ועדת הכספים, כנסת 20, פרוטוקול מספר 362, 2016-06-06 11:00

משה גפני: אני מחדש את הדיון בוועדה.

משה גפני: אנחנו עוסקים בהצעת חוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (קופות גמל) (תיקון מס' 16), התשע"ו-2016.

משה גפני: קראנו את הצעת החוק?

<שגית אפיק: קראנו, למעט סעיף תחילה והם רוצים תיקונים לחוק קופת גמל להשקעה.

משה גפני: אין תיקונים, אין תיקונים.

משה גפני: תיקונים.

משה גפני: אני עכשיו עוסק רק בקלקולים.

משה גפני: אין תיקונים.

משה גפני: עם כל הכבוד, הרגתם אותי עם קופת גמל.

משה גפני: הרגתם אותי.

משה גפני: אתם הפכתם להיות ממש – איך זה?

משה גפני: אני לא יודע בעברית, לא למדתי לבה.

רחל עזריה: נו, אז תגיד ביידיש, תגיד ביידיש.

משה גפני: מגְלומן.

משה גפני: יכול להיות שאני טועה במילה, אז אני מתנצל.

משה גפני: הפכתם להיות אימפריאליסטים, יכול להיות?

משה גפני: גם לא יכול להיות.

משה גפני: אז אני אחפש מילה אחרת.

משה גפני: הכול אתם רוצים אצלכם.

משה גפני: הוועדה לא שווה כלום.

<הראל שרעבי: אנחנו מביאים הכול לוועדה.

משה גפני: לא, אתם לא מביאים.

משה גפני: אצל אלי כהן אתם מורידים ארבעים מקרים של אישור ועדת כספים.

משה גפני: למי אתם מספרים סיפורים?

משה גפני: מה אתם חושבים, שאני אשתוק על זה?

משה גפני: יש בוועדה אצל אלי כהן, ברשות הזאת של שוק ההון 40 מקרים שמצריכים אישור ועדת הכספים ואתם מוחקים את זה כשאנחנו לא רואים.

משה גפני: מזל שאני בא לפה בלילה, בגלל שאתם עושים את זה בחושך.

משה גפני: באמת, אתם הולכים להוציא את ועדת הכספים ארבעים פעם?

משה גפני: אתם חושבים שהכנסת תישאר לעמוד על מקומה?

משה גפני: לא, באמת, מה זה המגלומניות הזאת?

משה גפני: מה זה?

מיכל בירן: אחרי ששקלתי אני חושבת שגם מגלומניות וגם אימפריאליזם מתאימות כאן באותה מידה.

משה גפני: - - - שהוועדה תעשה חוק והכול.

משה גפני: הלכה דורית סלינגר ומיד הוציאה חוזר כאילו הם לבד בעולם.

משה גפני: אז אני תיקונים אעשה?

מכלוף מיקי זוהר: אני בניגוד עניינים, אני עשיתי סולחה עם דורית סלינגר.

מכלוף מיקי זוהר: אני קבל עם ועולם עשיתי סולחה, נכון או לא?

משה גפני: אני לא מתקן בשוק ההון שום דבר.

מכלוף מיקי זוהר: אתה לא מקשיב.

מכלוף מיקי זוהר: אני עמדתי שם בניגוד עניינים כי עשיתי סולחה עם דורית סלינגר.

משה גפני: אם אנחנו בעידן השלום, אני מוכן לעשות את התיקונים האלה.

משה גפני: תתחייבו לי שלא מוציאים את ועדת הכספים בוועדה של אלי כהן.

מיכל בירן: נשמעת לי עסקה הגיונית.

מיקי רוזנטל: זה לא עניין של קואליציה-אופוזיציה.

מיקי רוזנטל: יש פה עניין עקרוני.

משה גפני: מאה אחוז, מיקי.

משה גפני: זאת חקיקה לא חוקתית.

משה גפני: אם אני הייתי היועצת המשפטית של הוועדה כאן, הייתי אומר שההצעה שם לא חוקתית.

משה גפני: גם את השר הם מוציאים שם.

משה גפני: מה זה?

<קריאה: לפחות זה לא אישי.

משה גפני: לא, אני לא חושב שזה אישי.

משה גפני: אני חושב שהם מתכוונים לתקופה שניסן סלומינסקי היה היושב-ראש.

משה גפני: אני אומר לכם, הראל, הייעוץ המשפטי, אני לא מסכים לדבר הזה.

משה גפני: זה דבר שלא היה כדוגמתו.

משה גפני: אתם לא יכולים ללכת עם החוק, שביקשתם ממני שזה לא ידון כאן – השר ביקש ממני – ושזה ידון אצל אלי כהן ושם, מבלי שאנחנו נדע, להוציא אישורים של ועדת הכספים שבמשך כל השנים היה צריך פיקוח פרלמנטרי.

משה גפני: עם כל הכבוד לאגף שוק ההון, שהוא אגף מוצלח מאד, כל עוד אתם שם – אבל אם תעברו לאגף אחר, האגף יתרוקן מאנשים טובים.

משה גפני: מה זה שאין אישור של ועדת הכספים?

משה גפני: אני מבקש מכם שלא לעשות את זה.

משה גפני: אם תעשו את זה, זה יבוא למליאה ואני אארגן הרבה חברי כנסת מהקואליציה שיצביעו נגד החוק.

משה גפני: אני אצביע נגד החוק במליאת הכנסת.

משה גפני: אני גם אנמק מדוע.

משה גפני: אל תעשו את זה.

משה גפני: זה דבר שבאמת אסור לעשות אותו.

מכלוף מיקי זוהר: אני, כמרכז הקואליציה בוועדת הכספים, מצטרף לדבריו של גפני ואני אאבק יחד אתו בכנסת ישראל שזה לא יקרה.

משה גפני: נכון, אנחנו נצביע נגד.

מיכל בירן: אנחנו עומדים מאחוריכם.

מכלוף מיקי זוהר: ואם אנחנו נגייס גם את הקואליציה וגם את האופוזיציה, יכול להיות שזאת אפילו תהיה הצבעה מביכה עבורכם.

משה גפני: אל תעשו את זה, אני אומר.

משה גפני: ביקשתי מאלי כהן אתמול, התקשרתי אליו ואמרתי לו שאני רוצה לשבת אתו.

מכלוף מיקי זוהר: וזה מבלי לגרוע מהסולחה שלי עם דורית סלינגר.

משה גפני: לגבי הנושא, מיקי, אמרת שאתה רוצה לדבר?

מיקי רוזנטל: כן.

מיקי רוזנטל: אני אחזור על דברים שאמרתי בישיבה הקודמת.

משה גפני: רק בקצרה.

מיקי רוזנטל: בקצרה.

מיקי רוזנטל: זה עניין עקרוני לחלוטין.

מיקי רוזנטל: בסופו של דבר, אם נאפשר את סעיף 2, שאומר ששר האוצר יכול לשנות את התוספת השלישית, המשמעות היא שתהיה התערבות מאד דרמטית של שר האוצר בהסכמים בין עובדים לבין מעסיקים.

מיקי רוזנטל: והוא יכול לשנות את זה בהחלטה.

מיקי רוזנטל: אני מסופק אם זה חוקתי, אבל לא זה העניין.

מיקי רוזנטל: אני פונה לשכל הישר שלכם.

מיקי רוזנטל: תחשבו על המצב הזה, גם אם זה באישור ועדת הכספים.

מיקי רוזנטל: לא מדברים על שר האוצר הזה ולא מדברים על ועדת הכספים הנוכחית אלא מדובר על עיקרון שבו המדינה או שר מטעם הממשלה יכול להתערב בהסכמי עבודה במשק ולשנות אותם במחי חתימה.

משה גפני: מיקי, אתה מתנגד לזה.

מיקי רוזנטל: אני מתנגד לזה.

משה גפני: מה ההצעה?

מכלוף מיקי זוהר: השר יפנה אל המעסיקים ואל המועסקים, אל ההסתדרות, ייוועץ בהם.

מכלוף מיקי זוהר: אם לא יגיעו להסכמות בתוך זמן מסוים, הוא כן יוכל לבצע את ההחלטה בכפוף לאישור ועדת הכספים.

<רובי גינל: רק במקרה של התניה.

מכלוף מיקי זוהר: וכמובן שאנחנו מדברים במקרה של התניה.

משה גפני: מה זה התניה?

<הראל שרעבי: אני צריך רשות דיבור, אני לא מדבר בלי רשות דיבור.

משה גפני: יש לך רשות דיבור.

משה גפני: מה זה התניה?

<הראל שרעבי: כל הסעיף שלפנינו עוסק רק בסיטואציה שבה יש התניה.

<הראל שרעבי: החוק אוסר להתנות את שיעורי ההפקדה לפי סוג מוצר קופת הגמל.

<הראל שרעבי: אומר התיקון שלפנינו שבמקרה שבו יש התניה אבל עומדים במינימום הנדרש, זה בסדר.

<הראל שרעבי: זאת אומרת שכל הסמכות של השר נתונה רק בסיטואציה שבה יש התניה.

<הראל שרעבי: אם אין התניה, השר בטח לא מתערב.

מיכל בירן: תן דוגמה למה הוא כן יכול לעשות.

משה גפני: שב, שב, אלעזר.

משה גפני: כאן זאת לא ועדה שמדברים לא לעניין.

משה גפני: פה מדברים לעניין.

מיכל בירן: אני מזכירה לכם שכאשר אישרנו את זה מלכתחילה, לא הסבו את תשומת לבנו שזה יהפוך את כל ההסכמים במשק ללא-חוקיים.

מיכל בירן: אני מבקשת הפעם שתסביר בדיוק מה, לתפיסתכם, לפרוטוקול, הסמכות של השר בעניין.

מיכל בירן: תן דוגמה מה הוא יכול לעשות.

רחל עזריה: אני מרגישה שזה סעיף מאד מאד נקודתי שנוגע לסיטואציה מאד מאד נקודתית.

מיקי רוזנטל: תוותרו עליו ונמשיך.

רחל עזריה: לא, אבל זה טוב לעובדים.

רחל עזריה: אני מציעה שנשמע את זה כמו שצריך.

רחל עזריה: זה מה שאני מציעה.

מיכל בירן: היינו צריכים לשמוע את זה כמו שצריך מלכתחילה, רחל, ולא היינו פה מתקנים.

רחל עזריה: מאד יכול להיות.

רחל עזריה: אז בואו נשמע כמו שצריך.

משה גפני: מיכל, לא צריך פרשנות.

משה גפני: בבקשה.

<הראל שרעבי: סעיף 20 לחוק קופות גמל, כפי שתוקן בספטמבר, קובע שמעביד של עובד לא יתנה את שיעור ההפקדה בעד העובד בכך שההפקדה תבוצע לקופה מסוימת או לסוג מסוים של קופה.

<הראל שרעבי: אני אחדד, זאת אומרת שמעסיק לא יכול לקבוע את התקציב הפנסיוני עבור העובד שלו, כשהוא מותנה בסוג המוצר שהעובד יבחר, אלא הוא צריך להגיד מה התקציב שהוא נותן ושהעובד יבחר איזה מוצר שהוא רוצה.

מיקי רוזנטל: הוא לא יכול לכפות עליו את המוצר.

<הראל שרעבי: לא רק לכפות עליו.

<הראל שרעבי: הוא לא יכול להטות אותו דרך שיקולים כלכליים.

מיכל בירן: על זה הסכמנו, בגלל זה אישרנו.

<הראל שרעבי: זה הבסיס.

רחל עזריה: מעולה.

רחל עזריה: הלאה.

<הראל שרעבי: בא הסעיף שלפנינו ואומר: למרות שאסור להתנות, בסיטואציה שמנויה בתיקון שלפנינו, זה בסדר גם אם יש התניה ובלבד שהשיעור לא יפחת מ-6.5 שקבוע בתוספת.

<הראל שרעבי: ושוב, הסעיף שלפנינו רלוונטי רק בסיטואציה של התניה.

<הראל שרעבי: אם אין התניה, בכלל לא צריך להגיע לסעיף שלפנינו כי אין התניה וממילא לא צריך להגיע אליו.

<הראל שרעבי: ולכן, הסעיף שלפנינו רלוונטי רק בסיטואציה שבה הסכם העבודה מתנה את שיעורי ההפרשות במוצר הפנסיוני.

מיקי רוזנטל: אחד, זה לא כתוב פה.

מיקי רוזנטל: זה לא מה שכתוב פה.

<הראל שרעבי: זה כתוב.

מיקי רוזנטל: לא, זה לא מה שכתוב פה.

מיקי רוזנטל: כאן כתוב שהשר יכול בכל עת להתערב.

מיקי רוזנטל: כן.

מיקי רוזנטל: לשנות את התוספת השלישית.

<הראל שרעבי: מאחר שהשיעור של 6.5 קבוע בתוספת השלישית, ושוב, השיעור הזה רלוונטי רק בסיטואציה של התניה, באותו שיעור השר יכול - - -

מיקי רוזנטל: למה?

מיקי רוזנטל: הוא יכול לשנות מ-6.5 ל-7.5.

<הראל שרעבי: אבל זה לא יהיה רלוונטי.

מיכל בירן: אנחנו טובים בהבנת הנקרא אבל זה לא מה שכתוב פה.

מיכל בירן: הראל, זה לא מה שכתוב פה.

מיקי רוזנטל: תראה מה כתוב פה, הוא יכול לשנות בכל רגע.

<קריאה: ברגע שהוא משנה את התוספת השלישית, שינית מתי הוא יכול להתערב.

מיכל בירן: זה צ'ק פתוח לשר האוצר.

רחל עזריה: לא, זה לא נכון.

<הראל שרעבי: זה לא מה שכתוב פה.

מיכל בירן: כתוב שהוא יכול לשנות את התוספת השלישית.

עודד פורר: התוספת השלישית קובעת את שיעורי המינימום, מתי אתה נכנס לתוך ההתניה?

<הראל שרעבי: לא, לא נכון.

<הראל שרעבי: התוספת השלישית לא קובעת מה היא התניה.

<הראל שרעבי: התניה זה מציאות.

<הראל שרעבי: אם אתה אומר לעובד שלך על מוצר מסוים X שיעור, למוצר אחר Y שיעור, זאת התניה.

<הראל שרעבי: החוק לא קובע מה ההתניה.

מיקי רוזנטל: בתוספת השלישית השר יכול לקבוע את אחוזי ההפרשות, כן או לא?

מיקי רוזנטל: תענה, כן או לא?

<הראל שרעבי: אני אחדד.

<הראל שרעבי: השר קובע, במקרה של התניה, מאיזה שיעור אסור לרדת.

מיקי רוזנטל: זה לא מה שכתוב פה.

מיקי רוזנטל: זה לא מה שכתוב פה.

<שגית אפיק: זה לא מה שכתוב.

משה גפני: הראל, אני עוד לא החלטתי שאני מסכים לזה.

משה גפני: אבל אם אתם מסכימים, צריך שזה ינוסח.

משה גפני: אפילו שאתם אומרים שזה מנוסח, אני סבור שזה לא מנוסח וצריך לנסח את זה.

<הראל שרעבי: אין בעיה.

משה גפני: אין ויכוח.

משה גפני: אתם תשבו עם הלשכה המשפטית אצלנו, תנסחו את זה.

משה גפני: זה חלק אחד.

משה גפני: החלק השני, צריך פרק זמן, זה מה שאני הבנתי, שלא נוגעים בזה.

משה גפני: בערך שלוש שנים.

<הראל שרעבי: שלוש שנים זה הרבה זמן.

רחל עזריה: לא, לא שלוש שנים.

רחל עזריה: גפני, כבוד היושב-ראש, זה בדיוק הרעיון.

מכלוף מיקי זוהר: למה?

מכלוף מיקי זוהר: יש הצעת חוק שאני רוצה להפריש עוד אחוז.

מיקי רוזנטל: אבל תשנה את זה בחוק.

מיקי רוזנטל: בחוק, לא בתוספת.

רחל עזריה: לא, לא לשלוש שנים.

רחל עזריה: זה כדי להגן על העובד.

מיקי רוזנטל: אין בעיה בחוק, לא בתוספת.

רחל עזריה: אנחנו לא רוצים לבוא לברך ולצאת מקללים.

רחל עזריה: זה הסיפור.

מיכל בירן: הוא מבקש מאתנו צ'ק פתוח ושיהיה לנו אמון - - -

רחל עזריה: זה באישור ועדת כספים על סיטואציה מאד נקודתית.

מיקי רוזנטל: אם נשנה את החוק לא צריך את הסעיף הזה.

מיכל בירן: בניגוד לחקיקה, כשרוצים להעלות הפרשות בחקיקה, יש תהליך ו-45 יום הנחה וקריאות וזמן לעשות לובי.

מיכל בירן: האישור של ועדת שרים לחוק הזה הוא לא מידתי.

מיקי רוזנטל: דווקא ההתעקשות הזאת מעוררת חשד.

<שגית אפיק: מיקי, מה שאתה אומר זה לא חקיקה ראשית.

<שגית אפיק: כאן יש אופציה לשר.

מיקי רוזנטל: אם אנחנו מבהירים מבחינה משפטית שמדובר רק במקרה של התניה, אני מוכן לנסח.

<שגית אפיק: כן.

<שגית אפיק: שוכנע השר כי התקיימה התניה והוא יהיה רשאי, באישור ועדת הכספים - - -

מיקי רוזנטל: יהיה צריך להיות כתוב במפורש, באיזושהי דרך משפטית, שהשר לא רשאי באופן חד-צדדי לשנות את שיעורי התוספת השלישית אלא במקרה של התניה.

מיקי רוזנטל: אז הוא לא רשאי.

<הראל שרעבי: זה מה שכתוב.

מיקי רוזנטל: לא, זה לא מה שכתוב.

<שגית אפיק: בעצם אתם רוצים שני דברים, האחד, לתת חצי שנה, תקופה שבה הגופים יוכלו להגיע להסכמות ביניהם בלי שתגיעו לוועדת הכספים.

<הראל שרעבי: הודעה למשרד הכלכלה והוא מטפל במישור - - -

<שגית אפיק: לממונה על יחסי עבודה, למשרד הכלכלה.

<הראל שרעבי: והוא כבר יטפל מול הארגונים הרלוונטיים.

<שגית אפיק: אוקיי.

<שגית אפיק: והדבר השני שאתם מבקשים, שזה רק במקרה של התניה.

מיקי רוזנטל: כן, שזה יהיה כתוב במפורש.

<הראל שרעבי: נתקן את הנוסח אם צריך.

מיקי רוזנטל: בניסוח הזה הוא יכול לשנות את זה.

מיקי רוזנטל: להוריד, להעלות מתי שבא לו.

מיכל בירן: צ'ק פתוח.

רחל עזריה: די, נו, חאלס.

רחל עזריה: לאף אחד אין צ'קים פתוחים פה.

מכלוף מיקי זוהר: למען הסר ספק, מי שמחזיק בפנקס הצ'קים של המדינה בכל מקרה זה - - - אם אתם רוצים לתת לו עוד - - -

משה גפני: רגע, בואו נסכם את ההסכמות.

משה גפני: אתה, מיקי זוהר, יכול להגיש איזו הצעת חוק שאתה רוצה.

משה גפני: אם היא טובה, כולנו נתמוך בה.

מיקי רוזנטל: כן, נשנה את החוק.

משה גפני: לא זה הדיון.

משה גפני: הדיון פה הוא שהשר, באישור ועדת הכספים, יכול לשנות את זה.

משה גפני: אני מבקש, וזה מה שגם הבנתי, לנסח שזה רק בהתניה ובמשך שלוש שנים.

משה גפני: אתם רוצים פחות?

משה גפני: כמה פחות?

משה גפני: שנתיים וחצי?

<הראל שרעבי: שנתיים.

משה גפני: מה שנתיים?

מיקי רוזנטל: יש פה עוד משהו שהוא מאד דרמטי.

מיקי רוזנטל: שנייה, שנייה, אני רוצה להסביר.

מיקי רוזנטל: אני רוצה להסביר.

מיכל בירן: אי אפשר לשגע את העסקים כל הזמן.

מיקי רוזנטל: בדיוק.

מיקי רוזנטל: מדובר בשוק שאנשים משקיעים בו לטווח ארוך.

מיקי רוזנטל: אי אפשר כל דקה וחצי – אתם כל שנייה משנים את החוקים.

מיקי רוזנטל: אי אפשר כל שנתיים לשנות את השיעורים.

מיקי רוזנטל: תקשיבו, אי אפשר לנהל ככה משק פנסיוני, אי אפשר לנהל ככה קופות גמל.

מיקי רוזנטל: אי אפשר.

<הראל שרעבי: אבל אין שום סיבה להיות בתוך אי הוודאות הזה.

<הראל שרעבי: אם המעסיק קובע מראש שיעור אחיד לכל המוצרים, זה בכלל לא בדיון.

<אילה אבני: אבל הוא לא קבע שיעור אחיד.

<אילה אבני: השיעור לא אחיד באופן אינהרנטי.

<קריאה: השיעור נקבע בהסכם בין המעסיקים והעובדים.

<הראל שרעבי: ובהסכם הזה צריך לקבוע שיעור אחיד.

<הראל שרעבי: כל הסעיף הזה רלוונטי רק שם.

<אילה אבני: אי אפשר לקבוע שיעור אחיד כי אין שיעור אחיד.

<הראל שרעבי: אם מעסיק רוצה ודאות לטווח ארוך, שפשוט לא יעשה התניה.

<הראל שרעבי: זה הכול.

מיקי רוזנטל: הדבר היחיד שאנחנו מבקשים הוא שלא יהיו שינויים תכופים בדבר הזה.

<הראל שרעבי: המשמעות של התקופה הזאת היא שגם אם נגלה שיש פגיעה בעובדים, השר, באישור ועדת הכספים, לא יוכל להציע לוועדה לתקן את זה.

רחל עזריה: בדיוק.

רחל עזריה: שלא נבוא לברך ונצא מקללים.

רחל עזריה: זה הסיפור.

רחל עזריה: צריך את הזמן הזה כי אנחנו לא יודעים איך זה ישפיע על השוק ואנחנו לא רוצים להגיע למצב שאנחנו פוגעים בעובדים.

עודד פורר: למה שהשינוי לא יהיה כמו השינוי היום?

רחל עזריה: כי זאת כבר חקיקה שעשינו.

מיקי רוזנטל: השאלה היא רק המנגנון, למה רק שר האוצר עושה את זה.

רחל עזריה: זה לא רק שר האוצר, זה ועדת הכספים.

משה גפני: לנסח לשנתיים וחצי.

<שגית אפיק: זאת אומרת ששנתיים וחצי יעמדו השיעורים שמופיעים בהצעת החוק.

משה גפני: כן.

משה גפני: אלא אם כן החוק של מיקי זוהר יעבור.

מיקי רוזנטל: אם יש ברוך גדול, תמיד אפשר לבוא ולשנות את החוק בחקיקה ראשית ולא באמצעות החלטות מנהליות של שר.

מיקי רוזנטל: זה משמעותי, אלה שני עולמות.

מיקי רוזנטל: זה הכול.

משה גפני: כן, בבקשה.

<אילה אבני: אני רוצה להבהיר משהו.

<אילה אבני: כל התיקון הזה מדבר על התניה.

<אילה אבני: ההתניה במוצרים הפנסיוניים היא אינהרנטית.

<אילה אבני: זה לא משהו שקבענו אתמול, היום או שבא לנו להגיד שיש התניה או לא בא לנו.

<אילה אבני: ההתניה קיימת.

<אילה אבני: מוצר שנקרא ביטוח מנהלים יש לו תקציב X וקרן הפנסיה שלו תקציב Y וקופת גמל תקציב Z.

<אילה אבני: כל ההתניה הזאת היא בעצם כל רוח ההסכם הזה.

<אילה אבני: זאת אומרת שקיימת התניה באופן בסיסי ומהותי.

<אילה אבני: מה עושים עם ההתניה הזאת?

<אילה אבני: זה כבר סיפור אחר.

<אילה אבני: אם מדובר על זה ששר האוצר הוא זה שיחליט על שיעורי ההפקדה, שהיום קבענו אותם ל-6.5 מעסיק ומחר הוא יכול לקבוע שזה 7.5, בעוד שנתיים וחצי זה דבר שלדעתי הוא מאד מוזר.

<שגית אפיק: הוא יצטרך לקבל את אישור ועדת הכספים.

משה גפני: את צודקת.

משה גפני: האמת היא שצריך אישור של ועדת הכספים ואנחנו לא אוהבים את זה.

משה גפני: הדיון הזה כבר נדחה ולא בפעם הראשונה.

משה גפני: אנחנו לא אוהבים את ההליך המקוצר הזה.

משה גפני: אנחנו אומרים ששנתיים וחצי לא נוגעים בזה.

משה גפני: אם נוגעים בזה, זה רק בהתניה ולאחר שמתקיימת התייעצות עם המעסיקים ועם העובדים.

<הראל שרעבי: לא, לא התייעצות.

<הראל שרעבי: אנחנו ניתן להם הודעה ויהיה להם פרק זמן.

מיקי רוזנטל: לא, לא, לא.

רחל עזריה: לא, תקשיבו שנייה.

מיכל בירן: אם זה לא בהסכמה, תעשו את זה בדרך המלך, בדרך חקיקה.

רחל עזריה: לא, תקשיבו, יהיה פרק זמן.

<הראל שרעבי: יהיה להם פרק זמן להגיע לסיכומים ביניהם.

<הראל שרעבי: אם זה לא קורה, השר יבוא לוועדה.

מיקי רוזנטל: אבל אנחנו לא רוצים הודעה.

מיקי רוזנטל: אנחנו רוצים שתהיה התייעצות אמיתית.

<הראל שרעבי: המשמעות של התייעצות היא שיש פה סוג של כפיפות של השר להסכמות.

משה גפני: לא, לא, לא.

משה גפני: התייעצות זאת התייעצות.

רחל עזריה: הודעה עם פרק זמן.

משה גפני: אתם לא רוצים התייעצות?

משה גפני: אין להודיע.

משה גפני: אתם לא רוצים התייעצות, אז לא.

משה גפני: אני מקבל את דעתכם אבל אז לא צריך בכלל.

משה גפני: שהשר יביא חקיקה שלמה.

רחל עזריה: נו, גפני, באמת.

רחל עזריה: אמרנו שתהיה הודעה ופרק זמן.

רחל עזריה: למה זה לא בסדר?

רחל עזריה: מה הבעיה?

משה גפני: אי אפשר להתערב בהסכמים בין עובדים על-ידי חקיקה מקוצרת כזאת, שהשר מחליט והוועדה מאשרת.

רחל עזריה: אבל הם יגיעו לוועדה וישטחו את טענותיהם.

מיכל בירן: די, את נמצאת פה מספיק זמן, רחל.

משה גפני: אני הייתי בבניין הזה גם בקואליציה וגם באופוזיציה.

רחל עזריה: אני הייתי במועצת העיר ירושלים גם בקואליציה וגם באופוזיציה.

משה גפני: והרבה פעמים נשכתי שפתיים באופוזיציה.

משה גפני: נשכתי שפתיים, אנשים לא ראו את זה, למה אישרתי דבר כזה כשהייתי בקואליציה.

משה גפני: היה חסר היגיון.

משה גפני: תחשבי שעכשיו את באופוזיציה.

משה גפני: שר האוצר הוא – טוב, לא חשוב.

משה גפני: יושב-ראש הוועדה – טוב, לא חשוב.

משה גפני: אני לא, אין דבר כזה.

משה גפני: יושב איזה שר אוצר קפיטליסט שהוא נגד העובדים, מביא החלטה והוא מתקשר ליושב-ראש הוועדה המצ'וקמק שיושב פה ואומר לו: אתה תקבל להתנחלות 7,000 שקל, תעביר לי את זה.

משה גפני: תגידי, זה בסדר?

משה גפני: לא מתייעצים עם העובדים?

רחל עזריה: אבל זאת סיטואציה של התניה.

רחל עזריה: אנחנו צריכים לאזן.

משה גפני: רחל, תקשיבי לי.

משה גפני: אנחנו מקבלים את עמדתכם.

משה גפני: שר האוצר כעבור שנתיים וחצי יכול לשנות את האחוזים באישור ועדת הכספים.

משה גפני: זה תלוי בהתניה, כמו שתנסחו את זה.

משה גפני: ואם השר אכן מחליט שלא ללכת להליך חקיקה רגיל אלא ללכת למסלול הזה, הוא צריך להתייעץ עם העובדים ועם המעסיקים.

משה גפני: התייעצות, על-פי החוק, מבחינה משפטית – אני לא יודע אם אתה למדת משפטים אבל אני למדתי.

<הראל שרעבי: אני יועץ משפטי.

משה גפני: כן, כן.

משה גפני: אני לא יודע אם הוא למד, אבל אני למדתי.

משה גפני: בהתייעצות אתה יכול לדבר עם העובדים, אתה יכול לדבר עם המעסיקים ואתה לא חייב לקבל את עמדתם.

<רובי גינל: מה שהראל מציע הוא תהליך יותר עמוק מזה אפילו.

<רובי גינל: הוא מציע לתת לנו, למעסיקים ולעובדים, זמן, שהות לנהל משא ומתן בינינו לבין עצמנו במטרה לתקן את זה.

רחל עזריה: בדיוק, זה עדיף.

<רובי גינל: זה יותר טוב מהתייעצות.

רחל עזריה: זה יותר טוב מהתייעצות.

רחל עזריה: זה מה שאני מנסה לומר לכם.

<הראל שרעבי: נניח שבעוד שנה וחצי מגיע שר האוצר למסקנה שההתניה עדיין בעייתית.

<הראל שרעבי: הוא מודיע למשרד הכלכלה: אנא פנה לארגוני העובדים והמעסיקים, הפנה את תשומת לבם ושינהלו על זה דיונים לפרק זמן מסוים.

<שגית אפיק: אבל הם יוכלו לעשות את זה גם כשיש התייעצות.

מיקי רוזנטל: אני רוצה להסביר לך למה, לדעתי, התייעצות יותר טובה מהודעה.

מיקי רוזנטל: מבחינתנו זאת עוד מסננת.

מיקי רוזנטל: למה?

מיקי רוזנטל: אם הוא רק מודיע, העובדים רצים למעסיקים ורצים לדבר אחד עם השני ולנסות לראות מה אפשר לעשות.

מיקי רוזנטל: לא מגיעים להסכמות, זה חוזר לשר.

מיקי רוזנטל: ואז השר יכול לקבוע, בלי להתייעץ אתם, את השיעורים.

מיקי רוזנטל: במקרה הזה, אם זאת התייעצות, הוא חייב, גם אם הם לא הגיעו להסכמות, להתייעץ עם שני הצדדים.

מיקי רוזנטל: ולכן, זה עדיף על הודעה.

רחל עזריה: אז נקצר לשנתיים ונוסיף התייעצות.

מיקי רוזנטל: לא, אל תקצרי.

רחל עזריה: כי יש משמעות לזמן.

רחל עזריה: גפני, תחשוב על זה שנייה.

<שגית אפיק: התייעצות אומרת בנפש חפצה ובלב פתוח אתה צריך לשמוע את עמדתם.

משה גפני: וההחלטה היא של השר.

מיקי רוזנטל: ובסוף השר מחליט והוועדה צריכה לאשר.

<הראל שרעבי: לא, התייעצות זה בעייתי.

מיקי רוזנטל: אנחנו רוצים את המילה "התייעצות".

מיקי רוזנטל: מה הבעיה?

מיקי רוזנטל: המילה "התייעצות" אומרת שהוא צריך להתייעץ, לא יותר ולא פחות.

משה גפני: אתם רוצים להתייעץ?

משה גפני: אני אדחה את ההצבעה.

<הראל שרעבי: אדוני היושב-ראש, אם אנחנו מסכימים שלא צריכה להיות שום כפיפות, אלא מה שחשוב שהוא ישמע את הדעות שלהם, ננסח את זה כמו שהיועצים המשפטיים יחליטו שזה מבטא את זה.

רחל עזריה: בלי כפיפות, בלי כפיפות.

<הראל שרעבי: יישבו שגית ודובי ויגיעו למסקנה.

<הראל שרעבי: המילה "התייעצות" - - -

משה גפני: שנתיים וחצי לא נוגעים בזה.

משה גפני: אחרי שנתיים וחצי בהתניה.

<הראל שרעבי: למילה "התייעצות" יש משמעות.

משה גפני: בסדר, שמעתי.

משה גפני: שמעתי.

משה גפני: אני לא נותן יותר רשות דיבור.

משה גפני: נגמר.

משה גפני: לאחר מכן – אין לכם רשות דיבור.

משה גפני: לאחר מכן, אם אכן השר רוצה לשנות את האחוזים, הוא צריך להתייעץ עם המעסיקים ועם העובדים.

משה גפני: ההחלטה היא שלו ובתנאי שהוא מביא את זה, כמובן, על-פי החוק, לאישור ועדת הכספים.

משה גפני: כמו שדיברנו.

<הראל שרעבי: זה בעייתי מבחינתנו.

רחל עזריה: ואם לא, אז?

משה גפני: השר מחליט.

<שגית אפיק: המשמעות של התייעצות היא שהוא צריך לשמוע את עמדתם.

רחל עזריה: אז למה זה בעייתי לך, הראל?

<הראל שרעבי: יש הבדל בין לשמוע עמדה לבין התייעצות.

רחל עזריה: מה ההבדל?

<הראל שרעבי: להתייעצות יש משמעות.

<הראל שרעבי: זה מחייב את השר יותר מאשר לשמוע עמדה.

רחל עזריה: בסדר, אבל מה המשמעות של זה?

רחל עזריה: מה המשמעות?

<דודי קופל: בסופו של דבר – אני לא אגיד כפיפות, אבל מבחינת המשקל שהשר צריך לתת לעמדות הגופים שאתם הוא מתייעץ, יש יותר משמעות כאשר יש התייעצות.

מיקי רוזנטל: מצוין, מצוין.

מיקי רוזנטל: זה בדיוק מה שאנחנו רוצים.

רחל עזריה: אבל המטרה שלנו בתהליך הזה היא שהם יוכלו להגיע להסכמות בינם לבין עצמם, נכון?

רחל עזריה: אז למה אכפת לנו שזאת תהיה התייעצות?

משה גפני: תקראי את "תחילה".

<הראל שרעבי: לא, לא, לא.

<הראל שרעבי: אנחנו חושבים ש"התייעצות" היא מילה מסוכנת.

רחל עזריה: אנחנו יכולים למצוא איזו אלטרנטיבה?

משה גפני: בעוד עשר דקות אני מסיים את הישיבה, או בהצבעה או שלא בהצבעה.

משה גפני: תקראי את התחילה.

<שגית אפיק: "תחילתו של חוק זה ביום כ"ו בשבט התשע"ו, 5 בפברואר 2016.

<שגית אפיק: " אתה אומר שפסקה 2 תיכנס לתוקף רק בעוד שנתיים וחצי.

משה גפני: כן, כן.

<הראל שרעבי: אנחנו נצטרך לראות מה הנוסח בסיפור הזה.

<הראל שרעבי: אני חושב שאי אפשר להצביע ככה.

<מיה פרי אלתרמן: רציתי להבהיר שכמו שמקובל בכל החקיקה בדיני עבודה, ההתייעצות היא עם ארגון העובדים הגדול במשק, ארגון העובדים שמייצג את מספר העובדים הגדול.

<שגית אפיק: נשתמש בניסוח של ההסכמים הקיבוציים.

<הראל שרעבי: אני חוזר על עמדתנו.

<הראל שרעבי: אנחנו לא סבורים שלשמוע את עמדתם זה דבר נכון.

<הראל שרעבי: הדבר השני, הגורם שאותו צריך לשמוע הוא משרד הכלכלה והוא יעשה את התהליך מול הארגונים הרלוונטיים.

משה גפני: טוב.

משה גפני: בהתייעצות עם העובדים, כפי שמנוסח.

<הראל שרעבי: אני חושב שאנחנו - - -

<שגית אפיק: אתם לא רוצים את זה?

<הראל שרעבי: בנוסח הזה, אני חושב שזה לא נכון.

מיקי רוזנטל: אז תמחקו את הסעיף.

משה גפני: מה אתם רוצים?

משה גפני: אתם לא רוצים את הסעיף?

<הראל שרעבי: לא, לא חצי.

<הראל שרעבי: המשמעות של התייעצות, מבחינתנו, היא יותר נזק.

משה גפני: הראל, נגמר הדיון הזה.

משה גפני: אתם באמת חושבים שאתם מנהלים את המדינה?

משה גפני: לא.

משה גפני: אתם מנהלים רק חלק.

משה גפני: יש הצעת חוק ממשלתית.

משה גפני: אני הולך לכתוב את המילה "התייעצות" וזה מה שהיה מוסכם בין החברים.

משה גפני: יש לך אפשרות למשוך את החוק.

משה גפני: אין דיון יותר.

משה גפני: אתם רוצים למשוך – תמשכו.

משה גפני: אתם רוצים שאני לא אצביע עכשיו?

<הראל שרעבי: אנחנו רוצים דקה להיוועצות.

משה גפני: בבקשה.

משה גפני: בשעה שתיים וחצי אני מתפלל מנחה, ויתהפך העולם.

משה גפני: (הפסקה בדיון, שעה 14:25) (חידוש הדיון, שעה 14:29)

<הראל שרעבי: אנחנו מושכים את סעיף 2.

מיקי רוזנטל: משכתם אותו בכלל?

<הראל שרעבי: כן.

מיקי רוזנטל: מצוין.

מיקי רוזנטל: עוד יותר טוב.

משה גפני: הם משכו את סעיף 2.

משה גפני: אנחנו מצביעים.

משה גפני: מי בעד הצעת חוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (קופות גמל) (תיקון מס' 16), התשע"ו-2016, ללא סעיף 2?

משה גפני: מי בעד אישור הצעת החוק, ירים את ידו.

משה גפני: בעד הצעת החוק – 5

משה גפני: הצעת חוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (קופות גמל) (תיקון מס' 16), התשע"ו-2016 נתקבלה.

משה גפני: הצעת החוק אושרה ללא סעיף 2.

משה גפני: אני מגיש רביזיה.

משה גפני: הישיבה נעולה.