בתחום הסביבה והפסולת, ואומר לכם: חקיקה בתחום הפסולת במדינת ישראל צריכה שיפור.

<ישראל דנציגר: יש לנו יותר מדי חוקים, לכל זרם חוק משלו, לכל זרם מודל משלו, חלקם מורכבים יותר, חלקם מורכבים פחות.

<ישראל דנציגר: ראוי שיהיה חוק פסולת אחיד ואחוד במדינת ישראל, שמטפל בכל הזרמים בצורה פשוטה וברורה כי יש לנו פה בעיה.

<ישראל דנציגר: אני, בתור האמון על יישום, מתקשה ליישם במגוון הזרמים שיש, במגוון המודלים השונים והשיטות השונות, כל זרם והקונץ שמישהו המציא בשבילו – אתגר יישומי, ואני 20 שנה מנהל ארגונים מאוד-מאוד גדולים במחקר העסקי, אתגר לא פשוט להתמודד עם חקיקת הפסולת במדינת ישראל.

<ישראל דנציגר: דבר שני, אני יודע שיודעים את זה פה בכנסת, אבל חשוב להזכיר את זה שוב: חקיקה שלא מגובה בתקציב ובכוח אדם היא מאוד-מאוד בעייתית בגופים המבצעים.

<ישראל דנציגר: חילק מתהליך החקיקה חייב להיות אישור תקציבי וכוח אדם של משרד האוצר, והתחייבות לנושא הזה.

<ישראל דנציגר: אחרת, דינו של החוק לשבת בוועדה כזו אחרי שנתיים ולהגיד: איך הגענו למצב הזה?

<ישראל דנציגר: אלה דבריי.

<ישראל דנציגר: גיא, האם יש לך מה להוסיף?

איתן כבל: בקצרה ממש.

איתן כבל: אחרי ההצטיינות שלך, אתה תגיד את זה במשפט.

<גיא סמט: בגדול אנחנו מנסים לנתח כרגע במצב הנתון, ואתה יודע, כשאין צבא, לנסות לנתח את הפרויקטים, להגיד איפה אנחנו משפיעים הכי הרבה בנקודות מסוימות.

<גיא סמט: ובעצם מה שהמנכ"ל דיבר זה אותו ניתוח פרויקטים.

<גיא סמט: גם לאחרונה היו אצלנו מספר חברות, ויש חברות נוספות שמבקשות פטורים.

<גיא סמט: אנחנו מסרבים לתת את הפטורים, גם למערכת הביטחון, גם לחברות תקשורת נוספות שהיו אצלנו.

<גיא סמט: חברת yes היתה אצלנו, וסירבנו לפטור.

<גיא סמט: אנחנו חושבים שהדברים האלה יאיצו את התהליך.

<גיא סמט: גם הנחיה שהוצאנו לגופים המוכרים לגבי פסולת ניטרלית, אני חושב שהיא עושה את המהלך הנכון.

<גיא סמט: אני חושב שגם החברות האלה צריכות לדעת שהן משלמות, על-פי החוק, על-פי לשון החוק, ולא כמו שהיה נהוג עד עכשיו.

<גיא סמט: אנחנו ננסה לעשות צעדים בפארטו, שהם יהיו משמעותיים, יפתיעו ויתחילו להניע את הגופים האלה, ולא רק להוריד מחיר היא השאיפה שתוביל את השוק הזה, אלא גם כרגולטור ננסה לכוון את זה בצעדים קטנים.

<גיא סמט: מה שעשינו בשבועות האחרונים על-פי - - - כוח אדם - - -

איתן כבל: תודה לך.

איתן כבל: אני מאחל לך בהצלחה, בשמי ובשם החברים.

איתן כבל: נושא הגנת הסביבה במידה רבה הוא חלק מהבעיה.

איתן כבל: כל שיטה היא כמו דת, וכשבדתות עסקינן, אז העסק מתחיל לקבל – אני אומר את זה במשך השנים שאני נמצא פה – כל אחד עם הדת שלו, עם הכותל שלו, עם סגנון התפילות שלו.

איתן כבל: יש לנו קר דומה, אפרופו הגנת הסביבה, בנושא הדיג, שניתנה לי סחרחורת מרוב מומחים, שאני כבר לא יודע.

איתן כבל: ואני לגמרי בעד הגנת הסביבה, רק שמרוב מומחים אתה לא יודע איפה האמת נמצאת, שזה חלק מהעניין לפעמים.

איתן כבל: אדוני המנכ"ל, תודה.

איתן כבל: באת כבר עם השריון על גופך, זה עדיין לא פוטר אותך מן העובדה שאני אומַר:

איתן כבל: אם בארזים נפלה שלהבת, ותראה איזה קרדיט אני נותן לכם, מה יאמרו האזרחים שמבקשים מהם וקונסים אותם?

איתן כבל: מה הקנס שאני צריך להשית על המשרד על זה שהוא לא עומד בחוקים שמדינת ישראל מחוקקת.

איתן כבל: לי אין פקחים, כדי שייקנסו את המשרד על העובדה שהמשרד לא מיישם את החוק.

איתן כבל: אני גם מצר על העובדה שהמשרד לא הגיב לפניות של מנהלת הוועדה בשמי על עניינים שנוגעים לחקיקה, ובשביל זה אפילו לא צריך תקן.

<לאה ורון: על חובת הדיווח, על יישום החוק, על הצו שמאפשר לכם לדחות את כניסתו לתוקף לפי סעיף 73.

<קריאה: - - -

איתן כבל: אם זה לא היה במהלך השנה האחרונה אני לא הייתי פה.

איתן כבל: אתמול מלאה לי שנה.

איתן כבל: אני אומר את זה כהערת אגב, כי גם הדברים הקטנים האלה, בסופו של תהליך מייצרים סוג של התייחסות לנושא.

איתן כבל: ברשותכם, אני רוצה לפתוח את הדיון.

איתן כבל: בבקשה, להיות ממוקדים, לא הרצאות.

איתן כבל: שכל אחד יאמר את התייחסותו העניינית, המקצועית, והכי טוב, מה לדעתו צריך לעשות כדי לקדם, אבל ממש-ממש בקצרה, איך אומרים, אל תפגעו בסביבה בדיבור ארוך ומיותר.

איתן כבל: ראשון הדוברים, עורך-דין שלמה רבינוביץ, "ירוק עכשיו", בבקשה.

<שלמה מאיר רבינוביץ: שמי שלמה רבינוביץ, יועץ משפטי של "ירוק עכשיו", ומנהל קליניקה סביבתית במרכז האקדמי "שערי משפט".

<שלמה מאיר רבינוביץ: לאורך השנה האחרונה, אפילו קצת יותר, בדקנו את יישום החוק על-ידי סטודנטים ועורכי-דין.

<שלמה מאיר רבינוביץ: הגענו למסקנות שהמנכ"ל הציג כאן ועוד גרוע מכך.

<שלמה מאיר רבינוביץ: אני רוצה להזכיר שלפני ארבע שנים ישבו כאן

<שלמה מאיר רבינוביץ: נציגי המשרד להגנת הסביבה ודיברו על חשיבות החוק.

<שלמה מאיר רבינוביץ: באופן אישי, זה יפה מאוד מה שהמנכ"ל אומר.

<שלמה מאיר רבינוביץ: היום הוא כאן, אני מקווה שגם מחר הוא ימשיך.

<שלמה מאיר רבינוביץ: השר היום לא כאן.

<שלמה מאיר רבינוביץ: הדברים יכולים להשתנות, אז זה עניין של משרד ולא עניין אישי של מנכ"ל מוכשר ככל שיהיה.

<שלמה מאיר רבינוביץ: והמשרד להגנת הסביבה כשל כאן כשל חמור ביותר.

<שלמה מאיר רבינוביץ: הוא לא מטפל כראוי בסוגיית הפסולת האלקטרונית, מכל מיני זוויות.

<שלמה מאיר רבינוביץ: אני רק אזכיר בקצרה: דבר ראשון, לא מונו עובדים ייעודיים לטיפול בתחום.

<שלמה מאיר רבינוביץ: אני לא אחזור על כל מה שהמנכ"ל אמר, אבל כתוצאה מכך אין סנקציות.

<שלמה מאיר רבינוביץ: יש כיום יבואנים ויצרנים שלא מתקשרים על גופי יישום, ואני מדבר על רשימה ארוכה מאוד של יבואנים ויצרנים שלא מתקשרים עם גופי יישום.

<שלמה מאיר רבינוביץ: זה אומר שהם לא משלמים להם כסף.

<שלמה מאיר רבינוביץ: זאת אומרת שיש כאן אכיפה סלקטיבית של החוק.

<שלמה מאיר רבינוביץ: יש יבואנים ויצרנים שמשלמים מיליונים, אולי 20 מיליון שקל - - -

איתן כבל: כמו מי?

איתן כבל: אם אתה יודע.

<שלמה מאיר רבינוביץ: כל היבואנים הגדולים.

<שלמה מאיר רבינוביץ: אני לא רוצה לנקוט שמות.

<שלמה מאיר רבינוביץ: כל היבואנים והיצרנים הגדולים, לפי מה שאנחנו יודעים, הם כן.

<שלמה מאיר רבינוביץ: אבל יש הרבה מאוד גדולים בינוניים וקטנים, שלא, ולכן הם יכולים לזכות במכרזים של המדינה כי המחירים שלהם נמוכים יותר, הם לא מוציאים כסף עבור המיחזור.

<שלמה מאיר רבינוביץ: יש כאן עוול נוראי, אל"ף, כלפי היבואנים והיצרנים שכן משלמים.

<שלמה מאיר רבינוביץ: דבר נוסף – האזרחים.

<שלמה מאיר רבינוביץ: האזרחים לא מקבלים את השירות שהם זכאים לו.

<שלמה מאיר רבינוביץ: אנחנו הגשנו בקשות לחופש מידע, למשרד להגנת הסביבה.

<שלמה מאיר רבינוביץ: שאלנו כמה רשויות מקומיות, יש מעל 250 רשויות, כמה רשויות מקומיות סידרו את הדברים אצלם?

<שלמה מאיר רבינוביץ: כמה התקשרו עם גופי יישום?

<שלמה מאיר רבינוביץ: רשויות מקומיות צריכים להתקשר עם גופי יישום.

<שלמה מאיר רבינוביץ: מישהו פה יודע כמה רשויות מקומיות קשורות לגופי יישום במדינת ישראל?

<קריאות: - - - 11

<שלמה מאיר רבינוביץ: אנחנו קיבלנו תשובות של שתיים.

<קריאה: - - -

<שלמה מאיר רבינוביץ: עלה קצת, יופי.

<שלמה מאיר רבינוביץ: בסדר, יפה מאוד.

<שלמה מאיר רבינוביץ: 11 רשויות מתוך מעל 250.

<שלמה מאיר רבינוביץ: התוצאה החמורה שפסולת אלקטרונית מושלכת בשטחי הרשויות מהקומיות.

<שלמה מאיר רבינוביץ: אני עצמי נמצא ברשות מקומית, עובד שם ורואה, וצילמתי ערימות של מסכים וכן הלאה מושלכים לצדי הדרכים.

<שלמה מאיר רבינוביץ: הסנקציות שעליהן דיברתי הן בכל מיני סעיפים של החוק, ולא רק במשהו אחד.

<שלמה מאיר רבינוביץ: אנחנו נעביר למשרד רשימה של ממוקדת לפי סעיפים, כי זה לא כל מה שהמנכ"ל ציין כאן.

<שלמה מאיר רבינוביץ: גופי היישום עצמם מדווחים למשרד.

<שלמה מאיר רבינוביץ: האם מישהו בודק את הדיווחים שלהם?

<שלמה מאיר רבינוביץ: מאיפה יש להם דיווחים על כל-כך הרבה טונות של פסולת אלקטרונית?

<שלמה מאיר רבינוביץ: אולי סתם מגיעים אליהם עשרות מיליוני שקלים בלי שהם ביצוע את חובתם?

<שלמה מאיר רבינוביץ: יש לנו כמה תמונות שצילמו בכמה אתרים פיראטיים – בא, שוקל, מדווח: יש לי עשרה טון של ציוד אלקטרוני, מי אמר שזה ציוד אלקטרוני?

<שלמה מאיר רבינוביץ: בדרום הארץ מגרש פיראטי, באים, מעמיסים על משאית, וטוענים שזה פסולת אלקטרונית.

<שלמה מאיר רבינוביץ: ואז יש דיווח, גם יש משקל, אבל זה פסולת אלקטרונית?

<שלמה מאיר רבינוביץ: ומה קורה עם הפסולת האלקטרונית האמיתית?

<שלמה מאיר רבינוביץ: מושלכת לפח.

איתן כבל: איפה הפסולת האלקטרונית הזו מושלכת?

<שלמה מאיר רבינוביץ: אנחנו עשינו איזשהו סקר מדגמי בין אזרחים, והם משפילים את העיניים ואומרים: נכון, אנחנו זורקים לפח.

איתן כבל: מי אחראי על זה שהסוללות כבר מתפוצצות בתוך המכלים?

<גיא סמט: אני חושב שהגופים המוכרים יוכלו להשיב לך על השאלות ולהסביר לך, אבל הם נותנים היום שירות של איסוף סוללות.

<גיא סמט: דווקא במישור הזה קל – מי שמשווק אותם, חייב גם ליצור, אז הוא יוצר את זה.

<גיא סמט: "סופר פארם", אם אני לא טועה, היום מקבלת בחזרה.

איתן כבל: גיא, אצלנו לא שמעו.

איתן כבל: כל הארגזים למיחזור, לא שמעו אצלנו.

<גיא סמט: אתה צודק, והמנכ"ל התייחס לזה.

<גיא סמט: הוא אמר, אין פה את זה.

<גיא סמט: אבל בעיקרון, רק שתדעו, "סופר פארם" היום מקבלת את - - -

<שלמה מאיר רבינוביץ: אני אסכם:

<שלמה מאיר רבינוביץ: לאור חשיבות הנושא הזה לבריאות הציבור – אין על כך מחלוקת – לשלומם ולאיכות הסביבה, אנחנו פנינו למבקר המדינה.

<שלמה מאיר רבינוביץ: דבר נוסף – אנחנו מבקשים מוועדת הכלכלה להמשיך ולבדוק את הנושא, כי עם כל הכבוד והרצון האישי והתחייבויות ששמענו פה, אנחנו מבקשים מאוד מוועדת הכלכלה להמשיך לעקוב ולדון בנושא.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: צחי עין-גל, מנכ"ל "אקומיוניטי".

<צחי עין-גל: כפי שנאמר, במרץ 2014 החוק נכנס לתוקף.

<צחי עין-גל: למרות אותן נקודות רבות שציין מנכ"ל המשרד להגנת הסביבה, אנחנו לא קפאנו על השמרים.

<צחי עין-גל: עשינו ועשינו הרבה מאוד במהלך השנתיים-וחצי האלה.

איתן כבל: תגדיר מי זה "אנחנו".

<צחי עין-גל: היום יש שני גופי יישום מוכרים.

איתן כבל: ברשותך, אתה לא משוחח עם עצמך.

איתן כבל: כשאתה אומר גוף יישום, לא כולנו - - -

<צחי עין-גל: גוף יישום מוכר זה חברה שקיבלה רישיון מהמשרד להגנת הסביבה אחרי שכמעט שנה עבדנו על הכנת כל הדרישות שנדרשו, תכוניות עסקיות, תוכניות תפעוליות, תוכניות שיקומיות - - -

איתן כבל: בקיצור, אני אקריא את מה שכתוב.

<צחי עין-גל: קיבלנו רישיון ליישם את החוק.

איתן כבל: אני אקריא מסעיף ההגדרות, זה יותר פשוט.

<לאה ורון: לא, מהסעיף של מטרת החוק.

איתן כבל: כן, כתוב פה: גופי יישום מוכרים שיפעלו בשמם של היצרנים והיבואנים האמורים.

<צחי עין-גל: "אקומיוניטי" פועלת בשוק ממרץ 2014.

<צחי עין-גל: מאז הרבה מאוד פעילות נעשתה.

<צחי עין-גל: אני אתן כמה דוגמאות כדי שנבין.

<צחי עין-גל: היום כשאדם קונה מוצר חדש ומקבל לביתו את המוצר, הוא יכול להחזיר את הישן.

<צחי עין-גל: המשווק לוקח מביתו – ב-2015 רק אנחנו אספנו 18,000 מקררים, מכונות כביסה, מדיחים.

<צחי עין-גל: האיש לא משלם את זה.

<צחי עין-גל: זאת אומרת, לפני כניסת החוק היית צריך לתת 150 או 100 שקל למוביל כדי שייקח את זה.

<צחי עין-גל: ב-2015 מעל מיליון וחצי שקל השקענו, רק אנחנו כתאגיד, לאותם מובילים שייקחו את המוצר הישן.

<צחי עין-גל: קופסאות איסוף לסוללות – אנחנו חתומים כבר עם 1,800 חנויות שעל-פי החוק כל מי שמוכר סוללה חייב שתהיה אצלו קופסה לאיסוף סוללות.

<צחי עין-גל: אתה יכול לעבור כאזרח, לשים את הסוללה וללכת, גם אם לא קנית סוללה חדשה.

איתן כבל: כן, ראיתי את זה ב"באג".

<צחי עין-גל: אז יש קופסאות של סוללות.

<צחי עין-גל: אנחנו פרשנו, למשל, ב"המשביר לצרכן", ב"סופר פארם", ב"שופרסל", רשתות ארציות ענקיות, וכשמתמלאת קופסה, מצלצלים ואנחנו באים לקחת.

איתן כבל: האמת היא שזה מאוד מרשים, רק שלא פגשתי כמעט בשום מקום את כל מה שאתה מספר.

<צחי עין-גל: סליחה, אני רק השקעתי בזה הרבה כסף.

איתן כבל: אני לא אומר זאת בהתרסה.

איתן כבל: כאדם שמאוד שם לב לדברים האלה, מאוד מעורב, שמחפש כל הזמן איפה לשים את הסוללות, ואיפה לשים את התרופות, וכולי.

איתן כבל: אני מניח שיש את זה.

איתן כבל: אם אתה אומר, אני מניח שיש.

איתן כבל: רק אני אומר לך שבכל המקומות, חוץ מלפני חודשיים, כשראיתי את זה ב"באג", לא פגשתי את הדברים האלה.

איתן כבל: אני אומר את זה שוב: יכול להיות שאני פשוט לא בגובה המתאים לראות את כל זה.

<צחי עין-גל: איתן, התמונה לא ורודה.

<צחי עין-גל: זה נאמר כאן, אבל עדיין חשוב לי לומר שנעשה ונעשה הרבה, ומושקעים בזה הרבה משאבים.

איתן כבל: מאמץ הוא דבר חשוב, אבל על זה לא מקבלים צל"ש.

איתן כבל: זה שיש חוק והעובדה שיש ניצוצות של טיפול בו, לא מצליחים לתאר את התמונה כפי שהיא.

איתן כבל: זאת אומרת, התצרף שנמצא מולנו חסר.

<צחי עין-גל: לפעמים מקבלים צל"ש כשהבכירים כשלו, ולמטה החיילים הקטנים עשו את העבודה.

איתן כבל: אוקיי, אנחנו נמליץ עליך.

<צחי עין-גל: לא לזה כוונתי.

<צחי עין-גל: באמת, מה שחשוב לי לומר, שלמול ההיבטים האלה יש לא מעט עשייה, ועדיין יש פה כמה פערים שחייבים לטפל בהם מהר.

<צחי עין-גל: אני רוצה לגעת בשלוש נקודות.

<צחי עין-גל: נקודה מאוד מרכזית האי סעיף 25 בחוק הזה.

<צחי עין-גל: בסעיף 25, פעם ראשונה שדנו בתוך חוק סביבתי בנושא של העסקת בעלי מוגבלויות.

<צחי עין-גל: מוגדרת אמירה מאוד ברורה בחוק שאומרת שתינתן להעסקת בעלי מוגבלויות בכל שרשרת הטיפול במיחזור פסולת אלקטרונית, לא נעשתה בזה מספיק חפיפה.

<צחי עין-גל: יש בזה פוטנציאל חברתי מדהים בהיבט של קידום והעסקה של אנשים בתנאים נאותים ברמת שכר - - -

איתן כבל: ראיתי את זה בראש-העין, באיזור התעשייה אצלנו.

<צחי עין-גל: יש לזה פוטנציאל אדיר.

<צחי עין-גל: חבל מאוד שזה לא מיושם.

<צחי עין-גל: דבר שני, כל נושא ההסדרה – צריך להבין שכשאומרים הסדרה, ברמה הכי פשוטה, כשיש שני גופים ויכולים להיות יותר משני גופים, מצד אחד, הכנסת הכסף.

<צחי עין-גל: מי שחותם עם היבואנים והיצרנים, אליו נכנס הכסף.

<צחי עין-גל: מנגד, הכסף יוצא על ערוצי האיסוף של הפסולת ברשויות המקומיות, אצל המשווקים ואצל המחזיקים.

<צחי עין-גל: אם לא יהיה איזון בתאגידים ובגופי היישום בין רמת ההכנסות להוצאות, אחד הגופים יכול להיסגר, ואז יהיה מונופול.

<צחי עין-גל: דבר שלישי, סוגיית האכיפה – אין יכולת לעמוד בחוק הזה בלי אכיפה.

<צחי עין-גל: יש דרך מאוד פשוטה.

<צחי עין-גל: בסוף, כשאנחנו מסתכלים על יבואנים ועל יצרנים, המודל שלנו, בעיקר יבואנים ויצרנים, כולם עוברים דרך המכס.

<צחי עין-גל: להודיע במכס – לא משחררים סחורה אם אתה לא מראה אישור שחתמת - - -

איתן כבל: אין בעיה, אבל אני צריך להודיע?

<צחי עין-גל: המחוקק בסוף צריך לקבל החלטה.

איתן כבל: סליחה, אני אשלח את חאג' יחיא עכשיו לכל הזה להודיע?

<קריאה: - - -

איתן כבל: חבר'ה, העניין ברור לי.

איתן כבל: למה אתם חושבים שאני לא הבנתי?

איתן כבל: אני אגיד לך למה אני מכוון.

איתן כבל: שנתיים החוק מונח.

איתן כבל: בסוף, מעבר למשרד, אם הוועדה לא הופצצה בעובדה שזה לא יושם וזה לא יושם, יש נושאים אחרים, ויש אנשים אחרים שכל אחד בתפקידו דואג להפציץ אותי, עד שאני עושה רק כי נמאס לי ממה שהוא משגע אותי.

איתן כבל: בשורה התחתונה, לבוא פעם ב- ולהגיד: ההוא, ההיא, שתו לי, אכלו לי, זה בסדר גמור, אני חי את זה פה יום-יום, עם ה"שתו לי ואכלו לי".

איתן כבל: בשורה התחתונה, למדתי בחיים שלי, זה עניין כמה אתה מחשיב נושא.

איתן כבל: אם אתה מחשיב נושא, גם פה, גם אני, גם אני מייצר לעצמי, אדוני המנכ"ל, כאן בתוך הוועדה, סדרי עדיפויות.

איתן כבל: ישב עם מנהלת הוועדה, ואנחנו יושבים, סורקים ומחליטים.

איתן כבל: זה לא משנה שאחר-כך משרדי ממשלה שנתיים מתקילים אותנו, מודיעים, טוב, לא צריך, מחר.

איתן כבל: בעוד שלושה חודשים אני רוצה דוח מפורט של איפה הדברים עומדים, כל אחד בתחום שלו.

איתן כבל: מרגע זה, אני כבר מודיע עכשיו בתחילת הדיון, כי כל אחד מה שיגיד, כבר הבנתי.

איתן כבל: אני אתן לדבר, כי כל אחד כבר התארגן בבית, הניע את המנוע ורוצה לבוא לדבר.

איתן כבל: זה בסדר גמור ואני מכבד את זה.

איתן כבל: אני אומר את זה לא ממקום של התרסה, חס וחלילה.

איתן כבל: אבל בשורה התחתונה, אני כבר מבין שאפשר לומר: בעוד שלושה חודשים בדיוק, אני רוצה מהמשרד, אדוני המנכ"ל, קודם כל מה שאתם מחויבים על-פי חוק.

איתן כבל: אבל מעבר לעניין, יש דברים שאתם צריכים לרתום אותנו אליהם.

איתן כבל: ואם יש בראשות הוועדה אנשים שהם ידידותיים לעניין, צריך לנצל את זה.

איתן כבל: אתה אף פעם לא יודע אם יהיה בוועדה הזו שנושאים אחרים חשובים לו יותר, בלי להמעיט בערכו של אף אחד בדברים שחשובים לו והוא מאמין בהם.

איתן כבל: לכן, אם איננו יודעים את הדברים האלה, והוועדה היא ועדה אקטיבית.

איתן כבל: אנחנו ועדה שגם מכנסת מעבר לדיונים המתקיימים כאן, כדי לנסות ולקדם ולדחוף נושאים.

איתן כבל: אז נא לנצל אותנו.

איתן כבל: וסיפורי "שתו לי, אכלו לי" או מור"קים של בעיות, זה דיון אחרון.

איתן כבל: אין יותר מור"קים של סיפורי מורשת קרב והבטחות לצל"שים.

איתן כבל: אין.

איתן כבל: נגמר.

איתן כבל: אני רוצה לדעת בדיוק איפה אנחנו לא עומדים בעבודתנו, ואני כבר עשיתי לך "מי שברך" בתחילת הדיון, ואתה הרווחת את זה ביושר.

איתן כבל: זכות גדולה על כך שאתה שנים מוביל את העניין הזה.

איתן כבל: תודה, קודם כל.

איתן כבל: כמובן שזה לא ה"קוזה נוסטרה" שהכול אישי.

איתן כבל: הכול אישי, פה זה לא.

איתן כבל: שום דבר הוא לא אישי.

איתן כבל: בפעם הבאה זה יהיה, אם הדברים לא יהיו כמו שצריך.

איתן כבל: אסף רוזנבלום, מנהל המחלקה המשפטית ב"אדם, טבע ודין", בבקשה.

<אסף רוזנבלום: בקצרה, כי הדברים כבר נאמרו.

<אסף רוזנבלום: הכנו הרבה מור"קים של טענות "אכלו לי ושתו לי".

איתן כבל: אז תסכם אותם.

<אסף רוזנבלום: המנכ"ל אמר אותם בעצמו, אז אין טעם.

<אסף רוזנבלום: אני רק רוצה להגיד בקצרה, שחוקים שהכנסת מחוקקת לא מיישמים את עצמם, ואנחנו כאן כמעט ארבע שנים עם חוק, והמשרד להגנת הסביבה לא עשה שום דבר.

<אסף רוזנבלום: וגם בשנה האחרונה לא נעשה שום דבר, ועבר לא מעט זמן מאז שהמשרד שינה את - - - זה לא רק עניין של כוח אדם.

<אסף רוזנבלום: נכון, חסר כוח אדם וצריך להביא, אבל בכל התקופה שחלפה היו אנשים שטיפלו, ואנשי המקצוע היו עסוקים רק בבחינת בקשות להכרה של תאגידים שרוצים להצטרך לחגיגה, אחרי שכבר הכירו בשניים.

<אסף רוזנבלום: סליחה, משהו כאן בסדר העדיפויות לגמרי התהפך.

<אסף רוזנבלום: את המשאבים האלה אפשר היה להפנות ליישום החוק ולאכיפה ולכל מה שצריך.

<אסף רוזנבלום: דבר מאוד בסיסי שנאמר: איפה הדיווח השנתי שהמשרד להגנת הסביבה חייב לדווח לכנסת ולפרסם באינטרנט?

<אסף רוזנבלום: זה סעיף שאנחנו עמדנו עליו - - -

איתן כבל: זה לא יקרה יותר כל עוד אני פה.

<אסף רוזנבלום: זה גם בחוק האריזות – אף פעם לא בזמן.

איתן כבל: אני מודיע לך.

<אסף רוזנבלום: איך אפשר לקיים דיון?

<אסף רוזנבלום: כמה פסולת מוחזרה?

<אסף רוזנבלום: איפה?

<אסף רוזנבלום: מכל קטגוריה?

<אסף רוזנבלום: איפה היא טופלה.

<אסף רוזנבלום: ארבע שנים.

דב חנין: מתי אנחנו צפויים לקבל דוח כזה?

<אסף רוזנבלום: אני רוצה גם נקודה למחשה להמשך, כי חשוב שתהיה המשכיות במעקב פה.

<אסף רוזנבלום: אני מברך את גיא שנכנס לתפקיד ואנחנו סומכים עליו שהוא יתחיל בעשייה.

<אסף רוזנבלום: נקודה אחת למחשבה שלא עלתה זה הנושא של ההבדל בין פסולת אלקטרונית שממגזר עסקי לבין פסולת שהיא מהמגזר הביתי.

<אסף רוזנבלום: היום הכול נאסף ומדווח ביחד, כאשר זה עולמות שונים לגמרי, גם מבחינת העלויות.

<אסף רוזנבלום: בעצם אם אנחנו רוצים לעודד את התאגידים ולהגביר את הכדאיות של האיסוף מהערוצים שהם לא המגזר העסקי, ששם זה נוח וזול, אנחנו אולי צריכים לחשוב להפריד את יעדי המחזור העסקיים והביתיים.

<אסף רוזנבלום: זה דבר שקיים בכל מיני מקומות בעולם, אז אני מפנה את זה להמשך.

איתן כבל: מעניין.

איתן כבל: יפעת מאירוביץ יפת, חברת מועצת העיר ראשון-לציון, בבקשה.

<יפעת מאירוביץ יפת: בוקר טוב.

<יפעת מאירוביץ יפת: ראשית, תודה רבה.

איתן כבל: מחזיקת תיק?

<יפעת מאירוביץ יפת: איכות הסביבה.

איתן כבל: הגנת הסביבה?

איתן כבל: או אצלכם אתם תקועים עם ה"איכות"?

<יפעת מאירוביץ יפת: אנחנו גם באיכות הסביבה וגם בבריאות.

<יפעת מאירוביץ יפת: אולי אני אפתור לך את הבעיה ואני אגיד לך שאני חושבת שהחוק הזה לא מיושם פשוט כי זה נוח לכולם.

<יפעת מאירוביץ יפת: זה נוח לגופי היישום המוכרים, בינתיים לוקחים כסף, יבואנים ויצרנים, הרשות המקומית לא צריכה להתעסק עם יותר מדי דברים, וזה עוד תיק שנפל על הרשות המקומית.

<יפעת מאירוביץ יפת: לנו אף פעם לא היה כשל שוק בנושא הפסולת האלקטרונית.

<יפעת מאירוביץ יפת: תמיד היה מי שאסף אותה מהרחוב, ואני בטוחה שגם אם אתה שמת טלוויזיה שלך, תוך שנייה היא לא שם.

איתן כבל: אולי אף פעם החוק לא היה חוק ניקיון המדרכות ושול הדרך.

איתן כבל: החוק היה טיפול, למנוע את ה - - -

<יפעת מאירוביץ יפת: לחלוטין, אדוני היושב-ראש, ואני גם לא בטוחה שהמקררים האלה שנאספו, שיש היום באמת גוף שיודע לטפל בהם בצורה סביבתית, אבל זה לא קשור לעיריית ראשון-לציון.

<יפעת מאירוביץ יפת: עיריית ראשון-לציון, העיר הרביעית בגודלה, טרם הצליחה לחתום על חוזה עם גוף יישום מוכר בגלל המון סיבות, אבל בשורה התחתונה היינו צריכים לצאת למכרז שלוש פעמים, נאלצנו להתחנן כדי שייגשו למכרז.

איתן כבל: למה להתחנן?

<יפעת מאירוביץ יפת: אני לא חושבת שיש הרבה מוטיבציה כרגע לגופים לחתום.

איתן כבל: אני מנסה להבין למה ה"חלושס" שיש להם.

<יפעת מאירוביץ יפת: קשה מאוד לנסח כזה מכרז, כשאין סטנדרט של מה צריך לעשות.

<יפעת מאירוביץ יפת: לכל רשות מקומית צריך לתפור חליפה משלה, וכל רשות מקומית צריכה לשבת בתוך הבית ולהגיד מה מתאים לי, איזו צורת איסוף מתאימה לי, איך אני רוצה לעשות את תהליכי ההסברה.

<יפעת מאירוביץ יפת: לרשות המקומית יש עוד כמה דברים חוץ מזה, וזה תהליך שלקח לנו בראשון-לציון למעלה משנה.

<יפעת מאירוביץ יפת: אולי אפילו שנה וחצי אנחנו בדיונים בעניין הזה.

איתן כבל: זאת אומרת, ככל שהיישוב יותר קטן – אם ראשון-לציון שהיא העיר הרביעית בגודלה לא מצליחה - - -

<יפעת מאירוביץ יפת: עוד רגע השלישית.

איתן כבל: אני יודע שראש העיר חברי - - -

<יפעת מאירוביץ יפת: וגם ניצחנו אתמול.

איתן כבל: תודה רבה שאת מזכירה לי את זה.

איתן כבל: אני רציתי למנוע ממך לדבר בגלל זה.

איתן כבל: אבל ויתרתי לך.

איתן כבל: אני מנסה להבין – אדוני המנכ"ל, אם תוכל אחר-כך להתייחס לזה – אם בעיר שהיא מהחזקות ביותר וראש עיר שהוא מהטובים ביותר שיש, לא מצליחה לקדם את התהליך הזה, אני מנסה לחשוב מה קורה ביישובים שהן עם מוטיבציות פחות גדולות וכוח עבור אותם כוחות שצריכים לאסוף את - - - עוד יותר קטן, שלא לדבר על מגזרים בתוך החברה הישראלית, ששם הנושא הזה הוא אפילו לא בסדר-היום בכלל.

<יפעת מאירוביץ יפת: אנחנו גם לא הרגשנו שיש אוזן קשבת.

<יפעת מאירוביץ יפת: אני באופן אישי, ואני עובדת בתחום, חוץ מהיותי חברת מועצה, לא מצליחה להבין מי מטפל בזה.

<יפעת מאירוביץ יפת: אנחנו פנינו אינסוף פניות, לא היה ברור לנו, כן צריך לצאת למכרז, לא צריך לצאת למכרז, איך צריך להיות נוסח המכרז.

איתן כבל: עם מי עבדתם, ברשותך?

<יפעת מאירוביץ יפת: אנחנו ניסינו לעבוד מול המחוז.

<יפעת מאירוביץ יפת: יש לנו אנשים מדהימים, אנחנו יודעים לעבוד מצוין מול הגורמים גם במשרד הראשי - - -

איתן כבל: ואחרי שפרגנת להם, מי בסוף לא נתן לך את התשובה?

<יפעת מאירוביץ יפת: לא קיבלתי תשובה.

<יפעת מאירוביץ יפת: בסוף אנחנו ניסחנו את המכתב הזה לבד.

<יפעת מאירוביץ יפת: אנחנו גם נתנו לרשויות מקומיות אחרות כדי שישתמשו, אבל לא היה שום כנס שהסביר לנו מה אנחנו כרשות מקומית - - -

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: הדברים שלך היו מאוד חשובים מנקודת המבט של השטח.

<יפעת מאירוביץ יפת: בשמחה.

<יפעת מאירוביץ יפת: אני רק מעודדת – אמרת שיש אנשים טובים סביב השולחן, אז אם הולכים על הסדרה, אני חושבת שאפשר לשבת גם אתנו.

<יפעת מאירוביץ יפת: אני חושבת שיש לנו הרבה input לתת.

איתן כבל: לא, אני לא חושב, זה הברה מעבר לחושב.

איתן כבל: אני חושב שזאת חובה לשבת אתכם בסופו של עניין, כי אתם הכוח הקדמי שיודע לתת את המענה, כי כפי שאמרת, הפסולת בכל מקרה נאספת.

איתן כבל: אבל הכוונה במקרה הזה היא לא הבעיה של האיסוף.

איתן כבל: כמעט ולא נראה מסכים או דברים מן הסוג הזה בשול הדרך.

<יפעת מאירוביץ יפת: נכון.

<יפעת מאירוביץ יפת: ואני יכולה להוסיף רק עוד מילה אחת: בסופו של דבר, אחרי המכרז השלישי, קיבלנו מחיר מגוף יישום מוכר שהוא שליש ממה שקיבלנו בפעם הראשונה במכרז.

<יפעת מאירוביץ יפת: כלומר, כבר מוכנים לשלם לנו הרבה פחות על מה שהרשות צריכה לעבור, וזה משהו שהמחוקק צריך לתת דעתו עליו.

<אסף רוזנבלום: זה לא בהכרח טוב שהמחיר זול.

<יפעת מאירוביץ יפת: זה על הפנים.

<יפעת מאירוביץ יפת: זה גרוע ביותר.

איתן כבל: זה מה שהיא אומרת.

<אסף רוזנבלום: רק שאנשים יבינו.

איתן כבל: חבר הכנסת חאג' יחיא, בקשה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כבוד היושב-ראש, הכרתי מאמן ספורט שאמר למתאמן:

עבד אל חכים חאג' יחיא: מה שטוב אצלך, שאתה מתאמץ.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אבל מה שעוד יותר טוב, שאתה יציב.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אז אתה לא זז, כי נשארת במקום, אתה לא מתקדם.

עבד אל חכים חאג' יחיא: למרות שאתה מתאמץ, וזה המקרה שלנו.

עבד אל חכים חאג' יחיא: מתאמצים, אבל אחרי שנתיים של תחילת היישום, וארבע שנים אחרי החקיקה, שעדיין אין סטנדרטים, עדיין לא מדברים על האכיפה שמחייבת עוד כוח אדם.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כפי שאני מבין, כבוד מנכ"ל המשרד להגנת הסביבה, הדברים שאתם צריכים להתעסק בהם, אני אתן שלוש כותרות ואתה תסדר אותן איך שאתה רוצה: קביעת סטנדרטים, טיפול במפגעים שזה במידי, יש לך ריחות, יש לך דברים מסוימים, זיהומים שאתה צריך לטפל בהם במידי, והאכיפה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אלה כותרות שאני מבין שצריכות להיות אצלך, ואני רואה שהדברים המרכזיים בהם לא מתקדמים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני לא מדבר רק על התחום הזה אלא בכלל.

עבד אל חכים חאג' יחיא: הרבה תחומים שאין בהם עדיין את הסטנדרטים הנכונים והדרושים, ואת האכיפה, כל הזמן בוכים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני פונה עכשיו ל יושב-ראש הוועדה – כל חקיקה שאנחנו נלך, שהאוצר יהיה פה ויידע, וייתן את ההסכמה שלו, ואתה מחויבות שלו כדי ליישם את החוק - - -

<לאה ורון: זו הצעת חקו ממשלתית.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני יודע, אבל ממשלה שבאה עם חוק ולא יודעת ולא מבינה שכדי ליישם את החוק הזה צריך גם תקציב, אז אוי ואבוי.

עבד אל חכים חאג' יחיא: צרם לי שהולכים למצב שיהיו עוד 50 או יגיע ל-50 מספר הרשויות המקומיות שייכנסו לפרויקט הזה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: מה, זה רשות שלהם?

עבד אל חכים חאג' יחיא: אם הם ירצו, כן ייכנסו, ואם לא, החוק מאפשר להם?

עבד אל חכים חאג' יחיא: אם ירצו – כן, אם לא ירצו – לא?

עבד אל חכים חאג' יחיא: זו שאלה כי אני מבין מהמנכ"ל שזה יהיה הישג בזה שמגדילים את מספר הרשויות.

<אסף רוזנבלום: פורמלית זו עבירה פלילית.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני שואל את זה אולי קצת בציניות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: זה כאילו הישג גדול שייכנסו עוד מספר רשויות מקומיות למרות שהחוק מחייב אותן?

עבד אל חכים חאג' יחיא: אז זה לא ההישג.

עבד אל חכים חאג' יחיא: היום יש מצב שיכול להיות שזה משליך – העניין של כל אתרי הפסולת הפיראטיים, ששם גם מטמינים וזורקים, ואף אחד לא מטפל.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אז לא מטפלים באתר ובתוכו, אז לא מטפלים גם בכל הנושא הזה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: וחוץ מזה גם כל מיני ערימות לצדי הדרך, ואני אומר גם במשפט, קצת אחרת:

עבד אל חכים חאג' יחיא: שעד היום גם היישובים הערביים הפכו להיות החצר האחורית של המדינה בעניין של הפסולת, וגם בזה לא מטפלים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אז גם בתוך זה את הפסולת האלקטרונית.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני פונה למנכ"ל, וגם אני הייתי מנהל, כבוד המנכ"ל – כל דבר שאתה רוצה לתכנן אותו, אם אתה לא תוחם אותו בזמן, אם אתה לא בא לוועדה ואומר: סטנדרטים יהיו תוך כך וכך זמן, הפקחים יהיו בתוך פרק זמן מסוים שהוא מוגדר, אז אתה לא עושה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני אומר חד-משמעית.

עבד אל חכים חאג' יחיא: שזה יבוא עוד שלושה חודשים, דיברת, כבוד היושב-ראש?

עבד אל חכים חאג' יחיא: ועוד שלוש שנים יישאר באותו דבר.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אם לא תוחמים בזמן ויש ל נו תאריך יעד שבאותו יום אני צריך להיות עם כל הסטנדרטים וכל מה שצריך.

עבד אל חכים חאג' יחיא: וגם להגדיל את המספר, שתהיה גם תחרות לאלה המאושרים שלכם.

איתן כבל: תודה לחבר הכנסת חאג' יחיא.

איתן כבל: אבו טריף שכיב, העמותה למען מיחזור פסולת אלקטרונית, בבקשה.

<אבו טריף שכיב: שלום רב, תודה רבה שניתנה לי ההזדמנות לדבר.

<אבו טריף שכיב: שמי שכיב, אני מירכא, אני חבר מועצה, יושב-ראש ועדת החינוך, חבר בוועדת הרווחה ובוועדת איכות הסביבה.

<אבו טריף שכיב: אני רוצה לדבר על פן אחר שקשור לפסולת האלקטרונית, זה הפן הערכי והפן החינוכי.

<אבו טריף שכיב: אני חושב שבדיון הזה צריכים להיות גם נציגים של משרד החינוך, ואיך אנחנו רותמים את משרד החינוך לכל העניין הזה.

<אבו טריף שכיב: אני מנהל בהתנדבות עמותה שמעסיקה אנשים בעלי צרכים מיוחדים, 41 חניכים.

איתן כבל: יישר כוח.

<אבו טריף שכיב: ודוקטור עבדאללה ביקר שם שלוש-ארבע פעמים.

<אבו טריף שכיב: ובין היתר עשינו בעמותה בשנה שעברה הכשרה ל-40 בתי-ספר.

<אבו טריף שכיב: זאת אומרת, מלכתחילה אנחנו מחדירים לאנשים את המודעוּת ואות התודעה בראש שנושא הפסולת זה דבר חיובי כי אנחנו מחויבים לחיות בסביבה טובה.

<אבו טריף שכיב: אני חושב שגם הפן האנושי, הערכי יותר, שצריך כן להתייחס לאנשים בעלי מוגבלויות, לייחס להם חשיבות, כי אני טוען ואני משוכנע שחברה שמכבדת את עצמה, יודעת לטפל באוכלוסיה הזאת כראוי כי מגיע להם לחיות בכבוד ובהערכה רבה.

<אבו טריף שכיב: עמותת "למען" שייכת לתאגיד "מ.א.י." ועושים את כל הנהלים הדרושים.

<אבו טריף שכיב: אנשים בעלי המוגבלויות הם מכלל האיזור, לא רק מירכא ומג'וליס, ואנחנו בתהליך חתימה של הרשות עם תאגיד "מ.א.י.", ואני דואג לזה ומתעקש בכל כוחי שכל נושא איכות הסביבה ייכנס לתודעה ברמה החינוכית והערכית.

<אבו טריף שכיב: תודה רבה.

עבדאללה אבו מערוף: אלוף אתה.

<אבו טריף שכיב: תודה.

עבדאללה אבו מערוף: אתם מטפלים בפסולת האלקטרונית.

<אבו טריף שכיב: בעיקר בפסולת האלקטרונית.

עבדאללה אבו מערוף: מה שחשוב אתה לא אמרת – שאתם מעסיקים את - - - ואיך אתם ממחזרים והכול.

איתן כבל: תודה לך, יקירי.

איתן כבל: דני קוגן, בבקשה.

<דני קוגן: שמי דני קוגן, אני ממשגב ואני אב לילד מוגבל.

<דני קוגן: הוא נולד ב-2006, וב-2007 אירוע של קבלת ילד עם מוגבלויות.

<דני קוגן: התחלתי לחלום, ואחד מהחלומות היה שאנחנו יכולים לעשות משהו - - - נס חברתי, ולהעצים את האוכלוסיה עם מוגבלויות, כי אחרי גיל 21 אין להם שום פתרון הולם, ראוי, במדינת ישראל.

<דני קוגן: המשפחות מסכנות והמדינה כן מטפלת, לא מטפלת, ותוהו ובוהו.

<דני קוגן: אני חשבתי שראוי שיהיה תחום שנקרא מיחזור, שאנחנו יכולים לקחת אותו מכל מיני גופים אינטרסנטיים שעובדים בדרך-כלל, לא כולם, אבל בכל העולם התחום של המיחזור מושך את האנשים מעסקים קרימינליים כי מאוד קל לעשות הלבנת כסף.

<דני קוגן: כל העסקאות נסגרות במזומן והתחום הזה הוא מאוד יצירתי ומאוד קשה.

<דני קוגן: אני חשבתי לעשות – חולם, אתה יודע, חולם, עם ספקטרום אוטיסטי אני, אז יש לי חלום.

<דני קוגן: אני אומר שבתחום המיחזור במדינת ישראל, לא יקרה שום דבר אם יובילו אותו אנשים עם מוגבלויות.

<דני קוגן: ב-2012 כשהתחיל הסיפור הזה עם חקיקה של התחום, אנחנו יזמנו את סעיף 25.

<דני קוגן: אני עכשיו יושב פה בסוף הישיבה.

<דני קוגן: אף אחד לא מדבר על אקולוגיה אנושית.

<דני קוגן: אנחנו יושבים באיזשהו דיון על זבלנות, על איך לעשות סביבה נקייה לחברה אגואיסטית כמונו, ומבחינתנו אנחנו יכולים לראות באחר.

<דני קוגן: על סעיף 25 לא שמעתי פה.

<דני קוגן: צחי ניסה להגיד משהו.

<דני קוגן: חוץ מזה, אותי באופן אישי לא מעניין כלום.

<דני קוגן: לא דיברתם על זה בכלל.

<דני קוגן: חוץ מזה, אחרי שהכנסנו את סעיף 25, מי האמין בו?

<דני קוגן: האמינו בו כל מי שמתעסק במיחזור.

<דני קוגן: אז הם התחילו להציג את עצמם כאילו הם נותנים עבודה לאנשים עם מוגבלויות.

<דני קוגן: אני שואל פה בתור אב לילד עם מוגבלויות: מי בדק את זה?

<דני קוגן: מי עשה איזושהי סטנדרטיזציה של אנשים עם מוגבלויות שעובדים בתחום פסולת אלקטרונית?

<דני קוגן: זה הכול ישראבלוף, רבותי.

<דני קוגן: אני יכול להסתכל לכל אחד בעיניים ולהגיד שאקולוגיה לקהילה מוגנת שילמה ביחסי עובד-מעביד מעל 5.5.

<דני קוגן: מיליון שקל לאנשים עם מוגבלויות.

<דני קוגן: דבר שני, אקולוגיה לקהילה מוגנת, זה המפעל שאני מוביל אותו, הוא גוף שיקום מוכר מטעם משרד הרווחה בכמה קטגוריות, ואף בן-אדם עם מוגבלויות לא עובד בהתנדבות, כולם ביחסי עובד-מעביד.

<דני קוגן: זה לא טריוויאלי.

<דני קוגן: ואני רוצה להגיד לכם: המודל הזה קיים, ויש לי חלום בשני פרמטרים: אל"ף, שכל התחום של המיחזור יהיה פלטפורמה ראויה לאנשים עם מוגבלויות, ואני פה מתחבר לתחום של מיחזור פסולת אלקטרונית ייעודי לזה.

<דני קוגן: ואם זה יהיה בתחומים נוספים, אריזות וכולי, אנחנו במדינת ישראל יכולים להיות במשהו אור לגויים.

<דני קוגן: בי"ת, אני חושב שכל יישום החוק צריך להיות מבוסס על חינוך מיוחד וחינוך, ואנחנו פועלים לתת איזושהי סטנדרטיזציה למקצוע הזה: ממחזר.

<דני קוגן: והמקצוע "ממחזר" תפור, הוא ראוי, לאנשים עם מוגבלויות שמסיימים חינוך מיוחד ובגיל 21 אין להם שום תעודה מקצועית, וגם חברות גדולות במדינת ישראל יכולות גם לקבוע שיש להם את האנשים בתוך החברה שמתעסקים במיחזור, ולא איזשהו מחסנאי שעובד בצורה שחורה.

<דני קוגן: ודבר נוסף, אני מצטער על ההופעה שלי.

<דני קוגן: פשוט אמרו לי בכניסה לכנסת להפוך את החולצה, כי על החולצה שלי מ-2007, על הלב שלי, כתוב: "מנטל אקולוגי, לנכס חברתי".

<דני קוגן: אני מבין שלצערי, בבית המחוקקים זו סיסמה שאני לא יכול להיכנס איתה.

איתן כבל: תתפשט.

<דני קוגן: אני לא מתפשט, אני לא - - - אבל אני שמעתי שהיית בביקור בראש העין.

<דני קוגן: זה, קודם כל, מבורך.

<דני קוגן: אתה גם מוזמן לבקר בכל המיזמים שמעסיקים אנשים עם מוגבלויות.

<דני קוגן: תבוא אלינו וגם תשאל מה קורה עם זה, אם יש איזושהי סטנדרטיזציה, אם מישהו מפקח על זה.

איתן כבל: תודה, דני.

איתן כבל: העניין שביקשו, אני לא אחראי על זה כמובן.

איתן כבל: אבל אני מניח שלא בגלל שהכנסת לא רוצה, אלא יש כלל שאומר לכולם - - -

<דני קוגן: אני שומר חוק, אין לי בעיה.

<דני קוגן: אני פשוט מצטער שהחולצה שלי הפוכה.

איתן כבל: זה בסדר, קיבלתי.

איתן כבל: אני רק מנסה להגן על הבית הזה, להגיד עליו איזו מילה טובה בימים שכולם - - -

<דני קוגן: אני רואה ושומע את זה גם בתקשורת.

איתן כבל: דני, קודם כל, תודה על הדברים שאמרת.

איתן כבל: אני באופן אישי מכיר את זה גם מקרב המשפחה הקרובה שלי, זה לא נושא שהוא זר לי.

איתן כבל: אני מכיר את הנושא הזה.

איתן כבל: גם ביקרתי, כפיש אמרתי, בראש העין, ויש שם פעולה ממש מדהימה ומרגשת של הנושאים שאתה, דני, התייחסת אליהם.

איתן כבל: אני אשמח אם תעביר אלינו לוועדה מסמך קצר שבו את האני מאמין שלך ואת אותן שלוש נקודות שפרשֹת כאן בפנינו, תניח לפתחנו.

איתן כבל: אני אבקש גם את ההתייחסות של המשרד, של המנכ"ל, של המשרד להגנת הסביבה, שיביע את עמדתו בנקודה הזו, וגם אנחנו נפנה על בסיס המכתב שלך.

איתן כבל: וגם הבקשה של שכיב לגבי משרד החינוך – אני לא אובה להפיל את הכול על החינוך, כי בסוף, אם כולנו היינו מחונכים, הרבה דברים היו נראים אחרת.

איתן כבל: אבל בסוף צריך מישהו לשים את הדברים על סדר-היום שם.

איתן כבל: תוציא אלינו פנייה מסודרת על אשר אתם עושים, ואנחנו גם נפנה למשרד לראות אם בכלל עניין כזה יכול להיות חלק מתוכנית הלימודים.

<אבו טריף שכיב: התוכנית קיימת, אדוני.

<אבו טריף שכיב: בירכא לפני שבועיים היינו בטקס הענקת תעודת הצטיינות לשני בתי-ספר - - -

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: מי עוד חשוב לו, אבל ממש, זאת אומרת, שממש, כאילו אם יש לו משהו שממש לא נאמר כאן?

איתן כבל: אבל דיר-באלכום, אני חותך באמצע.

איתן כבל: שם ותפקיד, בבקשה.

<תומר ישראל: שמי תומר ישראל מ"ירוק עכשיו".

איתן כבל: היה כבר "ירוק עכשיו".

<תומר ישראל: נכון.

איתן כבל: לא, לא, לא.

<תומר ישראל: אבל שני דברים שלא נאמרו.

איתן כבל: לא, לא.

איתן כבל: יקירי, שלח לי את זה בכתב.

איתן כבל: היה לכם פה נציג.

איתן כבל: יש פה נציגים נוספים ממקומות אחרים, לא הוגן.

איתן כבל: כן, בבקשה.

<גלעד אוסטרובסקי: גלעד אוסטרובסקי, מנהל אגף קיימות במועצה אזורית משגב.

<גלעד אוסטרובסקי: נוכח כל מה שנאמר והכישלון הקולוסאלי של המשרד להגנת הסביבה לנהל את החוק, אני מבקש בקשה אחת: רק פיקוח פרלמנטרי הדוק על קיום החוק.

<גלעד אוסטרובסקי: בלי זה, אנחנו פשוט משחיתים פה מילים.

איתן כבל: תודה, גלעד.

<רז הילמן: רז הילמן, איגוד לשכות המסחר.

<רז הילמן: אני בכל זאת רוצה, דווקא בגלל שאני מאיגוד לשכות המסחר, להצטרף לצורך לעשות אכיפה אפקטיבית.

<רז הילמן: גם אנחנו חושבים שצריך, גם על החברים אצלנו, מי שלא מקיים את החוק, צריכה להיות כאן שוויוניות בפני החוק.

<רז הילמן: מהחוק עולות לא מעט בעיות.

<רז הילמן: יש בעיות שקשורות באיסוף המוצר מבית הלקוח, יש את הנושא של הפטור שהתייחס אליו כאן המשרד, כאילו שזה משהו שבכלל לא צריך להתעסק איתו.

<רז הילמן: יש סעיף בחוק שאומר שהמשרד צריך לטפל בבעיות של פטור, ואלה נושאים שאני מברך מאוד על הצוות החדש שהגיע, ומקווה שיחד איתם נוכל לצלול לתוך הדברים האלה ולתת לזה מענה, כי תקופה ארוכה זה לא טוב.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: חבר הכנסת עבדאללה אבו מערוף, בבקשה.

עבדאללה אבו מערוף: בוקר טוב.

עבדאללה אבו מערוף: הדיון בנושא איכות הסביבה חשוב מאוד, לא רק בגלל שהיום יום איכות הסביבה, אלא כמובן שזה חשוב ביותר איך לטפל בפסולת האלקטרונית שמבחינה בריאותית הנזק שלה הוא פי עשרה יותר מפסולת אחרת, וכל פסולת היא נזק סביבתי, בריאותי וכללי.

עבדאללה אבו מערוף: ישנו חוק ולכן אנחנו דנים, והחוק לא מיושם בכלל.

עבדאללה אבו מערוף: ויש כאן הזדמנות לראות למה החוק לא מיושם, ואם יש שם דברים חסרים לעשות, לסדר, לתקן מחדש.

עבדאללה אבו מערוף: ולכן כבוד יושב-ראש הוועדה, אני חושב שאת הנושא הזה צריך לבדוק, לא בישיבה הזאת כמובן, לראות איפה המחדלים שישנם, למה החוק לא יושם, ולחשוב איך להתייחס בצורה רצינית ביותר לפסולת אלקטרונית, לא רק בגלל המיחזור, והעמותות שישנן, ואנשים שעשו עבודת קודש, אלא מרוויחים פעמיים ושלוש פעמים: גם מעסיקים אנשים, גם מטפלים בפסולת, וגם רווח כלכלי ובריאותי בכלל.

עבדאללה אבו מערוף: וצריך לחשוב: הפסולת האלקטרונית של המפעלים התעשייתיים לחוד, והפסולת האלקטרונית הפרטית לחוד.

איתן כבל: כן, התייחס לזה אסף רוזנבלום.

עבדאללה אבו מערוף: לא הייתי כאן.

עבדאללה אבו מערוף: ובקיצור, צריך להתחיל ליישם את החוק מחדש ולראות מה החורים שבחוק ולהתייחס לזה מאוד ברצינות.

איתן כבל: תודה, תודה.

איתן כבל: אדוני המנכ"ל, בבקשה.

<ישראל דנציגר: קודם כל, תודה רבה על הדיון.

<ישראל דנציגר: אני מקווה מאוד שבשנה הקרובה חוק פסולת אלקטרונית יצטרף אל שורה ארוכה של דברים משמעותיים מאוד שאנחנו מתקדמים בהם בשנה האחרונה ונראה ברכה בעמלנו.

<ישראל דנציגר: כמה דברים פרקטיים וגם התייחסות למה שנאמר – תוך שבועיים המשרד יעביר לוועדה יעדים רבעוניים של איך אנחנו נתקדם ביישום החוק.

<ישראל דנציגר: כפי שאתם יודעים, אנחנו המשרד הראשון שמפרסם דוח רבעוני, כמו חברה ציבורית, על פעולותיו.

<ישראל דנציגר: חוק פסולת אלקטרונית יצטרף אל הדבר הזה.

<ישראל דנציגר: תוך שבועיים אתם תקבלו מאתנו יעדים רבעוניים של איך אנחנו נתקדם ביישום החוק, ופעם ברבעון אנחנו נדווח לכם ונדווח לציבור, כמו שאנחנו מדווחים בשאר הנושאים החשובים שאנחנו עוסקים בהם, איך אנחנו מתקדמים ביישום החוק.

<ישראל דנציגר: זה מחובתנו בתור מינהל תקין.

<ישראל דנציגר: דבר שעלה פ ה ולא נגעתי בו, והוא חשוב – סעיף 25, אכן יש פה הזדמנות לייצר שוק לתעסוקת אנשים עם מוגבלויות.

<ישראל דנציגר: תבדקו קצת בעברי, אני קרוב מאוד לנושא הזה, וזו הזדמנות מאוד חשובה.

<ישראל דנציגר: ישבתי עם האנשים העוסקים בדבר והחלטנו שאכן אנחנו ניתן יתר חשיבות לנושא הזה, כולל בעבודה עם צה"ל וגורמים אחרים.

<ישראל דנציגר: ואני מקווה מאוד שהדבר הזה יקרה במהרה, כי תפקידנו בתור ממשלה הוא לצמצם פערים, וזו הזדמנות שבה אנחנו גם יכולים להפחית זיהומים וסיכונים וגם לצמצם פערים.

<ישראל דנציגר: אז זו הזדמנות שאני צריך לקחת אותה בשתי ידיים, וההערה היא נכונה בנושא הזה.

<ישראל דנציגר: בקשה אחת: אנחנו צריכים להצליח בדבר הזה במשותף.

<ישראל דנציגר: אני מבקש מוועדת הכלכלה לעשות כל שביכולתה לפתור את הלקונה או את האתגר שדיברתי עליו על חוקים שאנחנו לא מקבלים משאבים ליישם אותם.

<ישראל דנציגר: אם אתם צריכים להזמין את האוצר, תזמינו את האוצר, ואם אתם צריכים להזמין אנשים אחרים, תזמינו אנשים אחרים.

<ישראל דנציגר: אבל אנחנו פה צריכים את העזרה שלכם ואת שיתוף הפעולה שלכם בשביל שנוכל לעמוד - - -

עבד אל חכים חאג' יחיא: יש לך הזדמנות, היום, כשהשר שלך הוא שר האוצר.

עבד אל חכים חאג' יחיא: יש לך את ההזדמנות הזאת.

<ישראל דנציגר: אסור לי לדבר פוליטיקה.

<ישראל דנציגר: הוא לא רק השר, הוא גם חבר.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני אומר, הוא שר האוצר, אז שיידע שיש לו בעיה פה.

<ישראל דנציגר: נכון, אז הוא יודע ממני - - -

איתן כבל: אתה יודע שיש אנשים שמתקנאים בך שאתה יכול לגעת בכלל בשר.

<ישראל דנציגר: אתה יודע שאני עבדתי קשות בזה, אה?

איתן כבל: לא אמרתי.

איתן כבל: אתה מבין, יש כאלה שזה עדיין רחוק בכלל - - -

<ישראל דנציגר: חברים , אם אנחנו כבר מדברים בנושא הזה – בגלל הקריבה לשר האוצר, והמפלגה שהוא הקים גם כן אחראית על נושא הסביבה - - -

עבד אל חכים חאג' יחיא: לא, לא.

עבד אל חכים חאג' יחיא: היום הוא השר בפועל, הוא השר הפועל.

<ישראל דנציגר: אני יודע, אני יודע, אבל אני אומר לך, השנה הכנסנו מיליארדי שקלים לעבודה בהפחתת זיהומים וסיכונים שלא היו כמוהם במדינת ישראל לפני כן, וזה דבר שלא קשור לקירבה - - -

איתן כבל: אדוני המנכ"ל, תודה.

<משה גוב: שמי משה גוב, אני מנכ"ל "סמיקום תעשיות", "סמיקום לקסיס".

<משה גוב: אנחנו גם יצרנים, אנחנו גם יבואנים, כך שאנחנו בשני הכובעים האלו.

<משה גוב: אני אזכיר פה נושא שעלה בוועדה לפני שאושר החוק, שכבוד השר ארדן אמר:

<משה גוב: מצדי שהיבואנים והיצרנים, במקום שייסעו במרצדס, שייסעו בסובארו.

<משה גוב: אז נכון, אלה שמקיימים את החוק, עכשיו נוסעים בסובארו.

<משה גוב: הרוב לא מקיימים.

<משה גוב: אין אכיפה.

<משה גוב: אנחנו - - - מייבאים וגם מייצרים סוללות, והעלות שלנו על החוק היא 4.7%.

<משה גוב: היום כשאנחנו ניגשים למכרזים ממשלתיים או למכרזים אחרים, 4.7% זה go/no go.

<משה גוב: זו דוגמה אחת.

<משה גוב: לא יכול להיותש אנחנו כחברה נישא בעלות של 5% מכל הסיפור הזה.

<משה גוב: אנחנו ייבאנו בשנה שעברה 5%.

<משה גוב: משהו מטורף לגמרי.

איתן כבל: זאת אומרת, לעמוד בחוק אתה יוצא פראייר.

<משה גוב: אני לא פראייר.

<משה גוב: אני מקיים את החוק.

איתן כבל: לא, לא אתה באופן אישי.

איתן כבל: אני אומר, זו פעולה, כיוון שלא כולם נכנסים לתוך הקטגוריה הזאת, אז יש קבוצות שנמצאות בעדיפות.

איתן כבל: זו עובדה.

<משה גוב: אין אכיפה.

<משה גוב: נפגשתי עם כבוד השר - - -

<קריאה: - - -

איתן כבל: מה, אתה ועדת מכרזים?

<קריאה: לא, אני מייעוץ סביבתי, מאירופה.

<משה גוב: לשמחתי, אני יכול להגיד שהובלתי כמה תהליכים בתחום איכות הסביבה, החל מסוללות נטענות, שאנחנו היינו הראשונים להביא בארץ ולהטמיע אותם, עד לתאורה חסכונית.

<משה גוב: לצערי הרב, ואני מנסה כל הזמן להוביל, הבעיה היחידה היום היא חוסר האכיפה שהמשרד לאיכות הסביבה מביא אותנו למצב אבסורדי, בלתי אפשרי, וגם מוציא את כל הרוח מהמפרשים.

<משה גוב: אם זה לא יטופל במהרה, אתם פשוט גורמים נזקים כלכליים אדירים לאלה שמשלמים, ויש כאלו שמשלמים.

<משה גוב: תודה רבה.

איתן כבל: צודק.

איתן כבל: תודה, ואני שמח שביקשת את זכות הדיבור ושהיא ניתנה לך.

איתן כבל: במידה רבה, סיכמת בקליפת אגוז את כל הכשל המתקיים כאן.

איתן כבל: אבל אני בכל זאת רוצה לסכם.

איתן כבל: אדוני המנכ"ל, קודם כל, הוועדה מותחת ביקורת מאוד קשה על העובדה שהמשרד לא מיישם את החוק כפיש המחוקק התכוון.

איתן כבל: ואני רוצה להזכיר זאת: במקרה הזה, החוק הוא חוק ממשלתי, הוא אפילו לא חוק פרטי.

איתן כבל: זה חוק ממשלתי שמי שדחף וקידם אותו ובצדק, זו הממשלה עצמה.

איתן כבל: ואנחנו רואים בחומרה רבה את העובדה שהחוק שהובא על-ידי הממשלה, על-ידי השר להגנת הסביבה בזמנו, גלעד ארדן, לא מטופל ולא מיושם.

איתן כבל: לצערי, עד כה המשרד אישר רק שתי חברות להיות גוך יישום מוכר, וזה נושא שצריך להיות מתוקן ומטופל לאלתר.

איתן כבל: נושא סעיף 25 – יותר ממה שכתוב בו, גם מהעובדה שבאתי אחרי הדברים שאתה אדוני התייחסת אליהם והעובדה שאמרת שהנושא הזה קרוב ללבך, בואו לא נפספס את הרגע.

איתן כבל: זאת אומרת, בואו לא ניתן לזה לחמוק מתחת הידיים שלנו, כשיש התכנסות של אנשים שיכולים לתת דחיפה לנושא הזה, ואני חושב שאפשר לבנות כאן מודל פעולה.

איתן כבל: יש כאן גם סעיף, יש כאן גם נושא, ואפשר לעשות את זה הרבה מעבר ל-להגיד רק: ישולבו בעלי צרכים מיוחדים בתהליכים כאלה ואחרים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: יש חוק בדרך.

איתן כבל: אדוני, חבר הכנסת, אני מדבר אתכם על הרבה מעבר.

איתן כבל: לפעמים נוצרות הזדמנויות.

איתן כבל: יש כאן אנשים שהעניין הזה קרוב מאוד ללבם, יש כאן משרד, יש כאן גם חוק שהוא פלטפורמה נכונה.

איתן כבל: לא הייתי יכול לומר זאת על כל נושא שעוסק בתחום, אבל כאן יש פלטפורמה שאפשר לבנות אותה כמודל, שממנה תצא התורה גם לעניינים אחרים בתחום.

איתן כבל: אני מבקש שבעוד שלושה חודשים, כשיינתן לנו הדיווח, לסעיף 25 נרצה לקבל התייחסות, מה קרה באמת ואיך העניין הזה מוצא את ביטויו.

איתן כבל: אדוני המנכ"ל, כתוב: "כי מכבדי אכבד, בוזי ייקלו" – מי שלא יכבד את הוועדה ואת הדרישות שלה, אנחנו לא נכבד אותו ואת דרישותיו, ואני אומר את זה בחברוּת, כי יש לי אליך ובוודאי אל השר שלך, המתפטר, הערכה גדולה מאוד-מאוד.

איתן כבל: אני מניח שעכשיו, בצוק העתים, חלק ניכר מהדברים יהיו נתונים לפתחך.

איתן כבל: אתה זה שתידרש לנהל את המשרד.

איתן כבל: אני אומר זאת, כי אלה החיים.

איתן כבל: אנחנו לא אומרים את עכשיו כדי להטיל עליך משימות.

איתן כבל: חלק ניכר מהדברים האלה יהיו נתונים להחלטתך.

איתן כבל: לא ללכת ל: יש לי פ"ע, פ"א.

איתן כבל: אלא אתה הפ"ע עם עצמך והפ"א עם עצמך, ואתה תידרש לקבל את ההחלטות.

איתן כבל: בעוד שלושה חודשים, אני לא מצפה, אני תובע לקבל את כל הדברים אשר אמרנו.

איתן כבל: במידה רבה החוק הזה יהיה חוק שהוא אבן בוחן במערכת היחסים בינינו לבין המשרד.

איתן כבל: דווקא הנושא הזה שאני רואה בו 1%, אבל ההשפעה של ה-1% הזה היא הרבה יותר דרמטית מהרבה דברים שאנחנו עוסקים בהם.

איתן כבל: הישיבה הזו נעולה.