ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 20, פרוטוקול מספר 235, 2016-05-23 09:00

אלי אלאלוף: בוקר טוב, אני פותח את ישיבת ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

אלי אלאלוף: אני שמח לחזור לשגרה.

אלי אלאלוף: על סדר-היום: המשך קידום החוק של השירות האזרחי, תשע"ה-2015, מ/947.

<נועה בן-שבת: נזכיר רק שזאת הצעת חוק ממשלתית.

אלי אלאלוף: מישהו מבקש להתייחס או שנתחיל?

<נועה בן-שבת: הבאנו לוועדה את כל הנוסח עם תיקונים.

<נועה בן-שבת: עכשיו אפשר לראות לאן הסעיפים עברו.

<נועה בן-שבת: יש גם שינויים במספור.

<נועה בן-שבת: בדיון הקודם הגענו לסעיף 8ג ושעכשיו הוא סעיף 7ג שנמצא בעמוד 7.

<נועה בן-שבת: אנחנו בסעיף שעוסק בהוראות לעניין ביצוע השירות, שמשרתים בשירות לאומי לא אמורים למלא את מקומם או תפקידם של עובדי הגוף המפעיל, למעט אם זה במסגרת מטלות שמוטלות גם על העובדים, כולל תורנויות במקום.

<נועה בן-שבת: קראנו את סעיף קטן ג' והיו לגביו הערות.

<נועה בן-שבת: אני רק אזכיר שגם לגבי השירות ביקשתם שנכין הצעה.

<נועה בן-שבת: ההצעה מופיעה בעמוד 6, הצעה לגבי תחומי השירות.

<נועה בן-שבת: מה בעצם היו ההתלבטויות?

<נועה בן-שבת: דובר על כך שאנחנו מבינים שתחום החינוך כולל גם תחומי השכלה, תחומי הכשרה מקצועית וגם חינוך חקלאי, חינוך מדעי וחינוך בלתי פורמלי.

<נועה בן-שבת: הכול יכול להיכנס תחת האמירה הכללית של חינוך.

<נועה בן-שבת: זה דווקא מאפשר יותר גמישות במונח הזה והוא יפורש בצורה רחבה, כך הבנו.

<נועה בן-שבת: ישנו גם הנושא של דיור ציבורי שדובר עליו.

<נועה בן-שבת: נשאלה השאלה: מה בעצם עושים במסגרת אותו טיפול שעושים בגופים כמו עמידר ועמיגור?

<נועה בן-שבת: התברר שהפעילות היא בעצם פעילות רווחה ולכן אפשר להסתפק במילה רווחה.

<נועה בן-שבת: לכן מוצעת הרשימה המקורית.

<נועה בן-שבת: בנוסף קיים הנושא של צער בלי חיים.

<נועה בן-שבת: זה נושא שעלה בדיון הקודם והוא לא באמת נכנס לאחד התחומים האחרים הקיימים.

<נועה בן-שבת: מכיוון שזה סעיף מאוד מרכזי נשאיר אותו בשלב זה כך ורק נציג את ההצעה.

<נועה בן-שבת: אנחנו חוזרים לסעיף קטן ג'.

<נועה בן-שבת: היתה התנגדות של משרד הכלכלה והתעשייה לנוסח.

<נועה בן-שבת: הוא מבקש לאפשר במקרים חריגים להתיר לגוף מפעיל להפעיל מתנדב במקום עובד בגוף המפעיל.

<נועה בן-שבת: יש מקרים שבהם יש מצב מיוחד לתקופה קצרה, לבוא במקום עובד.

<נועה בן-שבת: משרד הכלכלה העביר לנו היום הצעה לתקן את הנוסח באופן שאומר כך: "על אף האמור בסעיף קטן א', המנהל או מי שהוא הסמיך לכך רשאי לאשר לגוף מפעיל להפעיל מתנדב כממלא מקום או תפקיד של עובד בגוף המפעיל, במקרים חריגים שלא ניתן היה לצפותם מראש ולתקופה שלא תעלה על 30 ימים".

<נועה בן-שבת: מה הכוונה במקרים שלא נצפו מראש?

<נועה בן-שבת: זה לא שעובדת עומדת לצאת לחופשת לידה ואז שתבוא המחליפה שלה רוצים שבני השירות ימלאו את מקומם, אלא דברים שאי-אפשר היה לצפות מראש.

מיקי לוי: אדוני, הסתייגות.

מיקי לוי: אני לא מוכן.

מיקי לוי: לא בשביל זה יש בנות שירות לאומי.

<נועה בן-שבת: נכון.

<נועה בן-שבת: לכן מדובר על מקרים שלא ניתן היה לצפות מראש.

<נועה בן-שבת: "בתנאים ובסייגים שייקבע המנהל או שיורה המנהל".

<נועה בן-שבת: אולי עדיף לקבוע בזה תקנות כדי לדעת מה הסייגים בנושא הזה.

<נועה בן-שבת: לפי ההצעה של משרד הכלכלה "בתנאים ובסייגים שיקבע המנהל והרשות תדווח למועצה ולמשרד הכלכלה והתעשייה אודות המקרים שבהם ניתנו אישורים כאמור והנימוקים למתן האישור".

<נועה בן-שבת: גם למועצת השירות האזרחי וגם למשרד הכלכלה והתעשייה, יימסרו דיווחים על המקרים בהם ניתנו ההיתרים והסיבות להם.

אלי אלאלוף: חבר הכנסת מיקי לוי.

מיקי לוי: אני מסתייג מהעניין הזה.

מיקי לוי: זה בדיוק הפתח שיפרוץ ומחר נמצא בנות שירות לאומי, לדוגמא, במודיעין, גובות כסף, שליחות לצורך העניין.

מיקי לוי: אני חושב שזה לפתוח את הדלת ואסור לנו להיענות לדבר הזה.

מיקי לוי: מה עוד שזה בכלל לא מודגש ולא מפורט.

מיקי לוי: מחר זה יהיה כל דבר, באישור המנהל.

מיקי לוי: אנחנו מכירים את זה.

מיקי לוי: אין לנו יכולת אכיפה וביקורת ואני מציע לאדוני לא לקבל את זה.

מיקי לוי: אני מסתייג.

<נאדר אלקאסם: אני מנציבות שירות המדינה.

<נאדר אלקאסם: למרות שיש לנו היתר, בשירות המדינה לא נראה לי שאנחנו נאשר שירות לאומי שיחליף עובד מדינה.

<נאדר אלקאסם: גם אם יש היתר כנראה שלא נאשר את הדבר הזה.

אלי אלאלוף: אם יש היתר, אין לכם ברירה, כי זה חוק.

מיקי לוי: אדוני, אם המדינה לא צריכה את זה, אז איפה צריכים את זה, בעמותות הפרטיות?

<נאדר אלקאסם: רשום שזה צריך להיות בהסכמה שלנו.

<נאדר אלקאסם: אני כבר אומר שגם בוועדות שלנו, העיקרון הראשון שאנחנו מקפידים בו בשירות לאומי, שזה לא מחליף עובד מדינה.

<נאדר אלקאסם: אני לא חושב שאנחנו נשנה את המדיניות הזאת.

אלי אלאלוף: אני רק רוצה לתקן מבחינה פרוצדורלית.

אלי אלאלוף: אם אנחנו נאשר את זה, זה הופך לחוק ואם זה חוק אז תצטרכו להתקפל.

אלי אלאלוף: כרגע, במקרה, אנחנו גם מסכימים.

אלי אלאלוף: לא לשכוח מה התפקיד של כל אחד פה.

אלי אלאלוף: אני אומר את זה עם הערכה גדולה אליך באופן אישי.

<יואב ארבל: רק להבהיר.

אלי אלאלוף: איך זה שמנהל הרשות לא מוצא לנכון להיות פה?

<יואב ארבל: אני היועץ המשפטי של הרשות לשירות לאומי אזרחי.

אלי אלאלוף: איך זה שמנהל הרשות לא מוצא לנכון, בפעם השנייה, להיות פה בישיבה?

<יואב ארבל: היה לו משהו אחר שנקבע לו להיום.

אלי אלאלוף: אני מבקש למסור, לפני שזה יהפוך לנזיפה, את אי-שביעת הרצון שלנו.

אלי אלאלוף: .

<יואב ארבל: אני רוצה להעיר לדברי נציג הנציבות.

<יואב ארבל: בעוד שני סעיפים קטנים יש הערה שאומרת שכאשר מדובר במתנדב בשירות המדינה, כמובן שהכול יעשה רק בתיאום ובהסכמה.

<נועה בן-שבת: השאלה מה המקרים שמצדיקים את זה?

<דרור גרנית: אני ממשרד המשפטים, ייעוץ וחקיקה.

<דרור גרנית: אני רוצה לנסות להפיס את חששותיו של חבר הכנסת.

<דרור גרנית: גם אנחנו מאוד לא רוצים שבנות שירות לאומי ייכנסו להחליף עובדים.

<דרור גרנית: זה קונספט שהוא בהחלט עמד בבסיסה של החקיקה הזאת וגם בנוסחה ולכן הבסיס הוא סעיף קטן א' שאומר: "מתנדב לא יחליף עובד".

<דרור גרנית: זה הכלל.

<דרור גרנית: הסעיף הזה נועד להתיר חריגים.

<דרור גרנית: מה שעשינו פה זה שצמצמנו מאוד את החריגים ביחס להצעה המקורית.

<דרור גרנית: ההצעה המקורית אמרה שזה יהיה חריגים לתקופה של עד 60 יום.

<דרור גרנית: אנחנו בעצם אומרים שזה יהיה חריגים ואנחנו מוסיפים תנאי: שלא ניתן לצפותם מראש.

<דרור גרנית: למשל, עובדת שהיתה בהיריון יודעים מתי היא אמורה לצאת לחופשת לידה, זה מקרה שאפשר לצפותו מראש ולדאוג לעובדת מחליפה.

<דרור גרנית: שם המתנדבת לא תוכל להיכנס במקומה.

<דרור גרנית: למשל, עובד נפגע בתאונת דרכים שמשביתה אותו מפעילות במשך זמן.

<דרור גרנית: לכן העובד פתאום נעלם.

<דרור גרנית: אנחנו אומרים שאתה יכול להיעזר במתנדב להחליף את אותו עובד שנעלם באופן פתאומי, במקרה שלא ניתן היה לצפותו מראש, אבל עד לתקופה של 30 ימים.

<דרור גרנית: צמצמנו מ-60 ל-30 יום כדי שאפשר יהיה להיעזר במתנדבת בתקופה שבה נותנים לגוף המפעיל למצוא עובד חלופי.

<דרור גרנית: זה לא נועד להחליף אותו לאורך זמן אלא רק לאותו פרק זמן.

אלי אלאלוף: 30 יום זה פרק זמן ארוך בעיניך?

<דרור גרנית: חשבנו ש-30 יום זה זמן סביר למצוא עובד.

אלי אלאלוף: המערכת לא יכולה למצוא בתוכה את המחליף הזמני הזה?

<דרור גרנית: יכול להיות שהיא יכולה, זה עד 30 יום.

מיקי לוי: אני באמת מכבד אותך אבל זאת לא פרצה קוראת לגנב.

מיקי לוי: אני מתנצל שאני אומר את המילה הזאת.

מיקי לוי: מחר חלק מהעובדים יהיו בשפעת, אנגינה או עם חום ואין לזה סוף.

מיקי לוי: בנות השירות הלאומי, כמו חיילים וחיילות על לוח השחמט יזוזו מימין לשמאל.

מיקי לוי: מה עוד, שאומר המעסיק הגדול ביותר, לכאורה, שירות המדינה, שהוא לא רואה בזה צורך.

מיקי לוי: הוא רואה בזה פגם.

מיקי לוי: אז למי אני צריך להיענות?

מיקי לוי: לאותם כאלה שלא עומדים בקריטריונים?

מיקי לוי: לאותם כאלה שמוציאים את הבנות בימי שישי שבת, שולחים אותן הביתה, הן מסתובבות על חוף הים והם משכירים את הדירות לשבת חתן?

מיקי לוי: למי אני צריך להיענות, סליחה?

מיקי לוי: אתה צריך להגן עליהם.

מיקי לוי: אני מתנצל, לא צעקתי עליך אישית.

מיקי לוי: העברתי את כל החומרים למבקר המדינה.

מיקי לוי: הבנות מסתובבות על חוף הים ומשכירים את הדירות בשבת חתן בקרית משה.

מירב בן ארי: אתה עושה עוול שאתה מתייחס בזה לכל העמותות.

מיקי לוי: יש לי דוח מסודר שמצביע על 50 מיליון שקל, על כלי רכב שנקנו.

מירב בן ארי: אתה עושה כאן נזק.

מיקי לוי: אני לא עושה נזק.

מיקי לוי: אני מקדים ואומר.

מיקי לוי: בנות השירות הלאומי, המפעל הזה חשוב, אני מעריך אותו.

מיקי לוי: למדינת ישראל על כל אזרחיה יש צורך בזה.

מיקי לוי: יש שם לקונות קשות מאוד.

מיקי לוי: אני פה כדי שהחוק הזה לא יפרוץ את המשך הלקונות, כמו אותו מכתב שהגשתי לאדוני, שעמותות שמתעסקות בשירות הלאומי, יעסקו רק בנושא הזה.

מיקי לוי: מבחינתי זאת ההסתייגות הגדולה ביותר שתסגור את הכול.

מיקי לוי: מירב, אני מתנצל בפניך.

מירב בן ארי: נכון, ישבנו פה והפניתי אותך לחסרת הבית שדיברה על זה.

מירב בן ארי: ראינו את זה.

מירב בן ארי: אני דיברתי על בנות שירות שישנות בים.

מירב בן ארי: איך אחת אמרה לי?

מירב בן ארי: אני פותחת אוהל.

מירב בן ארי: יש כאלה.

מירב בן ארי: אבל לבוא ולהגיד את זה על כל בנות השירות הלאומי זה עושה נזק.

מירב בן ארי: זה שם במקום לא טוב את אותם אלה שדואגים לדירות בסוף שבוע.

מירב בן ארי: לכן אני מסתייגת להערה שבה אתה מתייחס לכולם.

מירב בן ארי: אם יש עמותה אחת כזאת, אין בעיה.

מירב בן ארי: בגלל זה אנחנו נמצאים פה.

מירב בן ארי: לכולם אכפת מאנשי שירות, זה חוצה מגזרים.

מירב בן ארי: אל תתייג את כל העמותות ככאלה.

מיקי לוי: אני לא מתייג.

שולי מועלם-רפאלי: נראה לי שסטינו לחלוטין.

אלי אלאלוף: כרגע אנחנו מדברים על האפשרות להחליף עובד זמני באמצעות המתנדבים.

אלי אלאלוף: אני אומר לכם מראש שעמדתי היא שלא.

אלי אלאלוף: מקרה חרום, בעיניי, זה ליום אחד.

אלי אלאלוף: זה גם קשה כי לתקופה של יום או שעות יש גם בעיה של ביטוחים.

אלי אלאלוף: זה לא אותו ביטוח.

אלי אלאלוף: אתה נותן לעובד להחליף עובד ומערכת הביטוחים על אותו עובד היא אחרת מאשר מערכת הביטוחים שעל המתנדב.

אלי אלאלוף: זאת פרוצדורה ארוכה מידי.

אלי אלאלוף: אם המערכת לא יודעת למצוא מכוח האדם שלה מחליפים למקרה חרום, זה סימן שיש לה בעיה מאוד קשה.

אלי אלאלוף: אל תעשו מהמתנדבים האלה דבר שכל אחד יכול לטפס עליהם ולהעביר אותם שמאלה וימינה איך שבא.

אלי אלאלוף: תשמרו עליהם, על כבודם, על מעמדם ובצורה הכי קנאית.

אלי אלאלוף: הילדים והילדות האלה שהולכים לשירות הלאומי לא מתכוונים להיות מבוזבזים ולעשות שירותים פסולים שמבזים אותם.

אלי אלאלוף: תשמרו עליהם.

אלי אלאלוף: הם לא כוח מחליף של מערכת יציבה.

עבדאללה אבו מערוף: בוקר טוב.

עבדאללה אבו מערוף: אתה אמרת מה שרציתי להגיד.

עבדאללה אבו מערוף: איך המעסיקים מסתדרים עד עכשיו?

עבדאללה אבו מערוף: זה אבסורד לחלוטין שזה עולה בכלל.

<דוד פדר: אני ממשרד החינוך.

<דוד פדר: אנחנו מקפידים מראש ומלכתחילה שבנות יעסקו אך ורק בתפקידים חינוכיים לא מנהלתיים, לא בחדר שכפול ולא במקום מזכירה.

<דוד פדר: אבל אם מחוקקים חוק שאחר-כך צריך לאכוף אותו, צריך להיות פתח.

<דוד פדר: אני אתן דוגמה למקרה שהיה: בגוש עציון ירד שלג ומורה מירושלים לא יכלה להגיע.

<דוד פדר: בת שירות גרה שם באזור והיא כן יכולה להיות במקום מזכירה, במקום מורה ולהפעיל את הילדים המעטים שהגיעו.

<דוד פדר: אני מדבר על דברים מהסוג הזה.

<דוד פדר: מדובר על יום או יומיים, דבר שהוא לא צפוי מראש.

<דוד פדר: לא תפקיד קבוע אלא אד הוק במקרה של תקלה.

<דוד פדר: אני חושב שבמקרים האלה באמת טוב שיש גיבוי.

<נאדר אלקאסם: דיברו על 60 יום.

<נאדר אלקאסם: מהניסיון שלנו 60 יום - - -

<נועה בן-שבת: מדובר על 30 יום לפי ההצעה של משרד הכלכלה.

<נאדר אלקאסם: אחרי 60 יום היא תחליף עובדת אחת, אח"כ היא תחליף עובדת אחרת לעוד 60 יום.

<נאדר אלקאסם: זה יהפוך להיות שנה שלמה שהיא תחליף עובדים.

<נאדר אלקאסם: זה פתח להחלפת עובדים.

<נאדר אלקאסם: אנחנו לא רואים בזה צורך.

אלי אלאלוף: חברים, אתם רוצים שנקבע עמדה?

שולי מועלם-רפאלי: השאלה, האם אנחנו מורידים לגמרי את הסעיף או שאנחנו מאפשרים החלפה כמו שהוצג פה?

אלי אלאלוף: לא, יש הצעה של משרד הכלכלה.

אלי אלאלוף: מי בעד ההצעה של משרד הכלכלה?

אלי אלאלוף: הצבעה בעד – מיעוט נגד – רוב נמנעים אין הצעת משרד הכלכלה לגבי מילוי מקום לא נתקבלה.

אלי אלאלוף: הצעת משרד הכלכלה לא נתקבלה ואין מילוי מקום באמצעות מתנדב, שיהיה ברור.

מירב בן ארי: זה מייתר את סעיף ג' כולו, פסקאות 2 ו-3 שעסקו גם הן בנושא ההיתר.

מירב בן ארי: אנחנו בסעיף קטן ד'.

מירב בן ארי: קבוע היום בתקנות, ש"בשירות לאומי ובשירות קהילתי לא ייכללו מטלות ניקיון למעט עבודות ברשות הרבים לשם שמירה על איכות הסביבה.

מירב בן ארי: אין בהוראה זאת כדי למנוע שילוב מתנדבים בתורנות שגם עובדי הגוף המפעיל נותנים בה חלק".

מירב בן ארי: זה במקום הוראה שהוצעה במקור, שדיברה על-כך שהשר יקבע שירותי עבודות או תפקידים שבהם לא יפעלו מתנדבי שירות לאומי או שירות אזרחי.

מירב בן ארי: זאת אומרת, להשאיר הכול בקביעה של השר.

מירב בן ארי: לאפשר את כל העבודות ולקבוע בתקנות איסור על עבודות מסוימות.

מירב בן ארי: מוצע פה להגיד: "מטלות ניקיון כפי שקבוע היום בתקנות, לא נכללות במסגרת שירות לאומי אלא אם כן זה או הגנת הסביבה או ברשות הערבים.

מירב בן ארי: לא.

מירב בן ארי: שמירה על איכות הסביבה זה רשות הרבים.

<נועה בן-שבת: נכון.

<נועה בן-שבת: זה התורנות של עובדי המפעיל.

מירב בן ארי: מה שחסר לי זה הסביבה שלהם.

מירב בן ארי: את מתייחסת גם לדירה שהן גרות בה?

שולי מועלם-רפאלי: הדירה שהן גרות בה זה בכלל לא פה.

שולי מועלם-רפאלי: זה במקום אחר לגמרי, אם בכלל, זה צריך להיכנס לחוק.

שולי מועלם-רפאלי: תורנות ניקיון בדירת שירות לאומי לא נראית לי נושא לחוק השירות הלאומי האזרחי.

מירב בן ארי: את אומרת שהיא יכולה רק ברשות הרבים של הגנת הסביבה?

שולי מועלם-רפאלי: כן.

שולי מועלם-רפאלי: למשל, הבנות של מל"ש שיוצאות עם ילדים לסיור בחוף הים וחלק מהסיור הוא ניקיון החוף.

שולי מועלם-רפאלי: זה ברור לגמרי שזה לגיטימי.

ישראל אייכלר: מה לא טוב בנוסח הקודם?

ישראל אייכלר: אם השר והוועדה יחשבו שיש משהו שאסור להטיל על האנשים האלה, אז למה להוציא את זה מהחוק?

<נועה בן-שבת: המשמעות היא שעד שהשר מביא לאישור הוועדה אז הכול מותר.

<נועה בן-שבת: השאלה האם מטלות הניקיון - - -

ישראל אייכלר: אפשר להשאיר את שניהם, גם את ג' וגם את ד'.

<נועה בן-שבת: למעשה זה מופיע בסעיף קטן ז'.

אלי אלאלוף: יש לי הערה לסעיף הקודם.

אלי אלאלוף: המושג חינוך זה מושג רחב ביותר.

אלי אלאלוף: אני רוצה להגיד שזה לא מושג אדמיניסטרטיבי או משרדי.

אלי אלאלוף: היות ויש משרדים נוספים שמתעסקים בחינוך, זה לא סעיף פרופר של משרד החינוך.

אלי אלאלוף: גם במשרד הכלכלה יש חינוך, גם במשרד הרווחה יש חינוך וגם במשרד החינוך יש חינוך.

אלי אלאלוף: אני מבקש שיהיה מובן שזה לא שירותי חינוך או שירותי רווחה הקשורים למשרד זה או אחר.

אלי אלאלוף: זה מובן בחוק?

<נועה בן-שבת: זה יכול להיות גם במערכת החינוך שמפעילים המשרדים.

אלי אלאלוף: זה מושג חינוך רחב.

אלי אלאלוף: אמרנו שזה גם מדעים וגם חקלאות וגם משרדים אחרים יכולים.

<נועה בן-שבת: זה לא שמור רק למשרד החינוך.

שולי מועלם-רפאלי: מועדוניות רווחה זה גם חינוך.

<בישארה אלי פראן: אני מנציבות שירות המדינה.

<בישארה אלי פראן: סעיף קטן 3 הוא עדיין רלוונטי, גם כשמורידים את כל הסעיף.

<בישארה אלי פראן: עד היום, כל התהליכים של קליטת המתנדבים נעשה בתיאום ובהסכמת הנציב.

<בישארה אלי פראן: סעיף 3 עדיין רלוונטי כי כל ההתנדבות בשירות המדינה נעשית בין מנהל הרשות ובהסכמת הנציב.

<בישארה אלי פראן: הם תמיד עובדים יחד.

<יואב ארבל: לא.

<יואב ארבל: סעיף קטן 3 מדבר רק על הנושא של ההיתר הספציפי להחליף כוח אדם.

<יואב ארבל: אם ההיתר ירד אז גם זה יורד.

מירב בן ארי: הוא צודק, זה לא רלוונטי ברגע שהורדנו את הסעיף.

אלי אלאלוף: תחזור בבקשה על ההערה, כי לא כולם הבינו.

<בישארה אלי פראן: בניסוח המקורי זה עבד כסעיף של כל הנושא של אישור מקומות של מתנדבים.

<בישארה אלי פראן: רצינו לקבוע את העיקרון שכאשר זה קשור בשירות המדינה, אז האכסניה הזאת תהיה גם בהסכמת הנציב, שהוא אחראי על כוח האדם בשירות המדינה.

<בישארה אלי פראן: זה הרציונל שעמד אז.

<נועה בן-שבת: יכול להיות שזה הרציונל אבל זה לא הופיע.

<נועה בן-שבת: זה היה סעיף 4ב במקור וההיתר כאמור בסעיף זה, אותו היתר להעסיק במקום עובד.

<נועה בן-שבת: שם דובר על קבלת הסכמת נציבות שירות המדינה.

<נועה בן-שבת: אם אתה רוצה להגיד שהצבת מתנדבים בכלל בשירות המדינה בגוף מפעיל שהוא שירות המדינה דורש את הסכמת הנציב, זה דבר אחר.

אלי אלאלוף: אני לא חושב, זה רק מכביד.

אלי אלאלוף: בואו נעביר לו הודעה שזה קיים אבל לא לחכות.

אלי אלאלוף: אני מחכה כבר שלושה חודשים לתגובה של נציבות שירת המדינה אז כדאי שילמדו לענות גם לחברי כנסת.

<רן מלמד: אני מעמותות ידיד.

<רן מלמד: סעיף ד' מזכיר לי מאוד את סעיף השירות בקהילה שהיה בתכנית ויסקונסין המפורסמת, שהתוצאה שלה היתה, שכדי שאנשים לא יאבדו את קצבת הקיום שלהם, הם צבעו מדרכות בתחנות משטרה ועשו ניקיונות כאלה ואחרים.

<רן מלמד: אני חושב שהסעיף בהקשר הזה צריך להיות מאוד ברור וחד משמעית כדי שאי אפשר יהיה לפרש אותו בצורה כזאת או אחרת.

<רן מלמד: אנחנו מציעים להשאיר רק את הסיפא של המשפט, כלומר, מה שעושה כל עובד בארגון, יכול לעשות גם בן או בת שירות אזרחי.

<רן מלמד: לא להטיל מטלות מיוחדות, בין אם זה לטובת שמירת איכות הסביבה ובין אם לא, כי מהר מאוד אפשר יהיה לקחת את הנושא הזה למקומות לא ממש טובים.

שולי מועלם-רפאלי: אני ממש לא מסכימה איתך.

מירב בן ארי: גם אני לא.

מירב בן ארי: בצבא לא עושים - - -

<רן מלמד: אני חושב שבנות השירות האזרחי לא צריכות לשמש כעובדות רס"ר במשרדי ממשלה, בבתי חולים או במקומות אחרים.

<רן מלמד: אני לא עושה את זה עם בנות השירות האזרחי שנמצאות במרכזים של עמותת ידיד, ואני לא חושב שהן לא צריכות לעשות את זה גם במקומות אחרים.

<נועה בן-שבת: אולי אפשר להציע, שכאשר כתוב "למעט עבודות ברשות הרבים שהם שמירה על איכות הסביבה", שזה יהיה אגב פעילות אחרת, פעילות חינוכית או פעילות להגנת הסביבה?

<רן מלמד: אם הפעילות היא פעילות חינוכית אז אתה עושה פעילות חינוכית.

<רן מלמד: אם אתה עושה יום לניקיון חופים, אז אתה עושה יום לניקיון חופים.

<נועה בן-שבת: ומה תעשה אז?

שולי מועלם-רפאלי: ואז איך תעמוד בזה שאתה לא רוצה שהם יעשו את זה?

שולי מועלם-רפאלי: נראה לי שאנחנו מתעכבים על דברים שהם בבריאות הנורמטיבית.

שולי מועלם-רפאלי: זאת אומרת, אם בתחושה שלך מה שכתוב פה יביא עכשיו בנות שירות לאומי לנקות את טיפול נמרץ ילדים במקום המנקות, אז לא נראה לי שזאת כוונת המחוקק.

שולי מועלם-רפאלי: מצד שני, אם אנחנו הולכים למקום שבו אתה רוצה שנלך, אז איך בסוף אתה תאפשר לבנות שמובילות סיור של מרכז לימודי שדה בחוף מעגן מיכאל לנקות את החוף?

<רן מלמד: אם הן אחראיות על פעילות של לימודי שדה וכחלק מהפעילות הזאת יש אלמנט של ניקוי החוף שהוא חלק מאלמנט חינוכי, נראה לי סביר.

<רן מלמד: אני חוזר על דברים שאנחנו רואים ואני לא אכנס לדוגמאות מה אנחנו רואים שעושים בבתי חולים ובמקומות אחרים.

<רן מלמד: איכשהו צריך למנוע.

מאיר כהן: אני לא ראיתי בנות שירות שמנקות בתי חולים.

אלי אלאלוף: אתה מתכוון לזה שלא יביאו מתנדבים של השירות לעשות עבודות ניקיון בשוטף.

אלי אלאלוף: זאת לא הכוונה, זה ברור.

אלי אלאלוף: אבל אם זאת פעולה חד פעמית בגלל מבצע כזה או אחר, זה בסדר.

<רן מלמד: בסדר, לזה אני מסכים.

אלי אלאלוף: אני תמיד אזכור את הימים שהייתי בניקיון במערכות מתנדבות וזה לא נורא.

<רן מלמד: זה בסדר, כל עוד זה לא הופך לנוהג.

שולי מועלם-רפאלי: כל עוד זה לא הופך להיות לעניין המרכזי.

<רן מלמד: לכן אני חושב שזה לא מחודד מספיק.

אלי אלאלוף: רוח החוק ברורה לגמרי.

<נועה בן-שבת: אם כך, אולי נציין שזאת לא הפעילות המרכזית והעיקרית.

<נועה בן-שבת: אני רוצה לציין שזה לא רק ברשות הרבים.

<נועה בן-שבת: אני חושבת על דוגמא שבה עושים מבצע של ניקיון בתי קשישים לקראת החג ואז זה לא ברשות הרבים ולא למען איכות הסביבה אלא למטרה רווחה.

<נועה בן-שבת: זאת יכולה להיות עבודת ניקיון במסגרת פרויקט חד פעמי.

<ענת לייכטר: אני ממשרד הבריאות.

<ענת לייכטר: אני רוצה לומר שבנות שירות לא מועסקות בבתי החולים בעבודות ניקיון.

אלי אלאלוף: ברשותכם, אפשר להתקדם.

<נועה בן-שבת: בתקנות הקיימות מתייחסים גם לשירותי מזכירות.

<נועה בן-שבת: פה לא היתה התייחסות לשירותי מזכירות.

<נועה בן-שבת: כשדנו בעניין אמרו לנו שיש אוכלוסיות שהצבתם בשירותי המזכירות היא פעילות שמתאימה להם ולפעמים היא היחידה שמתאימה להם.

<נועה בן-שבת: היא יכולה להיות גם קרש קפיצה לתפקידים אחרים.

<נועה בן-שבת: אולי תוכלו להסביר את העמדה הזאת?

<יואב ארבל: הצעת החוק הממשלתית קבעה באופן כללי שהשר יוכל לקבוע את סוגי התפקידים שאסור למתנדבים לעשות.

<יואב ארבל: חשבנו שכך נכון.

<יואב ארבל: פה היה רצון לפרט דברים בתוך החוק ולא להשאיר לשר.

<יואב ארבל: להשאיר לשר את הסמכות בתקנות אבל כבר להכניס לתוך הצעת החוק חלק מהתפקידים.

<יואב ארבל: לגבי נושא המזכירות.

<יואב ארבל: פסקה בנוסח דומה מצויה היום בתקנות.

<יואב ארבל: המחשבה של הרשות היא שישנם סוגים מסוימים של מתנדבים שנכון שיעשו עבודות מזכירות.

<יואב ארבל: באופן כללי, ודאי שלא אלא רק לגבי סוגים מסוימים.

<יואב ארבל: היום יש אישור של הרשות לבצע שירותי מזכירות למתנדבים מאוכלוסיות מוחלשות.

<יואב ארבל: לא מתנדבים מהזרם הכללי, שבדרך-כלל עושים את השירות הלאומי אלא אוכלוסיות מוחלשות.

<יואב ארבל: לכן אמרנו שאם רוצים להכניס את האיסור להצעת החוק, אנחנו מבקשים לסייג את זה כדי שיתאפשר לאוכלוסיות האלה.

מאיר כהן: אני אוכלוסייה מוחלשת, מה יתאפשר?

שולי מועלם-רפאלי: יתאפשר לך גם שירות לאומי בעבודות מזכירות.

יגאל גואטה: מה מוגדר כאוכלוסייה מוחלשת?

<יואב ארבל: הנוסח כפי שהוצע פה על-ידי הייעוץ המשפטי של הוועדה - - -

מאיר כהן: מה זאת אוכלוסייה מוחלשת בהגדרה שלכם?

<יואב ארבל: הנוסח אומר: "אולם המנהל רשאי לאשר הטלת מטלות כאמור לעניין אוכלוסיות שהשתתפותן בכוח העבודה מועטה".

מאיר כהן: מה זה?

מאיר כהן: זאת הנקודה שבשבילה באתי.

מאיר כהן: תגדיר מה זאת אוכלוסייה מוחלשת?

מאיר כהן: מה זה אוכלוסיות שלא נכנסות?

מאיר כהן: האם ערבייה מרהט היא אוכלוסייה מוחלשת?

מאיר כהן: האם חרדי הוא אוכלוסייה מוחלשת?

מאיר כהן: אם כן, תגידו את זה.

<יואב ארבל: יש הרבה מאוד הגדרות.

מאיר כהן: אין הרבה הגדרות.

אלי אלאלוף: בחוק הזה יש הגדרה?

מאיר כהן: אין הגדרה.

יגאל גואטה: יכול להיות שזה כן טוב, זה לא חייב להיות מינוס, אבל תסבירו כדי שנדע.

<נועה בן-שבת: אנחנו כתבנו את זה ואני להסביר.

<נועה בן-שבת: אנחנו ביקשנו לחזור על הנוסח שקיים היום בתקנות - - -

מאיר כהן: אני לא מוכן לזה, אנחנו נתנגד לנוסח.

<נועה בן-שבת: אני רוצה להסביר.

<נועה בן-שבת: שירותי מזכירות לא אמורים להיות בתחום השירות הלאומי.

<נועה בן-שבת: אמרו לנו שיש לפעמים בנות שירות שזה קרש הקפיצה שלהן אחר-כך לצאת וזה מה שהן יכולות לעשות בשירות.

מאיר כהן: אתם טועים, אתם טועים.

מאיר כהן: אמרתי את זה בישיבה הראשונה כאן.

מאיר כהן: כשנכנסים לקופת חולים בדימונה אי-אפשר לראות שלוש בנות שירות לאומי שהן המזכירות ושלוש מזכירות ותיקות פוטרו.

מאיר כהן: משתמשים עם זה לא נכון.

מאיר כהן: אדוני היושב ראש, צריך להגדיר.

מאיר כהן: זה לא הוגן מה שקורה כאן.

מאיר כהן: מה זה אוכלוסייה מוחלשת?

מאיר כהן: שיגדירו מה זאת אוכלוסייה חלשה?

מאיר כהן: הם לא מסוגלים לעשות עבודה אחרת?

<נועה בן-שבת: לפי הטענה, זאת יכולה להיות השתלבות.

מיקי לוי: הן יהיו טלפוניסטית בסוף, זה מה שיקרה.

<נאדר אלקאסם: אני מנציבות שירות המדינה.

<נאדר אלקאסם: זה יכול להחזיר אותנו להערה של בשארה.

<נאדר אלקאסם: שירות המדינה זה שירות ענק.

<נאדר אלקאסם: יש 70,000 עובדי מדינה.

<נאדר אלקאסם: אנחנו לא רוצים את כל החריגים האלה אצלנו.

<נאדר אלקאסם: לכן רצינו שכל דבר יהיה בהסכמת נציבות שירות המדינה.

<נאדר אלקאסם: אנחנו לא כמו מפעל שיש לו 100 עובדים שיושבים במקום אחד.

<נאדר אלקאסם: לנו יש עובדים מאילת עד מטולה.

<נאדר אלקאסם: לי אין יכולת לעקוב ולדעת שהפקידה ששמו בקרית שמונה היא עובדת שירות, שזאת שעובדת בתל השומר היא מנקה וזאת שיושבת באילת במכס אילת עובדת בקבלת קהל או מגישה קפה.

<נאדר אלקאסם: לכן אנחנו רוצים שהכול יהיה בהסכמה שלנו.

<נאדר אלקאסם: אנחנו לא רוצים להכניס את התחלואה הזאת לשירות המדינה.

<נאדר אלקאסם: לכן אנחנו רוצים שהכול יהיה בהסכמה שלנו.

<נאדר אלקאסם: אנחנו לא רוצים שהרשות תקבע לנו.

<יואב ארבל: הדבר הזה לא דרוש.

<נאדר אלקאסם: תן לי לסיים.

<נאדר אלקאסם: כמו שהיה עד היום, אנחנו מוציאים הוראות לכל שירות המדינה מה מותר ומה אסור.

<נועה בן-שבת: אתה רוצה את האישור אבל האם לגבי שירותי מזכירות, האם אתה חושב שיש בזה משהו?

<נאדר אלקאסם: אני לא חושב שצריך את זה.

אלי אלאלוף: אני חייב להבין מה שאתה אומר.

אלי אלאלוף: שירות המדינה זה לא הנציב העליון של כוח זר.

אלי אלאלוף: יש לי הרגשה שאתם לוקחים לעצמכם הרבה מאוד סמכויות שלא מגיעות לכם ולכן שירות המדינה נראה כפי שהוא נראה.

אלי אלאלוף: יש פה שירות שחייב לבנות לעצמו מעמד וצריך לתת לו את הכלים לעשות את זה.

אלי אלאלוף: אמרתי בהערה הקודמת שצריך לעשות את זה בתיאום עם נציבות שירות המדינה אבל לא בסמכות.

אלי אלאלוף: זה לא יהיה תפקידכם.

אלי אלאלוף: אחרת זה לא שירות עצמאי, זה שירות שתלוי בכם.

אלי אלאלוף: בבקשה, אז בואו נבטל את השירות הזה ונעביר לכם הכול ואז אתם תפעילו גם את המתנדבים.

אלי אלאלוף: תיקח את זה כהערה וכהחלטה והנחיה שלנו, לפחות כנבחרים.

אלי אלאלוף: לדעתי זה לא יהיה.

<איה בן עמוס: אני מיוזמות קרן אברהם.

<איה בן עמוס: אנחנו עוסקים בשילוב ושוויון בין יהודים וערבים ועוסקים בין היתר בהתנדבות קהילתית בחברה הערבית.

<איה בן עמוס: אני חושבת שניסוח של השתתפות מועטה בכוח העבודה הוא ניסוח מאוד בעייתי.

<איה בן עמוס: למשל, נשים ערביות הן אוכלוסיות שבאופן גורף ההשתתפות שלהן היא מועטה בשוק העבודה ביחס לנשים יהודיות.

<איה בן עמוס: זאת כמובן סוגיה שהמדינה מודעת אליה ומנסה לטפל בה, אבל הנוסח הזה בעצם מאפשר לכל צעירה ערבייה לעבוד כמזכירה בתור שירות אזרחי.

<איה בן עמוס: אני מבינה שיכולים להיות מצבים שבהם יש אנשים שמסיבות של מוגבלות שכלית או מצב אחר, עבודת מזכירות היא הדבר היחיד שמאפשר להם להשתלב במסלול הזה וכן להיכנס להשתלבות.

<איה בן עמוס: צריך להבהיר את זה בצורה ספציפית.

<איה בן עמוס: השתתפות מועטה בכוח העבודה זאת הגדרה מאוד מכלילה, שבעצם מאפשרת לחזור חזרה לסעיף שכרגע חברי הכנסת הצביעו נגדו בעניין החלפת עובדים.

<איה בן עמוס: הסעיף הזה מאפשר לכל צעירה ערבייה להפוך למזכירה במסגרת השירות האזרחי.

שולי מועלם-רפאלי: אדוני, אני רוצה לומר משהו הפוך לגמרי.

שולי מועלם-רפאלי: ברור לכולנו שהשדרה המרכזית של השירות הלאומי, ברור מה המטרה שלה.

שולי מועלם-רפאלי: יחד עם זאת, לדעתי, להפסיק את האפשרות שבנות שירות לאומי יעשו עבודות פקידות, כמובן לא כמחליפים של עובדים, זה לשלוח הביתה הרבה מאוד אנשים שנכנסים לחברה הישראלית דרך הדלת הזאת של השירות הלאומי והאזרחי.

מאיר כהן: תפסיקי.

שולי מועלם-רפאלי: אני חלוקה עליך בדבר הזה.

שולי מועלם-רפאלי: גם בצבא עושים עבודות פקידות ועוד לא שמעתי אף אחד שאומר שנקטין את הגיוס לצבא כי בנים או בנות עושים שם עבודות פקידות, או אפילו עבודות פחותות.

מאיר כהן: למה מדינת ישראל צריכה לשלוח שירות לאומי כמזכירה בקופת חולים?

מאיר כהן: אני מבין למה אני שולח אותה להיות פקידה בצבא.

שולי מועלם-רפאלי: למה אתה מבין שהיא פקידה בצבא ואתה לא מבין שהיא פקידה במקום אחר כי זה מה שהיא יכולה לעשות.

שולי מועלם-רפאלי: שוב, אני לא אומרת שזה במקום עובדים.

מאיר כהן: סליחה, אם היא יכולה להיות מזכירה בשירות לאומי אז היא יכולה ללכת ולסעוד קשישים.

מאיר כהן: היא יכולה להיות מורה סייעת בבית ספר ולא מזכירה בקופת חולים.

אלי אלאלוף: אבל לא כל הבנות יכולות - - -

שולי מועלם-רפאלי: בדיוק.

שולי מועלם-רפאלי: השאלה גם ביחס לבנות וגם ביחס לתקנים שיש לנו.

שולי מועלם-רפאלי: האם יש לנו מספיק תקנים כדי שכולם יעשו בחינוך וברווחה?

מאיר כהן: אל תיתנו יד - - -

אלי אלאלוף: חברת הכנסת שולי מועלם, תני ליהנות מהרוגע.

שולי מועלם-רפאלי: אני עושה את זה בדרך-כלל ברוגע.

שולי מועלם-רפאלי: אני אומרת שזה לא נכון בעיניי כך.

אלי אלאלוף: נרצה או לא נרצה, כל ילד הוא שונה ולפעמים המערכת מותאמת ליכולות שלו, גם אם זה זמני.

אלי אלאלוף: אני מקווה שזה זמני כי אנחנו יכולים לראות התפתחות מאוד חיובית של הילדים.

אלי אלאלוף: אני חושב שלפסול את הנושא של הפקידות במערכת, זה לא נכון.

אלי אלאלוף: צריכים רק להיות יותר זהירים.

אלי אלאלוף: אולי למצוא איזו נוסחה שמאפשרת לא יותר מאיקס מתנדבים במערכת הפקידות.

אלי אלאלוף: אבל לפסול תחום כזה שהוא תחום חשוב.

אלי אלאלוף: לפסול לאוכלוסיות האלה תחום שלם, לדעתי זאת תהיה פגיעה באנשים שאנחנו רוצים לקדם.

מאיר כהן: היות ואני נמצא הרבה מאוד בשטח ובכל מקום שאני נכנס אני שואל ואני תוהה על התפקיד.

מאיר כהן: הרי אם יושבת בחורה צעירה, שמסתבר לי שהיא בשירות הלאומי, אין לה שום הגבלה לשום דבר.

מאיר כהן: היא מנהלת את כל התורים בקופה.

מאיר כהן: אז תגיד לי, האם אחת כזאת היא מוגבלת?

מאיר כהן: האם היא לא יכולה למצוא את מקומה?

מאיר כהן: כך זה הופך להיות הרגל.

מאיר כהן: תאמינו לי, זה הרגל מגונה.

מאיר כהן: לכן אני מוכן ללכת עם הפשרה שאומרת שבוודאי שאם יש אדם מוגבל או מישהו שקשה לו והוא יושב במשרד ונותנים לו פינת מחשב והוא עושה שם עבודה פקידותית, לא לזה כוונתי.

מאיר כהן: אבל כשהן מחליפות עובדות מן השורה, שמנהלות יומן של קופה, מנהלות תורים לעשרה רופאים במקביל, מנהלות שיח עם המחוז.

מאיר כהן: אני ביקשתי אולטרסאונד לכף היד שלי.

מאיר כהן: היתה שם צעירה נחמדה ושאלתי אותה מה היא עושה שם והיא ענתה שהיא בשירות לאומי.

מאיר כהן: היא הרימה טלפון למחוז והיא זאת שדאגה לטופס.

מאיר כהן: האם זאת אחת שלא מתקבלת למעגל העבודה?

מאיר כהן: האם יש לה איזו בעיה?

מאיר כהן: במקומה היתה יושבת תושבת או צעירה אחרת שזה מקום עבודתה.

מאיר כהן: אדוני, זה הופך להרגל.

מאיר כהן: כשאתה מסתכל 10 שנים אחורה, אתה רואה שהם כל הזמן מקבלים.

מאיר כהן: הייתי ראש עיר ואני יודע שזה מפתה לקבל בנות שירות.

מאיר כהן: זה זול יותר.

מאיר כהן: בדרך-כלל אלה בנות נהדרות שכל אחד יכול להתגאות בהן.

מאיר כהן: לכן, אני הולך איתך.

מאיר כהן: בוא נמצא איזה ניסוח שמסייג את זה ובאמת לא מאפשר לפתוח את השער לכל הכיוונים.

ישראל אייכלר: יש לי הצעה מאוד פשוטה, להוציא את הסעיף הזה ולא לדבר על זה.

ישראל אייכלר: אם יש היגיון בהגבלה שלא יעשו עבודות ניקיון אני מבין.

ישראל אייכלר: בעיקרון, מאיר כהן מאוד צודק.

ישראל אייכלר: לא הייתי רוצה שקופות החולים ינצלו את העובדה שיש בני שירות לאומי כדי לא לקחת מזכירות ובכך לחסוך.

ישראל אייכלר: מצד שני, כמו שאמר אדוני היושב ראש, יש הרבה אנשים שזאת ההזדמנות היחידה שלהם להתקבל ולא צריך להגביל אותם.

ישראל אייכלר: אני מציע להסיר את הסעיף ולא להגיד כלום.

ישראל אייכלר: חוץ מעבודות ניקיון מותר להם לעשות מה שהם יחליטו.

<נועה בן-שבת: ואז גם אפשר מזכירות בעצם.

ישראל אייכלר: כן.

<יואב ארבל: אלא אם כן השר יאסור בתקנות.

ישראל אייכלר: בהנחה שמעיר צודק.

<נועה בן-שבת: אז אנחנו פשוט מגלגלים את ההכרעה לשלב הבא.

<נועה בן-שבת: אדוני, אני רוצה לנסות להציע שנגיד שבעיקרון לא ייכללו מטלות שעיקרן שירותי מזכירות גרידא אולם המנהל רשאי לאשר הטלת מטלות כאמור ובלבד שהשתכנע שלא מחליפים את מקומו של עובד ובנוסף הוא השתכנע שהשירות מתאים למתנדב יותר מסוגי שירות אחרים ושעשוי לתרום להשתלבותו.

<נועה בן-שבת: זה כן מחייב אתכם להתייחס לכל עובד ועובד.

<נועה בן-שבת: כמובן אפשר גם להוסיף, שלא יינתן אישור כאמור ליותר ממספר מסוים של מתנדבים.

שולי מועלם-רפאלי: לא צריך הגבלה מספרים.

אלי אלאלוף: יש לי הצעה ראשונית.

אלי אלאלוף: איפה מתנדב מחליף עובד?

אלי אלאלוף: יש עובדים שמפטרים אותם בגלל שיודעים שמגיע מתנדב של שירות לאומי.

אלי אלאלוף: אני חושב שמתנדב של שירות לאומי יוכל למלא מקום או תפקיד של מישהו שהוא בתקן רק במקרה שלפחות שלוש שנים התקן לא היה מאוייש.

אלי אלאלוף: שלא יגידו: אני מפטר את העובד הזה ובמקום זה אני מכניס מתנדב.

<דרור גרנית: זה כבר כתוב.

אלי אלאלוף: איך אתה יודע?

<נועה בן-שבת: צריך לקבוע שחזקה שהוא מחליף עובד אם היה בשלוש השנים הקודמות עובד בתקן.

אלי אלאלוף: אם היה תקן, אז לא.

אלי אלאלוף: שלא יבואו על חשבונם.

אלי אלאלוף: אם אתה אומר ששלוש שנים במקום הזה לא ישב מישהו, אז בבקשה, הוא יכול להתחיל.

אלי אלאלוף: אני מעריץ את הבנות האלה.

אלי אלאלוף: כשאני בא לבית החולים סורוקה, אני רואה את היכולת הזאת.

אלי אלאלוף: מי היה נותן להן הזדמנות לבטא את היכולות שלהן אם לא ההזדמנות הזאת של השירות.

אלי אלאלוף: תבין, זאת ביצה ותרנגולת.

אלי אלאלוף: אם אתה לא מכניס אותן למערכת, הן לא משתפרות ולא מוכיחות את היכולות שלכן.

מאיר כהן: אלי, אני גדול התומכים לשירות.

מאיר כהן: אני השתמשתי, אני מכיר, אני מלא שבחים.

מאיר כהן: אני רק אומר שצריך לעשות סייגים.

מאיר כהן: זה דווקא מתוך הרצון לשים אותן ולפתוח להן אפיקים אחרים מעבר.

אלי אלאלוף: אז בוא נצטרף להצעה של חבר הכנסת אייכלר, שאומר שחוץ מעבודות ניקיון השאר אנחנו לא מציינים בסעיף הזה.

אלי אלאלוף: אז אנחנו מורידים את הנושא של המזכירות ומשאירים רק הסתייגות בנושא ניקיון.

<נועה בן-שבת: אנחנו לא מכניסים את אותה חזקה כזאת, זה תלוי בנסיבות העניין.

אלי אלאלוף: רק תיתנו לשר לעבוד ואל תעמיסו עליו יותר מידי.

<נועה בן-שבת: סעיף ה'.

<נועה בן-שבת: "המתנדב ימלא אחר הוראות הגוף המפעיל והוראות הגוף המוכר והרשות בכל תקופת שירותו בכל הקשור לביצוע שירותו".

<נועה בן-שבת: אמנם הוא מתנדב וכל השירות הוא התנדבותי אבל הוא חייב למלא אחר ההוראות בתקופת השירות שלו.

<נועה בן-שבת: סעיף ו': "מתנדבים לא ישתתפו במסגרת השירות בתעמולת בחירות או בפעילות בעלת אופי פוליטי מפלגתי".

<נועה בן-שבת: סעיף ז': "1.

<נועה בן-שבת: השר רשאי לקבוע תנאים ומגבלות נוספים לגבי התפקידים שיבצעו המתנדבים.

<נועה בן-שבת: 2.

<נועה בן-שבת: השר, באישור הוועדה, רשאי לקבוע תפקידים נוספים שבהם לא יבוצע השירות הלאומי או השירות הקהילתי".

<רן מלמד: יש סיבה למה לסעיף קטן 1 אין אישור ועדה?

<נועה בן-שבת: אין סיבה, אפשר.

<רן מלמד: נדמה לי שזה כל-כך רגיש, שצריך אישור ועדה לתקנות שהשר מביא.

אלי אלאלוף: אישור הוועדה זה מכביד אבל אפשר לידיעת הוועדה.

אלי אלאלוף: לא לשכוח, לא צריך לנטרל אותם מזכות הביטוי האזרחי שלהם.

אלי אלאלוף: ראינו אותם בהפגנה.

אלי אלאלוף: האם יש להם זכות?

<נועה בן-שבת: אני רק רוצה לוודא שאנחנו אומרים את הדברים הנכונים.

<נועה בן-שבת: אני מבינה שהעמדה שלכם היא, שאחרי שעות השירות המתנדבים יכולים לעשות מה שהם רוצים?

<נועה בן-שבת: אני מדברת על סעיף ו'.

<יואב ארבל: זאת גם ההנחיה שהיתה עד היום.

<יואב ארבל: בתוך מקומות השירות בוודאי אסור שום דבר.

<יואב ארבל: אנחנו לא נכנסים לחייהן של המתנדבות לאחר שעות השירות.

<יואב ארבל: אנחנו לא מטילים עליהן איסורים.

<יואב ארבל: כך זה היה עד היום.

מירב בן ארי: הדבר היחידי הוא וגם העברתי שאילתה לשר בעניין הזה והוא אמר שהוא יתקן את זה, שאתם מגבילים את השעות שבם הם יכולים לעבוד.

מירב בן ארי: בזה אתם כן מתערבים אז אי-אפשר להגיד שאתם לא מתערבים.

מירב בן ארי: במקרה עסקתי בזה.

מירב בן ארי: אם אתה חייל אתה יכול לקבל אישור עבודה ואף אחד לא שואל אותך כמה שעות אתה עובד.

מירב בן ארי: כאן מגבילים את השעות שהם יכולים לעבוד.

מירב בן ארי: מדובר דווקא באוכלוסייה חלשה כלכלית שזקוקה לכסף.

<נועה בן-שבת: אנחנו נתייחס לזה.

מיקי לוי: אני מתנצל, ברשותך אני מבקש לחזור לעמוד 3, סעיף 1, בו נקבע שראש הממשלה או שר אחר, הוא אשר יקבע וכדומה.

מיקי לוי: אני חושב שהגיעה העת להחליט באיזה משרד השירות הלאומי צריך להיות.

מיקי לוי: האם במשרד הרווחה?

מיקי לוי: האם במשרד הביטחון?

מיקי לוי: במשרד החקלאות, שכרגע לצורך העניין מגדלים חסה בערבה?

מיקי לוי: אני לא יודע מה.

מיקי לוי: אם אנחנו נכניס את זה לתוך משרד ושם תהיה מינהלת, אותם אנשים יהיו אמונים על ביצוע החוק, יתמקצעו עם החוק.

מיקי לוי: ראה זה פלא.

מיקי לוי: כל פעם שיהיה בחירות – יכול להיות שבפעם הבאה זה יפגע בנו, או בשר הרווחה לשעבר, אני מתנצל.

אלי אלאלוף: רק אל תגיד כולנו.

מירב בן ארי: מה זה קשור עכשיו?

מיקי לוי: זה קשור כי אין שום סיבה שהוא יהיה במשרד החקלאות.

אלי אלאלוף: פעם זה היה במדע, לפני זה בחינוך.

מיקי לוי: אני יודע כמה יהיה קשה לאדוני עם ההצעה הזאת, אבל אני חושב שאתה צריך להביא אותה להצבעה.

מיקי לוי: מצידי, שהוועדה או אדוני, יחליטו באיזה משרד שהם רוצים.

מיקי לוי: אין לי בעיה עם העניין הזה, אין לי בעיה.

מיקי לוי: אני רק אומר שזה צריך להפסיק לנוע ולנוד פוליטית בין המשרדים.

מיקי לוי: אם אני רואה את כל השירות הזה, את כל המפעל החשוב הזה לנגד עינינו, צריכה הוועדה, באומץ רב – אתה יודע מה?

מיקי לוי: לפי מה שאתה מציע, אני הולך איתך.

מירב בן ארי: זה חלק מההסכם הקואליציוני.

מירב בן ארי: למה אתה שם אותו בפינה.

מירב בן ארי: זה חלק מההסכם הקואליציוני ואתה יודע זאת?

מיקי לוי: אין בעיה, שייקבע שאחרי הממשלה הזאת, לקראת הממשלה הבאה, בסדר?

מירב בן ארי: זה מיותר, זה מבזבז זמן.

מיקי לוי: זה לא מיותר.

מירב בן ארי: חבר הכנסת אלי אלאלוף מודע להסכמים הקואליציוניים.

מירב בן ארי: חלק מהעניין זה שהשירות הלאומי זה של הבית היהודי.

מירב בן ארי: כולם יודעים את זה.

מירב בן ארי: לכן תתקדם ובוא נתעסק בדברים המהותיים.

מיקי לוי: לא, אני לא מתקדם.

מיקי לוי: אני חייב שזה יירשם בפרוטוקול, מירב.

מיקי לוי: אתה יודע מה, כדי שלא נהיה בפינה?

מיקי לוי: לא נגיד שזה יהיה בממשלה הזאת.

מיקי לוי: נגיד שזה יהיה מהממשלה הבאה לכשתקום.

שולי מועלם-רפאלי: נו, באמת.

מירב בן ארי: תגיש הצעת חוק.

מיקי לוי: בוועדת השרים לענייני חקיקה יפילו את זה.

מיקי לוי: אני חושב שהוועדה צריכה להכניס את זה לגוף החוק באומץ.

מיקי לוי: אם היא לא רוצה להסתבך עם ההסכמים הקואליציוניים?

מיקי לוי: אין בעיה.

מיקי לוי: לממשלה הבאה, לכשתקום.

מיקי לוי: אני מוכן גם את זה.

שולי מועלם-רפאלי: יפה שאתה מוכן אבל מה הרלוונטיות?

מיקי לוי: אה, שולי, כשזה נוגע אליכם - - -

שולי מועלם-רפאלי: לא קשור לנוגע אלינו, באמת.

שולי מועלם-רפאלי: אני מרגישה שיש פה ניסיונות מאוד בולטים לעצור את ההתקדמות בחוק הזה.

מיקי לוי: חס וחלילה.

שולי מועלם-רפאלי: זה לא חס וחלילה.

שולי מועלם-רפאלי: הם באים מכיוון מאוד מסוים.

שולי מועלם-רפאלי: עופר ניסה לעשות את זה בפגישות הקודמות.

שולי מועלם-רפאלי: אתה מנסה לעשות את זה היום.

שולי מועלם-רפאלי: בואו נתקדם בתהליך החקיקה.

שולי מועלם-רפאלי: איפה נמצאת מינהלת השירות הלאומי אזרחי, זה לא הדיון בהצעת החוק הזאת.

מיקי לוי: גברתי, ברגע שזה מופיע בחוק, זה רלוונטי.

מיקי לוי: בבקשה, אני מבקש אישור מהייעוץ המשפטי לוועדה, האם הבקשה שלי היא איננה שכלתנית.

שולי מועלם-רפאלי: עברנו את זה.

<נועה בן-שבת: אני מבינה שאתה מבקש להסתייג להגדרה של השר ולהגיד שאתה רוצה שיהיה שר מסוים.

<נועה בן-שבת: איזה שר אתה מציע?

<נועה בן-שבת: איזה משרד?

מיקי לוי: מה שרוצה אדוני.

שולי מועלם-רפאלי: אבל לא אדוני מגיש את זה.

שולי מועלם-רפאלי: למה אתה מנסה לטלטל את זה עליו?

מיקי לוי: רווחה.

מיקי לוי: אני חושב שאין סיבה, או רווחה או משרד הביטחון.

שולי מועלם-רפאלי: אוי ואבוי, אחרי שהיה פה דיון שלם שזה לא יהיה במשרד הביטחון כי אז קרן אברהם יעמדו על הרגליים האחוריות.

מיקי לוי: מה ההצעה שלך?

שולי מועלם-רפאלי: ההצעה שלי היא, שזה לא דיון רלוונטי, מיקי.

שולי מועלם-רפאלי: מצטערת להגיד, הדיון לא רלוונטי.

מיקי לוי: אדוני, אני מבקש להביא את זה להצבעה אפילו אם אני אכשל.

מירב בן ארי: אוקי, תצביע.

מיקי לוי: אדוני, אני מבקש להביא את זה להצבעה כדי שיירשם בפרוטוקול, אפילו אם אכשל.

ישראל אייכלר: היה דיון פוליטי מעניין אבל זה באמצע.

אלי אלאלוף: אני חייב לציין שההערה של מיקי היא בהחלט במקום, היא לא בזמן הנכון.

אלי אלאלוף: שניים, אני חושב שלפני שנביע דעה, בסוף זה יהיה בשלב הזה דעה פוליטית, אפילו כמעט מפלגתית.

אלי אלאלוף: לי יש בקשה ממשרד המשפטים.

אלי אלאלוף: תעשו לנו בדיקה.

אלי אלאלוף: לכל הרשויות, כמו הרשות הזאת, יש משרד קבוע, חוץ מאשר לרשות למלחמה בסמים.

שולי מועלם-רפאלי: גם לרמ"י אין משרד קבוע, בואו נדבר על זה.

אלי אלאלוף: שולי, עם כל הכבוד, תכבדי אותי כמו שאני אוהב ויודע לכבד אותך.

אלי אלאלוף: אני מבקש ממשרד המשפטים לעשות עבודה בתוך הבית שלכם ותביאו לנו איזו עמדה משפטית.

אלי אלאלוף: ההחלטה הפוליטית היא שלנו אבל שנתבסס.

אלי אלאלוף: כרגע אני מציע שנעבור הלאה.

מיקי לוי: תודה רבה אדוני.

<דרור גרנית: אני רק אגיד בקצרה שגם אם ייקבע שיש לקבל את עמדתו של חבר הכנסת לוי, להפקיד את רשות השירות האזרחי בתחום פעילותו של משרד כלשהו, יהיה אשר יהיה, על-פי חוק יסוד הממשלה אפשר יהיה להעביר את תחום האחריות.

אלי אלאלוף: אני אבקש לקבל בכתב את עמדת משרד המשפטים, תודה.

אלי אלאלוף: חבר הכנסת גואטה, בבקשה.

יגאל גואטה: רציתי להעיר לסעיף 2, עמוד 9 למעלה, "לאשר מכסה" - - -

<נועה בן-שבת: רגע, אתה רץ קדימה.

<נועה בן-שבת: אני אקרא את הסעיף: "א.

<נועה בן-שבת: תקופת השירות של מתנדב לא תפחת מ-12 חודשים ולא תעלה על 24 חודשים.

<נועה בן-שבת: ב.

<נועה בן-שבת: המבקש להתנדב יתחייב לשרת תקופה רצופה שלא תפחת מ-12 חודשים.

<נועה בן-שבת: ג.

<נועה בן-שבת: מתנדב ישרת 40 שעות שבועיות בממוצע במשך תקופת השירות שלו, בכפוף להוראות התוספת, אולם השר, באישור הוועדה, רשאי לקבוע הוראות לעניין.

<נועה בן-שבת: 1.

<נועה בן-שבת: מספר מזערי ומרבי של שעות שירות ביום ומספר מזערי ומרבי של שעות שירות בשבוע.

<נועה בן-שבת: 2.

<נועה בן-שבת: סמכות המנהל לאשר מכסה של שעות שירות ממוצעות שבועיות או יומיות מופחתות, בהתחשב בצרכים מיוחדים של המתנדב או במסגרת השעות בגוף המפעיל, ובלבד שלא תפחת מ-30 שעות שבועיות.

<נועה בן-שבת: 3.

<נועה בן-שבת: סמכות המנהל לאשר מכסה של שעות שירות ממוצעות שבועיות או יומיות מוגדלות, בהתחשב בדרישות התפקיד בגוף המפעיל ובטובת המתנדב.

<נועה בן-שבת: תקנות לפי פסקה זו ייקבעו בהתייעצות עם שר הכלכלה והתעשייה.

<נועה בן-שבת: 4.

<נועה בן-שבת: הפסקות במסגרת שעות שירות יומיות, לפי סוגי מתנדבים, גופים מפעילים או מקומות התנדבות.

<נועה בן-שבת: "

אלי אלאלוף: חבר הכנסת גואטה, בבקשה.

יגאל גואטה: אם יש אפשרות ואני חושב שיהיה נכון שנעשה את זה, שכל מי שעושה שירות לאומי, אם הוא נשוי או הורה, שמלכתחילה זה יהיה 30 שעות, על-מנת שתהיה לו אפשרות לחזור הביתה לילדים שלו.

אלי אלאלוף: עד כמה שאני יודע אין פה אנשים נשואים.

<יואב ארבל: עצם זה שמתנדב הוא הורה, אנחנו חושבים ש-40 שעות בשבוע זה סביר.

יגאל גואטה: אפילו אם הוא הורה?

מירב בן ארי: אם הוא הורה אז הוא צריך לעבוד 6 שעות משמונה עד שתיים?

יגאל גואטה: כן, שהוא יכול לחזור - - -

מירב בן ארי: אנשים מקבלים 5,000 שקלים ועובדים.

יגאל גואטה: אבל האימא הזאת בסופו של יום גם צריכה לפרנס את הבית.

יגאל גואטה: עכשיו היא עושה שירות לאומי והיא צריכה לחזור לילדים.

מירב בן ארי: אתה עושה איפה ואיפה.

יגאל גואטה: אני מדבר על אימא שמגדלת בבית ילדים וצריכה ללכת לשירות לאומי ומקבלת פרוטות.

יגאל גואטה: בוודאות היא צריכה ללכת לעבודה נוספת.

<יואב ארבל: במסגרת הסעיף שעכשיו דיברת עליו, במקרה ספציפי של אימא שקשה לה, להפחית את השעות.

<יואב ארבל: אני לא חושב שזה צריך להיות גורף באופן כללי לגבי כל האימהות.

<יואב ארבל: ישנה אפשרות להפחית, בהתחשב בצרכים מיוחדים של מתנדב.

יגאל גואטה: למה שלא נעשה את זה מהתחלה?

אלי אלאלוף: הרוב הם לא נשואים.

יגאל גואטה: אז בכלל אין בעיה.

<רן מלמד: מה קורה במקרים שבהם הגוף המפעיל יוצא לחופשה מרוכזת?

<רן מלמד: האם בת או בן השרות זכאים לצאת לאותה חופשה, או שישאירו אותם כתורנים במוקד?

<רן מלמד: איך זה יתבצע מבחינת חישובי השעות?

מאיר כהן: משאירים אותם.

<יואב ארבל: ההתייחסות שלנו למתנדבים הם כמתנדבים ולא חלים עליהם יחסי עובד ומעביד.

<יואב ארבל: לכן כל הזכויות שחלים על העובדים במקום העבודה אינם חלים עליהם.

<יואב ארבל: במקרה שציינת יש כמה אפשרויות.

<יואב ארבל: אם המקום סגור והמתנדב לא מגיע, זה יורד ממכסת ימי החופשה שלו.

<יואב ארבל: ישנה אפשרות אולי להשלים.

<יואב ארבל: אני רק אומר שהכללים שחלים על העובדים לא חלים על המתנדבים.

<רן מלמד: לא אמרתי שהכללים צריכים להיות אותם כללים.

<רן מלמד: אני לא רוצה שיהיה פתח לניצול.

<רן מלמד: אם הם לא נחשבים לעובדים והגוף סגור והעובדים יצאו לחופש, למה זה צריך לרדת ממכסת ימי החופשה הרגילים?

<רן מלמד: זאת שאלה שצריך לתת עליה את הדעת.

אלי אלאלוף: אני לא זיהיתי שזה כלול בסעיף שקראנו.

אלי אלאלוף: קודם כל, בואו נמשיך לחיות כמו שזה.

אלי אלאלוף: זה קיים כבר כמה שנים, זה פועל.

אלי אלאלוף: אני לא שמעתי שיש בעיה.

אלי אלאלוף: אני חוזר לבקשה של שולי, שלא תבזבזו זמן.

אלי אלאלוף: אמנם קבענו שעתיים וחצי אבל אני רוצה לסיים את העבודה.

אלי אלאלוף: אם יש לכם הערות חשובות, תגידו.

אלי אלאלוף: בבקשה, תקצרו את ההתערבויות שלכם.

<יגאל וינר: אני מהמועצה האזרחית לקידום השירות האזרחי לאומי.

<יגאל וינר: לגבי סעיף א ו-ב', שמשנה את המצב ודורש התחייבות של המתנדב לתקופה רצופה של 12 חודשים.

<יגאל וינר: כשאתה דורש ממישהו התחייבות, מה קורה אם הוא לא עומד בהתחייבות?

<יגאל וינר: עם כל המושג של חברה אזרחית שמתנדבת, אם מתנדב מגלה שיש לו קושי להשלים את ההתנדבות אחרי ארבעה חודשים, הוא רשאי להפסיק את ההתנדבות שלו.

<יגאל וינר: לא יכול להיות שהופכים את זה לשירות חובה.

<נועה בן-שבת: לא, להפסיק הוא רשאי אבל הוא לא יקבל אישור.

<יגאל וינר: זה משהו אחר.

<יגאל וינר: אני רק מעיר שלא נכון לדרוש ממנו פוזיטיבית התחייבות ל-12 חודשים.

<יגאל וינר: אפשר להגיד לו שבמקרה של פחות מ-12 חודשים, הוא לא יהיה זכאי לתנאים שמגיעים לו.

<נועה בן-שבת: זאת המשמעות של הדברים.

<נועה בן-שבת: מכיוון שהוא מתנדב הוא יכול ללכת בכל עת.

ישראל אייכלר: אם זאת המשמעות, חשוב שזה ייאמר בחוק.

<נועה בן-שבת: נוסיף את זה.

<ידעיה לוין: אני מ"בת עמי".

<ידעיה לוין: לגבי הסעיף של התקופה הרציפה, חשוב להגיד שלגבי אוכלוסיות מסוימות של צעירים עם מוגבלות או לחילופין, צעירים וצעירות מרקע של סיכון ומצוקה, יכול להיות שהם עושים במשך שנתיים רק תקופה של שנה וזאת בגלל אשפוזים.

<ידעיה לוין: לחילופין, יש להם תקופות של פסק זמן.

<ידעיה לוין: חבר'ה שנגמלים מסמים, עושים שירות לאומי ופתאום חוזרים.

אלי אלאלוף: מה אתה מציע?

<ידעיה לוין: צריך 12 חודשים אבל לאו דווקא רצופים.

אלי אלאלוף: אבל רק במקרים המיוחדים.

<ידעיה לוין: יכולים להיות צעירים שנפגעו בתאונת דרכים באמצע או מחלה ואז יש להם תקופת מחלה.

<ידעיה לוין: למשל, מחלת נשיקה יכולה לנטרל לארבעה או חמישה חודשים ואז הם חוזרים לשירות.

<ידעיה לוין: כן צריך לאפשר.

אלי אלאלוף: זה רק במקרים מיוחדים ומוגדרים.

<נועה בן-שבת: בעצם אנחנו מדברים על ימי מחלה.

<נועה בן-שבת: זאת אומרת, אנחנו מדברים על פרקי זמן כמו חל"ת.

אלי אלאלוף: יש אסון במשפחה וצריך את כוח העזר, אז מקרים מיוחדים יאושרו על-ידי המנהלה.

מירב בן ארי: יש את ההסתייגות הזאת בחוק?

<נועה בן-שבת: בתוספת יש הסתייגות שמתייחסת לתקופות מחלה אבל היא מוגבלת בזמן.

<ידעיה לוין: הערה נוספת היא לגבי סעיף קטן 3.

<ידעיה לוין: היום טריוויאלי שיש כמות אדירה של מתנדבים שעושים מרצונם הרבה מעבר ל-40 שעות.

<ידעיה לוין: למשל, גרעיני שירות לאומי.

<ידעיה לוין: יכול להיות מצב שבו הם עושים בבוקר 40 שעות בבתי הספר ואחר-הצהריים הם מתנדבים במסגרות קהילתיות, במועדוניות.

אלי אלאלוף: מה הבקשה?

<ידעיה לוין: אני לא מבין האם צריך סמכות מיוחדת לאשר להם לעשות מעל 40 שעות?

<ידעיה לוין: אין לדבר הזה סוף.

אלי אלאלוף: דווקא זה כן.

מאיר כהן: כמנהל בתי ספר שהעסיק, אני אומר לך שלא יתנו למנהלי בתי ספר ולכל מיני מוסדות להתיר להם.

<ידעיה לוין: זה לא למנהלי בתי ספר.

מאיר כהן: לא משנה.

מאיר כהן: הבנות האלה הופכות להיות עובדות מעל ומעבר למה שצריך.

מאיר כהן: כדאי להגביל את הזמנים ולא לתת לכל אחד אפשרות להאריך את זה.

מאיר כהן: אם היא עובדת 40 שעות במשך חמישה ימים, אז אתה רוצה שהיא תעבוד עוד?

<ידעיה לוין: יש מסגרות - - -

מאיר כהן: תשאירו את זה וולונטרי.

מאיר כהן: אם היא רוצה ללכת להתנדב בצופים, שתעשה את זה.

מיקי לוי: אתה עלול לעבור על חוק שעות עבודה ומנוחה.

מירב בן ארי: זה לא עובד, אין יחסי עובד ומעביד.

<ידעיה לוין: השאלה היא, אם היא רוצה, האם היא יכולה?

אלי אלאלוף: אני חושב שאתם צריכים לקבל אישור לדבר כזה.

אלי אלאלוף: אם זה חד פעמי זה מילא.

אלי אלאלוף: אם זה קבוע, זה דורש היערכות אחרת של המערכת.

אלי אלאלוף: המערכת צריכה להעמידה לרשותן את הכלים הנדרשים.

אלי אלאלוף: רגע אני מציע שזה לא יהיה פתוח ללא שליטה של המערכת.

אלי אלאלוף: חייבים להשאיר שליטה למערכת.

מאיר כהן: אתה נכנס לפינה מיותרת.

מאיר כהן: אם הן רוצות ללכת להתנדב לחצי שעה או שעה אף אחד לא ימנע מהן.

מאיר כהן: חבל לקבע את זה בתוך מסמרות.

<אורנה קוטלר: אני מנכ"לית עמותת שלומית.

<אורנה קוטלר: אני חושבת שעושים פה עוול מאוד גדול לשירות הלאומי.

<אורנה קוטלר: השירות הלאומי הוא שירות התנדבותי.

<אורנה קוטלר: רוב הצעירים והצעירות שמגיעים לשירות באים מרצונם, רוצים להתנדב.

<אורנה קוטלר: חלק מהאפשרות שהם מצליחים למצות את עצמם זה בגלל שהוא לא כל-כך מתוחם וסגור יש הרבה גמישות.

<אורנה קוטלר: אנחנו, העמותות שמפעילות את השירות הלאומי מכירים בגמישות הזאת, מוקירים אותה ומחזיקים אנשי מקצוע כדי למצות את הגמישות של ההתנדבות.

<אורנה קוטלר: הבקשה שלי אליכם היא, שברוח החוק תשאירו את המפעל היפה הזה.

<אורנה קוטלר: כל ירידה לפרטי פרטים כאלה - - -

אלי אלאלוף: אנחנו מסכימים איתך, תודה, נעבור הלאה.

אלי אלאלוף: יש לי רק בקשה.

אלי אלאלוף: אל תיקחו לעצמכם את הזכויות הבלעדיות על המערכת.

אלי אלאלוף: המחוקקים לא פה כדי לקלקל.

אלי אלאלוף: ההיפך, לעשות סדר.

אלי אלאלוף: להתחיל במשפט כזה: אל תקלקלו?

אלי אלאלוף: מי את שתשפטי אותנו?

אלי אלאלוף: יש גבול, יש קצת דרך ארץ במדינה הזאת, גם אם יש דברים שנעשים לא לטעמך.

ישראל אייכלר: יש דרך ארץ?

אלי אלאלוף: כן.

אלי אלאלוף: ישראל, אתה ואני חיים כאן.

<יואב ארבל: לגבי הדברים שאמרה מנכ"ל בת עמי.

<יואב ארבל: אנחנו בוודאי לא רוצים להגביל את פרץ ההתנדבות.

<יואב ארבל: אנחנו כן חושבים שצריך להסדיר את זה.

<יואב ארבל: אנחנו מכירים את השטח.

<יואב ארבל: יש הרבה מאוד בנות שעושות יותר מ-40 שעות.

<יואב ארבל: אנחנו לא רוצים למנוע אלא רק שזה יהיה מוסדר, שנדע מי עושה ושהדברים יעברו את האישורים.

<יואב ארבל: בנושא הרציפות.

<יואב ארבל: הנוסח כרגע מדבר על רציפות.

<יואב ארבל: אנחנו מכירים מהשטח שבאמת יש מקרים שבהם הרציפות נקטעת.

<יואב ארבל: אבל אנחנו עדיין חושבים שצריך לקבוע איזה גבול שלא יאפשר לפרוס את השירות הלאומי על-פני חמש שנים.

אלי אלאלוף: אחרי הישיבה תשבו ותנסחו את זה בצורה מדויקת.

<נועה בן-שבת: אדוני, אנחנו בעצם משאירים את הנוסח.

<נועה בן-שבת: יש לנו 40 שעות.

<נועה בן-שבת: יהיו תקנות שיאפשרו סמכות למנהל לאשר במקרים מסוימים.

<נועה בן-שבת: אני לא בטוחה שנוכל להגדיר את כל המקרים.

<נועה בן-שבת: ומבחינת מספר השעות?

אלי אלאלוף: מעל המכסה המותרת זה צריך להיות באישור.

ישראל אייכלר: למה לא להוריד את המילים "ובלבד שלא יפחת על 30 שעות"?

ישראל אייכלר: אם יש מקרה מיוחד שמתחשב בצרכים המיוחדים של המתנדב, אפשר לשים פה נקודה.

<נועה בן-שבת: למעשה, המגבלה הזאת נועדה להבטיח שבכל זאת יהיה איזה שירות משמעותי.

<נועה בן-שבת: אם יש מתנדב שיכול רק 10 שעות - - -

ישראל אייכלר: אם המנהל מבין שהמסכן נכה והוא לא יכול יותר, אז אסור לו לקחת בפחות?

ישראל אייכלר: זה התנדבותי.

<יואב ארבל: המגבלה באה מאיתנו.

<יואב ארבל: אנחנו חושבים שנכון להגביל את זה במינימום של 30 שעות.

<יואב ארבל: אם זה לא כתוב, אז רוצים פחות ופחות.

<יואב ארבל: נראה לנו שפחות מ-30 שעות, זה לא נכון שזה יהיה שירות לאומי.

ישראל אייכלר: אני חושב שאתה טועה.

מירב בן ארי: צריך איזה מינימום של שעות.

ישראל אייכלר: מדובר פה במתנדב.

ישראל אייכלר: יש אדם שיכול ויש אדם לא יכול.

ישראל אייכלר: תן למנהל להתחשב בצרכים מיוחדים של המתנדב.

מירב בן ארי: אתה חושב שמישהו שרוצה לעשות פחות מ-30 שעות – מי שלא יכול, אז שלא יעשה שירות לאומי.

מירב בן ארי: מה זה 30 שעות?

מירב בן ארי: אנחנו מדברים על 6 שעות.

ישראל אייכלר: 6 שעות ביום זה כמעט משרה מלאה.

מירב בן ארי: אבל זה שירות לאומי.

ישראל אייכלר: אני לא חושב שיש הרבה חברי כנסת שעובדים יותר משש שעות.

שולי מועלם-רפאלי: אוי ואבוי, אייכלר.

מירב בן ארי: בצבא תהיה חיילת שתעבוד 24 שעות ובשירות לאומי 6 שעות?

מירב בן ארי: צריך מינימום של המינימום.

ישראל אייכלר: אשתי שאלה אותי מתי מתחילה הפגרה.

ישראל אייכלר: לא היה לי אפילו יום אחד של פגרה.

ישראל אייכלר: אפשר להוריד את זה?

אלי אלאלוף: אני חושב שלא.

אלי אלאלוף: בואו נמשיך הלאה, ברשותכם.

<דרור גרנית: אני רוצה להפיס את דעתו של חבר הכנסת אייכלר.

<דרור גרנית: המסגרת הזאת היא לא מסגרת סופית.

אלי אלאלוף: בואו נמשיך הלאה.

<נועה בן-שבת: אני רוצה לעבור לתוספת בעמוד 75.

<נועה בן-שבת: היא קשורה לסעיף ונוגעת לתנאי השירות של המתנדב.

<נועה בן-שבת: "1.

<נועה בן-שבת: (א) 1.

<נועה בן-שבת: מתנדב המשרת חמישה ימים בשבוע, זכאי ל-22 ימי חופשה לכל שנת שירות, שייחשבו חלק מהשירות ואם הוא משרת שישה ימים בשבוע, זכאי ל-26 ימי חופשה לכל שנת שירות, שייחשבו חלק מהשירות".

מירב בן ארי: זה עם חגי ישראל?

מירב בן ארי: גם חגי ישראל וגם 22 יום?

<נועה בן-שבת: כן.

<נאדר אלקאסם: הוא יכול לקבל יותר מעובד בשירות המדינה?

<נועה בן-שבת: זה לא קשור לעובד.

<נאדר אלקאסם: אצלנו העובדים לא מקבלים את זה.

<נועה בן-שבת: הוא מקבל תנאים של מתנדב והוא לא נמצא ביחסי עובד ומעביד.

<נועה בן-שבת: 2".

<נועה בן-שבת: מועדי החופשה ייקבעו בידי הגוף המפעיל; בקביעתו כאמור יתחשב הגוף המפעיל, ככל האפשר, ברצון המתנדב".

<נועה בן-שבת: כפי שציין רן מלמד, יש מקרים של חופשה מרוכזת במקום העבודה וכמובן אלה דברים שמתחשבים בהם אצל הגוף המפעיל.

<נועה בן-שבת: "ב.

<נועה בן-שבת: בלי לגרוע מן האמור בפרט משנה (א), מתנדב זכאי לתשעה ימי חופשה בחגים, שיכללו – 1.

<נועה בן-שבת: לגבי מתנדב שהוא יהודי – את מועדי ישראל כמשמעותם בסעיף 18א לפקודת סדרי השלטון והמשפט, התש"ח1948 ואת יום העצמאות.

<נועה בן-שבת: 2.

<נועה בן-שבת: לגבי מתנדב שאינו יהודי – את מועדי ישראל או את חגי עדתו כמשמעותם בסעיף האמור בפסקה (1), לפי בחירתו, ואת יום העצמאות.

<נועה בן-שבת: " ג.

<נועה בן-שבת: מתנדב זכאי לזכויות ככל שהיו ניתנות לו אילו היה עובד, לעניין היעדרות בתשלום מתעסוקה ביום בחירות לפי סעיף 10 לחוק-יסוד: הכנסת, וביום הזיכרון לחללי מערכות ישראל לפי סעיף 4א לחוק יום הזיכרון לחללי מערכות ישראל, התשכ"ג-1963.

<נועה בן-שבת: " החוקים האלה מתייחסים לעובד אבל אנחנו מפעילים את החוקים כאלה גם כלפי מתנדב, כאילו שהוא היה עובד.

<יואב ארבל: הערה טכנית.

<יואב ארבל: בב' כתוב "זכאי ל-9 ימי חופשה".

<יואב ארבל: אני חושב שה-9 צריך לרדת כי לגבי מתנדב שהוא לא יהודי זה לאו דווקא 9.

<נועה בן-שבת: אני לא בטוחה, אני חושבת שצריך לבדוק את זה.

<נאדר אלקאסם: לדרוזים ולנוצרים יש 10 ימים ובנוסף ליום העצמאות זה 11 יום.

אלי אלאלוף: בואו נתבסס על התקשי"ר.

אלי אלאלוף: זה גם יהיה טוב אולי להצעת החוק של חבר הכנסת אייכלר.

<נאדר אלקאסם: לגבי ג', אם אני לא טועה, אני חושב שיש שבתון גם בבחירות לרשויות המקומיות.

מירב בן ארי: במוניציפאלי אין חופש.

ישראל אייכלר: יש לי שאלה לסעיף א'.

ישראל אייכלר: למה כתוב שלא יתקיימו יחסי עובד ומעביד בין הגוף המפעיל לבין המתנדב?

ישראל אייכלר: אפילו אדם בצבא קבע או אדם שעובד, או פיליפינית שעובדת אצל קשישים יש להם יחסי עובד ומעביד.

<נועה בן-שבת: כל המהות של החוק זאת התנדבות.

<נועה בן-שבת: גם לחיילים אין יחסי עובד ומעביד.

יגאל גואטה: במחילה מחבריי.

יגאל גואטה: אני חושב שאנחנו מדלגים על הסעיף שדיברתי עליו.

יגאל גואטה: נדמה לי שלא כל-כך הבנו את המשמעות של זה.

יגאל גואטה: אני רוצה להסביר את המשמעות של זה, אני חושב שאפשר לעשות פה משהו היסטורי.

יגאל גואטה: כל הזמן מדברים על זה שהחרדים לא נכנסים לשירות לאומי ולא נכנסים למעגל העבודה.

יגאל גואטה: בואו נגיד במפורש: אדם חרדי שהוא נשוי מבקשים ממנו לעשות שירות לאומי 8 שעות.

יגאל גואטה: אין מצב שהוא עושה את זה.

יגאל גואטה: הרבה יותר קל ללכת לישיבה ולקבל - - -

<נועה בן-שבת: זה מי שקיבל פטור ולא תלמידי ישיבות.

<דרור גרנית: זה לא חוק של החרדים.

אלי אלאלוף: לא קיבלתם אישור לדבר.

<נועה בן-שבת: זה רק שמקבל פטור משירות צבאי, זה לא מי שחייב בשירות צבאי.

אלי אלאלוף: אני מבקש להתאפק עד שחבר הכנסת ישלים את דבריו.

אלי אלאלוף: יגאל תחזור, אני אגן עליך.

יגאל גואטה: תודה.

יגאל גואטה: הוא כבר קיבל פטור.

יגאל גואטה: עכשיו הוא התבגר והוא כן רוצה לעשות משהו למען המדינה.

יגאל גואטה: אבל ברגע שאתה נותן לו 8 שעות ביום, אתה סוגר עליו את הגולל ולא נותן לו אפשרות לפרנס את המשפחה שלו אז הוא שואל את עצמו בשביל מה הוא צריך לעשות את זה.

יגאל גואטה: אבל אם הוא כן יביא הוכחה שהוא הצטרף למעגל העבודה, למה שלא נקל עליו וניתן לו 6 שעות מראש?

יגאל גואטה: ניתן לו אפשרות גם להצטרף למעגל העבודה וגם לתת שירות למדינה.

יגאל גואטה: לפי דעתי זה יהיה דבר היסטורי.

יגאל גואטה: פשוט אנחנו מפספסים בגדול.

אלי אלאלוף: זאת הערה חשובה, תתייחסו בבקשה.

<יואב ארבל: אני רוצה להבהיר.

<יואב ארבל: לפני שנתיים, במסגרת נתיבי השוויון בנטל, עבר חוק שירות לאומי אזרחי.

<יואב ארבל: החוק הזה מסדיר את כל המסלול של השירות הלאומי אזרחי של החרדים.

<יואב ארבל: זאת חיה משפטית אחרת לגמרי ממה שיש פה.

<יואב ארבל: החוק הזה לא משנה את זה.

<יואב ארבל: שם, במסגרת החוק הזה, מכיוון שמדובר ברוב רובם של המשרתים במסלולים שלנו, השירות הלאומי האזרחי החרדי, הם נשואים עם ילדים, שם יש אפשרות למסלול של שנתיים של 30 שעות שבועיות, מסלול של 3 שנים עם 20 שעות שבועיות.

<יואב ארבל: זה בגלל הדברים שעליהם דיברת.

<יואב ארבל: החוק הזה מדבר רק על מי שקיבל פטור.

<יואב ארבל: האוכלוסיות שהחוק הזה בדרך-כלל מתייחס אליהן זה בנות הציונות הדתית, בני ובנות המגזר הערבי ובעלי מוגבלויות.

יגאל גואטה: הם קיבלו פטור משירות.

יגאל גואטה: בגלל מה?

<יואב ארבל: פטורים שונים מחוק שירות הביטחון.

יגאל גואטה: לא, הוא קיבל בגלל סיבה דתית.

<יואב ארבל: זה רק הבנות הדתיות.

<יואב ארבל: הגברים החרדים לא מקבלים פטורים בגלל סיבות דתיות.

<יואב ארבל: יש להם את החוק שלהם.

<יואב ארבל: שם בהחלט התחשבו בכך שרובם הגדול נשואים ויש אפשרות למסלולים מקוצרים.

<נועה בן-שבת: אני רוצה להזכיר שהמסלול הזה הוא התנדבותי.

יגאל גואטה: בעצם אתה רוצה לומר שמה שאני מציע קיים כבר בחוק.

<יואב ארבל: בחוק אחר שהוא רלוונטי לאוכלוסייה של הגברים החרדים.

אלי אלאלוף: פה אנחנו מדברים על שירות אזרחי.

יגאל גואטה: אם זה עונה, אז מצוין.

<נועה בן-שבת: החוק הזה הוא התנדבותי לחלוטין.

<נועה בן-שבת: אין חובה לעבור במסלול הזה.

אלי אלאלוף: החוק השני דווקא קשור גם לוועדת חוץ וביטחון ועשינו ישיבה משולבת.

<נועה בן-שבת: אנחנו בעמוד 76 בתוספת שבה מופיעים התנאים של העובדים.

<נועה בן-שבת: היא מופיעה בתוספת כי יש אפשרות יותר בקלות לשנות אותה.

<נועה בן-שבת: "2. א.

<נועה בן-שבת: מתנדב זכאי להיעדר מהשירות עקב מחלה, על-פי אישור רפואי, עד 20 ימים בשנת שירות שייחשבו חלק מהשירות.

<נועה בן-שבת: ב.

<נועה בן-שבת: המנהל או מי שהוא הסמיך לכך, רשאי לאשר למתנדב להיעדר מהשירות עקב מחלה, מעבר ל-20 הימים האמורים אם מצא כי יש הצדקה מיוחדת לכך, ובלבד שתקופת ההיעדרות הכוללת לא תעלה על 90 ימים; והוא רשאי לדרוש מהמתנדב חוות דעת רפואית נוספת או להיוועץ ברופא מטעמו ולהתחשב במשך ההיעדרות ביחס למשך השירות בפועל.

<נועה בן-שבת: " זאת היעדרות שלא קוטעת את הרציפות והיא באישור.

<נועה בן-שבת: לפי מה שמוצע פה היא חלק מהשירות?

<יואב ארבל: כן.

מירב בן ארי: אם הוא 90 יום בבית, עקב תאונת דרכים למשל, זה נחשב לו כחלק מהשירות לאומי?

<דרור גרנית: כן.

<דרור גרנית: בהנחה שהוא מביא את אותו אישור מהרופא.

מירב בן ארי: זה לא כתוב פה.

<נאדר אלקאסם: לגבי ה-20 יום.

<נאדר אלקאסם: בשירות המדינה יש מכסה יותר גדולה ואז אם עובד מביא מחלה על חמישי, שישי, שבת, ראשון, אנחנו מחייבים אותו גם על שישי שבת.

<נאדר אלקאסם: הכוונה היא בחיוב ימי עבודה או ימים קלנדריים?

<נאדר אלקאסם: צריך להתייחס לזה.

<נועה בן-שבת: אני חושבת שמדובר כאן על היעדרות מהשירות.

<נועה בן-שבת: לא מונים את זה קלנדרית.

<נועה בן-שבת: אני מזכירה, אנחנו לא ביחסי עובד ומעביד.

<נועה בן-שבת: לכן אני מבינה שהוא נעדר מהשירות עקב מחלה והוא לא מגיע.

<דרור גרנית: אני מבין את זה כימים קלנדריים.

<דרור גרנית: אתם סופרים גם את שישי ושבת?

<נאדר אלקאסם: אנחנו מנכים גם על שישי שבת.

<דרור גרנית: זאת שאלה פרשנית שאפשר לדון בה.

<נועה בן-שבת: אני מציעה שנדון כי אני מבינה שהמצב היום שונה מהמצב שנמצא בתוספת.

<נועה בן-שבת: אני מציעה שנבהיר את הנושא הזה ונבוא עם פרשנות.

<נועה בן-שבת: "סעיף 3א.

<נועה בן-שבת: 3.

<נועה בן-שבת: א.

<נועה בן-שבת: מתנדב יהיה זכאי להפסקה של חצי שעה במהלך יום שירות בהתאם למקובל אצל עובדים בגוף המפעיל, וכן להפסקה לשם תפילה במהלך היום בהתאם לדישות דתו.

<נועה בן-שבת: "

אלי אלאלוף: למה זה כמקובל בגוף המפעיל.

אלי אלאלוף: אם הגוף המפעיל לא עושה את זה?

<נועה בן-שבת: יש חובה בחוק שעות עבודה ומנוחה הוא לתת הפסקה בשעות מסוימות.

אלי אלאלוף: אז זה לא חייב להיות בהתאם לגוף המפעיל אלא לעמוד בפני עצמו.

<ניר חיים ויינר: אני מהלשכה המשפטית משרד הכלכלה והתעשייה.

<ניר חיים ויינר: כפי שנועה אמרה, יש בחוק מחויבות לתת חצי שעה הפסקה בכל 8 שעות.

<ניר חיים ויינר: אבל יכולים להיות מקומות עבודה שבהם נהוג לתת יותר הפסקות ואז אנחנו רוצים שמה שנהוג יותר יחול גם על אותו מתנדב.

<ניר חיים ויינר: שלא יהיה שכל העובדים יוצאים לשעה הפסקה והוא יוצא רק לחצי שעה.

אלי אלאלוף: מקובל.

<נאדר אלקאסם: אני הייתי מעדיף להפנות את זה לחוק עבודה ומנוחה ולהיתרים הניתנים.

<קריאה: אבל אין יחסי עובד ומעביד.

אלי אלאלוף: אל תביא אותנו לחוקים.

<נועה בן-שבת: "ב.

<נועה בן-שבת: מתנדב יהיה זכאי להפסקה של 12 שעות לפחות בין יום שירות אחד למשנהו.

<נועה בן-שבת: ג.

<נועה בן-שבת: בגוף מפעיל שחוק שעות עבודה ומנוחה, התשי"א-1951 חל עליו והפועל במשמרות, מתנדב לא ישרת בלילה יותר משבוע אחד בתקופה של שלושה שבועות.

<נועה בן-שבת: לעניין זה, "שירות בלילה" – שירות ששתי שעות ממנו לפחות הן בין 11:22 בלילה ל-06:00 בבוקר.

<נועה בן-שבת: " בעצם הסעיפים האלה לקוחים מחוק שעות עבודה ומנוחה אבל עושים להם התאמות פה לצורך נושא השירות.

<נועה בן-שבת: "4.

<נועה בן-שבת: מתנדב לא יופעל במנוחה השבועית כמשמעותה בסעיף 7 לחוק שעות עבודה ומנוחה, התשי"א-1951, אלא אם כן הגוף המפעיל מחזיק בהיתר כללי להעסקת עובדים במנוחה שבועית (זאת אומרת, מה שחל על העובדים יחול פה בהתאמה על המתנדבים – נ.ב.

<נועה בן-שבת: ש) או שהשירות הוא בפעילות של תנועת נוער; לעניין זה "תנועת נוער" – מי שבשנה שקדמה לאותה שנה קיבלה ממשרד החינוך תמיכה לפי מבחנים לצורך תמיכה של משרד החינוך התרבות והספורט במוסדות ציבור לפי חוק יסודות התקציב, התשמ"ה-1985, לתמיכה בתנועות נוער".

מירב בן ארי: אני רוצה להוסיף גם את ארגוני הנוער.

מירב בן ארי: יש גם את "אחרי" ואת "לתת".

מירב בן ארי: חוץ מהחרדים יש גם תנועות בתוך ארגוני הנוער שרואים אותם כארגון נוער ולא כתנועת נוער.

מירב בן ארי: חוץ מהחרדים שלא פעילים בשבת, יש ארגונים שפעילים גם בשבת.

ישראל אייכלר: גוף מפעיל שמחזיק בהיתר כללי להעסקת עובדים במנוחה השבועית יכול לחייב את איש השירות לעבוד בשבת?

ישראל אייכלר: אין דבר כזה בכל חוקי העבודה.

מירב בן ארי: אין פה לחייב בכלל.

ישראל אייכלר: אם שוללים ממנו את תעודת המתנדב אז זה לחייב.

ישראל אייכלר: אני חושב שזכותו של כל מתנדב וכל עובד להגיד שבשבת הוא לא עובד.

שולי מועלם-רפאלי: אם היא הולכת, לצורך העניין, להיות קומונרית ב"בני עקיבא".

ישראל אייכלר: אם היא רוצה, בבקשה.

ישראל אייכלר: אבל היא לא רוצה - - -

שולי מועלם-רפאלי: אבל אנחנו ממילא בתוך מרחב של התנדבות.

שולי מועלם-רפאלי: אם היא לא רוצה, היא לא תהיה שם.

ישראל אייכלר: לא.

ישראל אייכלר: אל תגידי את זה עוד פעם כי היא כבר אמרה את זה והסברתי.

ישראל אייכלר: את רוצה שאני אגיד את זה עוד פעם?

ישראל אייכלר: ברגע שאת אומרת שאתה לא חייב להתנדב, זאת אומרת שלקחת לו את תעודת המתנדב בגלל שהוא לא רוצה לעבוד בשבת.

ישראל אייכלר: אני רוצה שיהיה ברור שזכותה לא לעבוד בשבת, נקודה.

שולי מועלם-רפאלי: אני רוצה שתסביר לי איך מה שאתה אומר מתיישב.

שולי מועלם-רפאלי: נגיד שמישהו בוחרת להיות קומונרית בבני-עקיבא.

שולי מועלם-רפאלי: יסוד מוסד בהתנדבות הזאת זה שבת.

שולי מועלם-רפאלי: היא יכולה אחרי חודש להגיד שהיא לא רוצה לעבוד בשבת?

אלי אלאלוף: זה לא נקרא לעבוד, זה נקרא להתנדב.

אלי אלאלוף: היא יכולה שלא להתנדב בשבת, אם זה בניגוד למצפונה.

ישראל אייכלר: אני אשיב לחברת הכנסת מועלם.

ישראל אייכלר: אותה גברת שמתנדבת בבני עקיבא לא מחללת שבת.

ישראל אייכלר: אבל אם לגוף יש היתר לחלל שבת והוא דורש ממתנדב לחלל שבת, זה דבר שצריך להגן עליו.

מירב בן ארי: אין כאן שום עניין של חיוב.

<נועה בן-שבת: יכול להיות שאתה מתנדב במגן דוד אדום ואתה אומר שהוא לא מוכן להתנדב בשבת.

<יואב ארבל: אז הוא לא מתנדב בשבת.

<יואב ארבל: מותר לו לא להתנדב בשבת, זאת זכותו.

אלי אלאלוף: בוודאי.

אלי אלאלוף: בעיקרון, מי שלא רוצה להתנדב בשבת או ביום מנוחתו.

<יעקב לוין: בסעיף קטן ג' כתוב: "שחוק שעות עבודה ומנוחה חל עליו".

<נועה בן-שבת: צריך להגיד "חל על עובדיו".

<דרור גרנית: הוא תמיד חל על עובדיו.

<נועה בן-שבת: לא.

<נועה בן-שבת: חוק שעות עבודה לא חל על כל העובדים.

<נועה בן-שבת: אם אלה עובדים במשטרה – זה משהו שאנחנו יכולים לדון בו אחר-כך כי זה משהו מאוד משפטי.

אלי אלאלוף: נשאיר לכם קצת עבודה.

<ידעיה לוין: יש שתי מסגרות שבהן לכאורה בנות מתנדבות נצרכות גם בשבתות.

<ידעיה לוין: האחד, זה מסגרות של בתי ילד שבהם עובדים גם בשבתות.

<ידעיה לוין: עובדים שם מסביב לשעון גם בחגים.

<ידעיה לוין: יש שם בנות שמתנדבות וחלק מדרישות התפקיד זה לעבוד בשבת אחת לכמה זמן.

<ידעיה לוין: במקום זה הן מקבלות יום מנוחה במקום זה.

אלי אלאלוף: אם תבוא מתנדבת ותגיד שלמרות מה שאתה אומר היא לא רוצה להתנדב בשבת אתה תעיף אותה?

<ידעיה לוין: בדרך-כלל מראש לא יקבלו אותה.

אלי אלאלוף: אז לא יקבלו אותה מראש אז היא לא תהיה שם ולא תכריחו אותה לעשות משהו שהוא נגד מצפונה.

<ידעיה לוין: השאלה האם החוק לא אוסר על בתי הילד להפעיל מתנדבות בשבת?

אלי אלאלוף: אנחנו לא הגענו לבית הילד, אנחנו מדברים על זכויות המתנדב.

אלי אלאלוף: המתנדב יכול להגיד שהוא לא רוצה להתנדב בשבת.

שולי מועלם-רפאלי: ואז יש זכות לגוף המפעיל לא להסכים לקבל אותו למקום מסוים?

אלי אלאלוף: בוודאי.

שולי מועלם-רפאלי: אם זה כך, אז בסדר.

ישראל אייכלר: אמר איש מד"א שאדם יכול להגיד שהוא לא עובד בשבת וגם יקבלו אותו.

שולי מועלם-רפאלי: זה בסדר.

אלי אלאלוף: אצלו זה תמיד פיקוח נפש.

ישראל אייכלר: אגב, בבית הילד לא חייבים לחלל שבת.

שולי מועלם-רפאלי: לא מחללים שבת, פה מדובר על עבודה.

ישראל אייכלר: אם אין בזה חילול שבת, אז אין בעיה בכלל.

שולי מועלם-רפאלי: לדעתך.

אלי אלאלוף: במד"א, הוא לא יעלה לאמבולנס, אז מה הוא עשה?

אלי אלאלוף: זה חילול שבת.

אלי אלאלוף: מצד שני, יש לו פיקוח נפש.

אלי אלאלוף: תשאירו את זה לאדם.

<יואב ארבל: מבחינתנו מה שחשוב הוא שלפני השירות הגוף המפעיל מבהיר למתנדב במה כרוכה ההתנדבות והמתנדב יודע למה הוא הולך בלי הפתעות.

<דרור גרנית: המשמעות היא, שהגוף המפעיל יכול להציב את זה כדרישה למתנדב ולהגיד לו: אם אתה מתנדב פה, פעם בחודש אתה צריך לעבוד בשבת.

אלי אלאלוף: הגוף המפעיל אמור להסביר את התפקיד ולא לדרוש.

אלי אלאלוף: הוא מסביר למתנדב.

אלי אלאלוף: אם המתנדב מחליט שלא, אז זה הוא לא יתנדב שם.

<נועה בן-שבת: אפשר לומר שזה דרישות התפקיד בגוף המפעיל.

מירב בן ארי: אגב, למשל מד"א זה ארגון נוער ולא תנועת נוער.

<נועה בן-שבת: אנחנו בעמוד 77 סעיף 5.

<נועה בן-שבת: "5.

<נועה בן-שבת: ההוראות לפי פקודת הבטיחות בעבודה (נוסח חדש), התש"ל-1970, יחולו, בשינויים המחויבים, על כל הגופים המפעילים שהפקודה חלה עליהם, בנוגע למתנדבים כאילו היו עובדים.

<נועה בן-שבת: " יש ניסוח אחר קצת בחוק שירות לאומי אזרחי שאומר: "על גוף מפעיל בנוגע למשרתים בשירות אזרחי).

<נועה בן-שבת: זה בסדר, המטרה היא שהפקודה תחול.

מאיר כהן: זאת אומרת, במקום למתנדבים, למשרתים בשירות אזרחי?

<נועה בן-שבת: כן.

<נועה בן-שבת: "6.

<נועה בן-שבת: מתנדב יקבל מידע והכשרה למניעת תאונות עבודה ומחולות מקצוע, בהתאם להוראות לפי סעיף 8ה לחוק ארגון הפיקוח על העבודה, התשי"ד-1954".

אלי אלאלוף: אני מבקש שתעמדו על-כך שזה יתבצע.

אלי אלאלוף: גברת קוטלר, אני מתנצל אם הייתי קצת חריף.

<ארנה קוטלר: זה בסדר.

<ארנה קוטלר: אני מבקשת לשקול פעם נוספת את הנושא של עבודה במשמרות.

<ארנה קוטלר: בגופים מפעילים שיש להם הרבה מאוד מתנדבים, כשמאפשרים את האפשרות לעשות את העבודה במשמרות, פוגעים באופן ישיר בעובדים שמקבלים יותר כסף על משמרות.

<ארנה קוטלר: אני מדברת על זה כי זה קורה גם היום.

<ארנה קוטלר: אני חושבת שצריך לשקול את זה כי זה מאוד מאוד נוח לחלק מהגופים לשבץ במשמרות לילה מתנדבים שלא מקבלים על זה תוספות של שעות נוספות, במקום לשבץ עובדים.

<ארנה קוטלר: יש מקרים כאלה ואני מדברת מתוך ניסיון ומלכיאל עדי.

<ארנה קוטלר: לכן אני חושבת שאני בעד לאפשר את הגמישות הזאת אבל יחד עם זאת, צריך לראות איך מפקחים על הגופים המפעילים כדי שזה באמת באמת יהפוך להיות כוח עבודה זול במקום משמרות יותר יקרות.

<נועה בן-שבת: היית מציעה שעבודה במשמרות תדרוש אישור מיוחד של המנהל?

<ארנה קוטלר: אני לי פתרון כרגע, אבל אני אומרת שיש מקומות שמנצלים את זה.

אלי אלאלוף: מה אתה יודע על התופעה?

<יואב ארבל: האיזון נמצא בתוספת שאומר שהם יכולים לעשות שליש מהשעות שלהם בלילות.

<יואב ארבל: הם לא יוכלו לעשות רק לילות.

מאיר כהן: מה זה משנה?

מאיר כהן: בכל המפעלים יש שבוע, שבוע, שבוע.

אלי אלאלוף: שליש בתקופה של יום?

<יואב ארבל: באופן כללי, שליש מהשעות יכולות להיות בשעות הלילה ולא יותר.

מאיר כהן: מעט מאוד עובדים בשוק העבודה עובדים רק בלילות, זה קורה רק במאפיות.

מאיר כהן: השאר עובדים או שבוע, שבוע, שבוע, משמרת צהרים, לילה וערב, או שעובדים כל משמרת 4 ימים.

<נועה בן-שבת: האיסור על החלפת עובד חל בין ביום ובין בלילה.

<נועה בן-שבת: זה בכל מקרה אמור לחול גם בעבודה במשמרות.

מאיר כהן: את יכולה להביא דוגמה קונקרטית בלי לציין שמות?

<ארנה קוטלר: תחנת כיבוי אש שיש בה גם מתנדבים וגם כבאים.

<ארנה קוטלר: מנהל התחנה, בגלל כל מיני אילוצים מעדיף לשבץ בלילות מתנדבים.

<ארנה קוטלר: כך הוא גם מראה התייעלות כספית.

<ארנה קוטלר: דרך אגב, התלונה הגיעה אלי מוועד העובדים ולא מהעובדים.

מאיר כהן: הוא שאמרתי בהתחלה.

מאיר כהן: הם לא מנסים להבין את זה שלאט לאט זה הופך להיות לגוף שנותן חיבוק דב להרבה מקומות.

מאיר כהן: זה תפקידה של הוועדה הזאת, לעשות את ההסדרות הקטנות האלה כי לאט לאט זה נכנס לתוך תחומי העבודה.

מאיר כהן: לא סתם ציינתי את הדברים ואת מחזקת את מה שאני אומר.

ישראל אייכלר: יש פה בעיה מבנית.

ישראל אייכלר: יש שני סוגי עובדים, שתי מערכות וגילדות.

ישראל אייכלר: הרי גם ועדי עובדים לא מתקיימים לשם שמים.

ישראל אייכלר: הם רוצים להגן על הגילדה שלהם.

ישראל אייכלר: מצד שני, הם לא מכניסים אנשים אחרים לעבודה.

ישראל אייכלר: אלה שכן נכנסים מנצלים אותם, נותנים להם כמה מאות שקלים וחוסכים על-ידי זה עובדים קבועים.

ישראל אייכלר: יש פה בעיה שצריך לחשוב עליה איך פותרים את הבעיה.

אלי אלאלוף: אני בכלל לא הייתי מעודד עבודת לילה.

אלי אלאלוף: זה בכלל לא מומלץ.

<יואב ארבל: ישנם גופים מפעילים שזה חלק בלתי נמנע מהעבודה, כמו מוקדי ביטחון.

מאיר כהן: למה מוקד ביטחון עירוני צריך להחזיק מתנדב?

מאיר כהן: למה?

מאיר כהן: כשאני החזקתי אז ידעתי שזה רק בגלל אינטרס.

מאיר כהן: ידעתי שאני לא אשלם להם 125% ולא 150%.

מאיר כהן: למה?

מאיר כהן: למה?

מאיר כהן: תגיד לי בית חולים, מסכים איתך.

מאיר כהן: תגיד לי, מוסד לקשישים, מסכים איתך.

מאיר כהן: אבל למה בכיבוי או במוקדי חירום הם צריכים לשבת במקום?

<יואב ארבל: יש מוקדי ביטחון ביהודה ושומרון שיש בנות שירות - - -

מאיר כהן: תקרא לילד בשמו.

מאיר כהן: אתם משלמים?

מאיר כהן: בסדר.

מאיר כהן: תגיד ביטחון ביהודה ושומרון.

<יואב ארבל: אתה רוצה לתת להם גם תפקידים משמעותיים.

מאיר כהן: מדינת ישראל מתקצבת כל מוקד ביטחון ביהודה ושומרון בכדי שיעסיק שם אנשים בשכר.

מאיר כהן: אל תגידו לי לא.

<יואב ארבל: לגבי המוקדים ביהודה ושומרון אנחנו מכירים את המקרה הספציפי.

<יואב ארבל: היו שם חיילים בעבר ומשרד הביטחון העביר אותם להפעלה של בנות שירות.

מאיר כהן: גם משרד הביטחון חטא בזה.

מאיר כהן: מה עכשיו?

מאיר כהן: במקום חיילים בכיסופים נכנסים שש בנות של השירות הלאומי?

מאיר כהן: איזה מן דבר זה?

מאיר כהן: אתם צריכים להקפיד על-כך שכוח האדם שיש לכם, שהפול שיש לכם ישמש באמת רק במה שאתם מאמינים בו.

מאיר כהן: אתם נותנים יד לאט לאט לכל מיני.

אלי אלאלוף: אתה יודע מאיר?

אלי אלאלוף: זה מחזיר להצעה שלא מספיק בושלה.

אלי אלאלוף: אני אבקש מהלשכה המשפטית לבשל את זה קודם.

אלי אלאלוף: אני חושב שבמקום שהתבטל תקן עבודה, מתנדב של השירות הלאומי לא ייכנס.

אלי אלאלוף: אמרתי לשלוש שנים?

אלי אלאלוף: אני אתפשר על שנתיים.

אלי אלאלוף: אבל זה לא יכול להיות.

אלי אלאלוף: מה קורה פה?

אלי אלאלוף: אנחנו מחזירים למעגל האבטלה חלק מהאנשים.

אלי אלאלוף: אנחנו מנצלים יותר מידי את הצעירות.

אלי אלאלוף: אני זוכר את עצמי מתנדב גם בגיל צעיר.

אלי אלאלוף: באמת אין לנו חשבון, תן לנו להתנדב, אנחנו נהנים מזה.

אלי אלאלוף: אני אומר פגם שלישי ואני לא מתבייש להגיד.

אלי אלאלוף: עבודה בלילה זה השעות הכי מסוכנות לילדות.

אלי אלאלוף: אני חושב שכדאי שנימנע מלשים אותן בסכנה.

אלי אלאלוף: חבר'ה, כדאי שנחשוב טוב על זה.

אלי אלאלוף: זה יכול להיות רק במקומות מסוימים שאני בטוח שאתם יודעים לזהות אותם היום.

אלי אלאלוף: לא הייתי נותן התנדבות לילה לבחורות ולבחורים.

ישראל אייכלר: אפשר לכתוב רק בבתי חולים או בבתי ילדים.

<יואב ארבל: כבר כיום ישנה הנחיה של הרשות, שמקומות שרוצים להפעיל בנות שירות בלילה, צריכים את האישור שלנו.

<יואב ארבל: הזה קיים כבר היום בהנחיה.

<נועה בן-שבת: אז אולי צריך להתנות את זה לתוספת?

אלי אלאלוף: בואו נעשה את זה בתוספת.

אלי אלאלוף: ברשותכם, היות וזה קיים בואו נעגן את זה בתוספת.

אלי אלאלוף: תרשמו את זה.

ישראל אייכלר: אולי תרשום: בתי חולים, בתי קשישים.

אלי אלאלוף: אני מציע להם שירשמו.

<דרור גרנית: נסמיך את השר או את המנהל?

<נועה בן-שבת: אישור פרטני של המנהל.

אלי אלאלוף: מוסד שבמהות שלו הוא חייב עבודת לילה אבל תשימו לו מגבלה.

<נועה בן-שבת: הוא בעצם לא יעבוד בעבודת לילה אלא באישור של המנהל וגם בכפוף לסייג הזה של שבוע אחד מתוך שלושה שבועות.

אלי אלאלוף: לא נעשה עכשיו הפסקה אבל ב-11:15 נפסיק את הישיבה.

<נועה בן-שבת: סעיף 9 בעמוד 10.

<נועה בן-שבת: "תנאי השירות של מתנדבים א.

<נועה בן-שבת: בין מתנדב ובין הגוף המפעיל, הגוף המוכר, רשות ציבורית המממנת תקנים לפי סעיף 64 או הרשות, לא יחולו יחסי עובד ומעביד".

<נועה בן-שבת: קוראים לזה היום יחסי עבודה.

<נועה בן-שבת: ב.

<נועה בן-שבת: מתנדב זכאי לתנאי השירות המפורטים בתוספת; תניה בהסכם הגורעת מתנא השירות המפורטים בתוספת, אין לה תוקף.

<נועה בן-שבת: ג.

<נועה בן-שבת: השר, בהתייעצות עם שר הכלכלה והתעשייה ובאישור הוועדה, רשאי, בצו, לשנות את התוספת.

<נועה בן-שבת: ד'.

<נועה בן-שבת: בלי לגרוע מהוראות סעיף זה, המנהל רשאי להורות על נסיבות שבהן מתנדב יהיה זכאי להיעדר משירות וכן רשאי המנהל להתיר, במקרה מיוחד המצדיק זאת, היעדרות משירות של מתנדב".

<נועה בן-שבת: האם פה אנחנו מדברים על היעדרות משירות מסוג המקרים שציין ידעיה לוין, למשל במקרים של תאונות ומחלה?

<דרור גרנית: לא.

<דרור גרנית: זה היה מוסדר בתוספת.

<נועה בן-שבת: שם זה 90 יום אבל הוא דיבר על מקרים של ארבעה או חמישה חודשים.

<דרור גרנית: צריך להבחין בין שאלת הרצף לבין שאלת ההיעדרות.

<דרור גרנית: היעדרות אומרת שההתנדבות היא ברציפות.

<דרור גרנית: יתכן שתוך התקופה הזאת הוא נעדר לפרק זמן מסוים אבל התפישה היא שמערכת יחסי ההתנדבות ממשיכה להתקיים.

<דרור גרנית: זאת להבדיל ממצב דברים שבו אנחנו קוטעים את הרצף.

<דרור גרנית: אדם התחיל התנדבות, קטע אותה, עשה מה שעשה וחזר לכונן מחדש את נושא ההתנדבות.

<דרור גרנית: צריך להבחין בין היעדרות לבין רציפות.

<נועה בן-שבת: אז ההיעדרויות שאתה מציין פה זה ייקבע בנהלים על-ידי המנהל, זה נסיבות כמו נישואין, ימי אבל.

<דרור גרנית: דברים שלא הכנסנו פה, ימי אבל ואפילו הכנה לפסיכומטרי.

<דרור גרנית: דברים שלא הכנסנו פה אנחנו רוצים לאפשר למנהל לקבוע כללים על עוד חופשות אפשרויות.

<נועה בן-שבת: בנוסף לזה יש אפשרות להיתר במקרה פרטני, שזה הסיפא.

<נועה בן-שבת: סעיף ה'.

<נועה בן-שבת: "ה.

<נועה בן-שבת: גוף מפעיל רשאי להחיל הוראות נוספות לעניין תנאי השירות של מתנדב, ובלבד שלא יהיה בהן כדי לגרוע מהוראות סעיף 10 ומהסכם לפי סעיף 53".

<נועה בן-שבת: זאת אומרת, אנחנו עדיין צריכים להבטיח שאנחנו נקבל את תנאי השירות המינימאליים אבל אפשר להיטיב.

<נאדר אלקאסם: לא ראיתי התייחסות לקצובת נסיעה?

<נועה בן-שבת: זה בסעיף הבא.

<נאדר אלקאסם: אז למה זה לא בנספח?

<נועה בן-שבת: כי שם דובר על כל מיני זכויות שקיימות לגבי עובד ומותאמות לגבי מתנדב.

<נועה בן-שבת: זה עיקרה של התוספת.

<נועה בן-שבת: בעצם המקור שלהן בעולם העבודה אבל הן נגזרו משם ומותאמות לנושא המתנדבים.

<נועה בן-שבת: כאן מדובר על זכויות שהן בכלל לא קשורות.

<נועה בן-שבת: "זכויות מתנדבים 10.

<נועה בן-שבת: מתנדב לא יקבל שכר בעד השירות, ואולם הוא יהיה זכאי לקבל מאת הגוף המוכר בתקופת השירות – 1.

<נועה בן-שבת: דמי כיס לתשלום הוצאות אישיות, כפי שנקבע בתעריף; 2.

<נועה בן-שבת: מימון הוצאות הנסיעה בתחבורה ציבורית ממקום מגוריו של המתנדב למקום השירות וחזרה, כפי שנקבע בתעריף, וככל שמתנדב מחויב בהוצאות אלה; 3.

<נועה בן-שבת: מגורים בדירת שירות – אם מקום השירות שבו משרת המתנדב מרוחק ממקום מגוריו, מרחק העולה על זה שקבע השר לעניין זה.

<נועה בן-שבת: ..".

מאיר כהן: מה קבע השר?

מאיר כהן: מה היתה הקביעה האחרונה?

מאיר כהן: מה היה נהוג עד היום?

<יואב ארבל: לדעתי זה 30 קילומטר.

מאיר כהן: זאת אומרת מבאר-שבע חייב לנסוע לדימונה.

<יואב ארבל: היא זכאית.

מאיר כהן: ואם היא לא רוצה לגור בדימונה?

<יואב ארבל: היא יכולה לנסוע ולקבל הוצאות.

<נועה בן-שבת: אנחנו משאירים את זה פה לקביעת השר בלי אישור הוועדה.

<נועה בן-שבת: אתם רוצים שהוועדה תהיה שותפה בקביעה כזאת?

מאיר כהן: השאלה שמתעוררת כאן זה בעקבות מה שקורה היום בבאר-שבע.

מאיר כהן: יש עכשיו צעקה גדולה בבאר-שבע בנושא הדירות בבר-גיורא בגלל מצוקה גדולה בדיור הציבורי.

מאיר כהן: יש צעקה גדולה שמבקשת להוציא משם את הסטודנטים שעושים פר"ח, שאני ואתה עשינו בשנות השבעים.

מאיר כהן: לכן, אני מנסה לחשוב.

מאיר כהן: הדירות הן דירות של הדיור הציבורי?

<יואב ארבל: לא.

מאיר כהן: אתם משכירים אותם ומשלמים?

מאיר כהן: אוקיי.

מאיר כהן: אם כך אז אין לי בעיה.

<נועה בן-שבת: אז המרחק נקבע על ידי השר בלי ההתערבות של הוועדה.

<נועה בן-שבת: "ולאחר שנשקלה אפשרות שירות בקרבת מקום המגורים".

<נועה בן-שבת: בעצם האמירה פה אומרת שקודם כל צריך לנסות לשבץ בסמוך למקום המגורים של המתנדב.

<נועה בן-שבת: רק אם אין אפשרות, אז לאפשר את היציאה לדירות שירות.

<נועה בן-שבת: אני מבינה שזה היה הכיוון שהתבקש ולא לעודד את היציאה לדירות שירות.

<יואב ארבל: אנחנו מתנגדים לסיפא הזאת.

<יואב ארבל: מהיכרותנו את השטח אנחנו חושבים כזאת תוספת תוסיף לנו סיבוך מאוד גדול.

<יואב ארבל: לפעמים בנות בגיל 18 כן רוצות לשרת במקום יותר מרוחק.

<יואב ארבל: לא נראה לנו נכון וסביר שלגבי כל בת נידרש להוכיח שעשינו את כל המאמץ לשבץ אותן ליד הבית.

<יואב ארבל: לפעמים יש בנות שרוצות לשרת קצת יותר רחוק.

<יואב ארבל: כך זה נראה לנו כפי שזה בשטח.

אלי אלאלוף: מה רע בזה?

<יואב ארבל: לא רע.

<יואב ארבל: לכן אנחנו מתנגדים לתוספת "ולאחר שנשקלה אפשרות שירות בקרבת מקום המגורים".

<יואב ארבל: יש בנות שאפשר לאפשר להן לשרת יותר רחוק.

אלי אלאלוף: זה רק נראה לי משלים ולא סותר.

<דרור גרנית: זה אומר שהם לא יכולים להציב את בת השירות במקום מרוחק באופן שמקים לה זכות לדירת מגורים, אלא אם לא מצאתם לה מקום התנדבות קרוב.

<דרור גרנית: אנחנו אומרים שלא צריך להתנות את התנאי הזה.

אלי אלאלוף: זה פלפול משפטי.

<עומר בבלי: אני מהלשכה המשפטית במשרד הביטחון.

<עומר בבלי: אני מזכיר את עמדת משרד הביטחון - - -

אלי אלאלוף: זאת הלשכה שעוד לא חזרה עלינו לגבי הנושא של התשמ"ש.

אלי אלאלוף: זה היה כמעט לפני שנה.

אלי אלאלוף: פנינו אליכם מספר פעמים.

אלי אלאלוף: למה אתם לא חוזרים עם התשמ"ש הזה?

אלי אלאלוף: לא חזרתם ולא התייחסתם למכתבים שלנו.

אלי אלאלוף: אז אם אתה רוצה פעם הבאה - - -

<עומר בבלי: למיטב ידיעתי, התייחסנו.

אלי אלאלוף: לא.

אלי אלאלוף: התייחסות שאני לא רוצה להגדיר אותה.

<עומר בבלי: אולי כבוד היושב ראש לא מסכים לה - - -

אלי אלאלוף: אבל אני לא יודע מה עשיתם.

אלי אלאלוף: אני מבקש שתתייחסו ותגידו לפחות מה עשיתם?

אלי אלאלוף: האם יישמתם או לא יישמתם?

<עומר בבלי: בסדר.

<עומר בבלי: לגבי דמי הכיס, אנחנו מבקשים שיצוין שדמי הכיס לא יעלה על דמי הקיום של המשרתים בצה"ל.

אלי אלאלוף: הלוואי.

<עומר בבלי: זאת עמדת הממשלה.

אלי אלאלוף: מה היום דמי הכיס?

<יואב ארבל: מכיוון שהצבא הולך ומעלה את דמי הכיס שלו - - -

אלי אלאלוף: זה בהסכמת שר האוצר.

אלי אלאלוף: במקרה זה לא בהסכמת משרד הביטחון.

<עומר בבלי: זה היה בהסכמה.

<יואב ארבל: עד כמה שאני יודע, היום דמי הכלכלה שלנו יותר נמוכים אבל ישנם הבדלים.

מאיר כהן: מה אתה אומר, עד כמה שאני יודע?

מאיר כהן: אתה היועץ המשפטי, תבוא עם נתונים מדויקים.

<יואב ארבל: אין לי מושג כמה חיילים מקבלים.

<דרור גרנית: השאלה קצת מורכבת.

<דרור גרנית: שכרם של חיילים נקבע לפי כמה קריטריונים ובראש ובראשונה איפה הם משרתים, בחזית או בעורף ולפי זה בונים איזה מדרג.

<דרור גרנית: משרד הביטחון מבקש שזה לא יהיה יותר גבוה.

מאיר כהן: מה הקריטריונים שלנו לגבי שירות אזרחי?

<עומר בבלי: אני אומר שלא יעלה על דמי הקיום של מי שמשרת בצה"ל.

מאיר כהן: בשירות האזרחי זה אחיד?

מאיר כהן: כולם מקבלים 700 שקלים?

<יואב ארבל: דמי הכלכלה תלויים האם המתנדב חי בבית או חי בדירת שירות?

<יואב ארבל: האם הוא מקבל אוכל במקום השירות או לא.

<יואב ארבל: יש טבלה דיפרנציאלית שלפיה הוא מקבל.

<יואב ארבל: זה נע היום בין 540 שקלים ל-830 שקלים.

<יואב ארבל: זה באמת תלוי בתנאים הסובייקטיביים של כל מתנדב.

מאיר כהן: אחד שלא גר בבית, אתם נותנים לו 840 שקלים וזה אמור להספיק לו כדי לכלכל את עצמו כל החודש שלוש ארוחות?

אלי אלאלוף: אני מתנגד להשוואה או להתניה הזאת, ברשותך, היועץ המשפטי של משרד הביטחון.

<עומר בבלי: זאת עמדת הממשלה.

אלי אלאלוף: בסדר, אז אני מתנגד.

אלי אלאלוף: אני חושב שכאשר שמשרד הביטחון ישכיל ליישם את כל החוקים של מדינת ישראל - - -

<עומר בבלי: זאת עמדה ערכית לדעתי וגם מוסרית.

אלי אלאלוף: למה משרד הביטחון לא רוצה שמערכת - - - אני מציע שלא נכלול את זה.

<דוד פלבר: אני ממשרד החינוך.

<דוד פלבר: אצלנו חלק ניכר מהבנות משרתות מחוץ לבית.

<דוד פלבר: אנחנו קושרים את זה גם לתפקיד שלהן, אבל רואים בזה ערך בפני עצמו.

<דוד פלבר: האפשרות של מוביליות חברתית של בנות שגדלו בפריפריה לעבור למרכז ולהיחשף למה שיש במרכז.

<דוד פלבר: גם להיפך, ואולי אפילו יותר חשוב.

<דוד פלבר: בנות שגדלו כל ימיהן במרחב ירושלים ותל-אביב מרכז, מגיעות לדרום ונחשפות לישראל אחרת.

<דוד פלבר: זאת הזדמנות מצוינת להשתלבות חברתית, למוביליות חברתית משני הצדדים.

<דוד פלבר: לכן אנחנו חושבים שהנושא של הדיור הוא לא רק תלוי מציאת מקום לבת.

<דוד פלבר: ברור שאפשר למצוא לבת מירושלים בית ספר לחינוך מיוחד בירושלים, בדיוק כמו שאפשר למצוא לה בדימונה.

<דוד פלבר: אבל אנחנו רואים ערך בזה שהבת מירושלים תלך לשרת בדימונה וזאת מבלי להכתיב בחוק, לבדוק קודם אם לא מצאו לה בית ספר לחינוך מיוחד בירושלים.

<דוד פלבר: מעבר לזה.

<דוד פלבר: בת שגרה בירושלים ומשרתת במעלה אדומים, לכאורה אין לה בעיה לנסוע.

<דוד פלבר: אבל אם היא נמצאת במועדונית במעלה אדומים עד השעה 8 בערב אז אחר-כך הרבה יותר סביר ונוח שהיא תהיה משולבת בפעילות במעלה אדומים ולא שהיא תצטרך לחזור בלילה לירושלים בתחבורה ציבורית.

<דוד פלבר: לפעמים גם במרחקים קצרים אין תחבורה ציבורית.

<דוד פלבר: למשל, בת שמשרתת בבית שמש או במושבים במטה יהודה, לא תמיד יש תחבורה ציבורית ולכן יותר נכון בעינינו לאפשר דירת מגורים גם במקרים שהבת נמצאת יחסית לביתה, ובוודאי במקרים שאנחנו מאפשרים לה להיחשף לאוכלוסיות שלא הכירה קודם.

אלי אלאלוף: מה ההגדרה של אוכלוסיות שהיא לא מכירה?

אלי אלאלוף: האם זה טוב לשרת מחוץ לבית.

אלי אלאלוף: אני מכיר תנועה אחת לפחות שהייתי מעורב בה, שהדגל שלה זה להתנדב בבית ובעיר שלך.

אלי אלאלוף: יש בזה הרבה מאוד ערך.

אלי אלאלוף: אני לא יודע אם זה טוב לבוא ולראות את האינדיאנים של הפריפריה ואז חוזרים למדינת תל-אביב.

<דוד פלבר: הצגתי גם את הצד השני של המטבע.

אלי אלאלוף: תשאירו קצת החלטות לילדים האלה שיש להם הרבה יכולות לנתח את המצב.

אלי אלאלוף: יש לי בקשה.

אלי אלאלוף: אני לא הייתי רוצה שהכול יהיה מוכתב על-ידי בעיות תקציביות.

אלי אלאלוף: כמו שיש בביטוח לאומי סעיפים שאי-אפשר מראש להגדיר אותם, פה המערכת צריכה להיות עם הגמישות הנדרשת כדי למלא את הרצון של המתנדב.

אלי אלאלוף: לא בכוח אני אשאיר מישהו בתוך הבית כי זה 300 שקל פחות.

אלי אלאלוף: זה תשובה לשניכם.

אלי אלאלוף: תאפשרו את הרצון.

אלי אלאלוף: אני מתנדב, אני מוכן לתת זמן ויכולת, תאפשרו להגשים את החלום הזה של ההתנדבות.

אלי אלאלוף: אל תגבילו אותו כל הזמן עם הסעיף התקציבי.

אלי אלאלוף: אל תיתנו ערך עליון לזה שמתל-אביב באים לראות את האינדיאנים של הונולולו.

<דוד פלבר: אבל אמרנו גם הפוך, אדוני.

<דוד פלבר: הצגתי בפירוש גם את האפשרות של הבת מדימונה לראות את ירושלים, לראות את החברה ואת התרבות שיש בעיר גדולה, שלא תמיד יש בערי שדה.

אלי אלאלוף: תמיד יש תכנית הדרכה, הם עושים את זה.

אלי אלאלוף: זה ויכוח מתמיד וזה לא אבסולוטי.

<ניר חיים ויינר: לגבי השאלה הערכית, זה לא השדה שלי אבל אני רוצה לומר לגבי המגורים.

<ניר חיים ויינר: צריך להבין שבסופו של דבר, ברגע שהוועדה לא אומרת שום דבר ומשאירה את כל המרחב לשר, כנראה אנחנו משמרים את המצב הקיים.

<ניר חיים ויינר: יש שיאמרו שהוא טוב ויש יאמרו שהוא פחות טוב, אבל ברור שיש מקרים שהוא לא משרת את האינטרסים של אף אחד.

<ניר חיים ויינר: אם בת שירות גרה בירושלים ועושה שירות לאומי במבשרת ומקבלת דירת שירות, או אם היא גרה בירושלים ובתל-אביב, שניהם לא אינדיאנים בלשונו של היושב ראש והם מחליפים מקומות בין ירושלים לתל-אביב.

<ניר חיים ויינר: זה לא איזה ערך חברתי יותר מידי גדול.

<ניר חיים ויינר: אפשר לחשוב על הרבה כיוונים של הוועדה שבסופו של דבר לא כולאות יותר מידי את הידיים של הוועדה.

<ניר חיים ויינר: אפשר ללכת לכיוון של מרחק, שזה כבר קיים אבל לומר שלא יפחת ממרחק מסוים.

<ניר חיים ויינר: אפשר גם לדבר על אחוזים, לומר: אני לא מרשה שיהיו יותר מאיקס אחוז משרתים שיגורו מחוץ לביתם.

אלי אלאלוף: ואם אתה עובר בעשרה מקרים את האחוזים האלה, אתה עושה על זה מהומה?

<יואב ארבל: זה לא מתאים לחוק קביעות כאלה.

אלי אלאלוף: אמרה הגברת - וסליחה, אני שוב מתנצל על זה שכעסתי טיפה.

אלי אלאלוף: היא אמרה דבר מאוד חשוב: תיתנו גמישות למתנדבים.

אלי אלאלוף: יש תקציב אבל גם יש גבול.

אלי אלאלוף: אין לזה שום ערך לרשום בחוק ושנגיד ש-30% יגורו בבית של ההורים.

אלי אלאלוף: תאמין לי שיש כאלה שרצוי שלא יגורו, לטובת ההורים ולטובת הילד או הילדה.

אלי אלאלוף: מה זה המשחקים האלה?

אלי אלאלוף: השאיפה היא זה למצוא ליד הבית לפי רצון המתנדב.

אלי אלאלוף: תשאירו קצת גמישות.

אלי אלאלוף: אז יש אחריות רחבה יותר וגבוהה יותר של מעורבות השר.

אלי אלאלוף: החוק הטבעי של ההתנדבות זה להתנדב, זה לא להיות בשליטה מלאה.

אלי אלאלוף: אם אנחנו קובעים איפה ושעות, זה כבר לא מתנדב, פיון אנחנו עושים איתו.

אלי אלאלוף: מספיק, תיתנו גמישות.

<ישעיהו אברהם: אני היועץ המשפטי של "בת עמי".

<ישעיהו אברהם: המבנה הכלכלי כיום של הפעלת השירות הלאומי מבוסס על זה שיש תעריפים שמחייבים את הגוף המפעיל.

<ישעיהו אברהם: הגוף המוכר גובה את זה מהגוף המפעיל וכך הוא מממן תשלומים למתנדבות.

<ישעיהו אברהם: פה יש סעיפים שמטילים חובה על הגוף המוכר לממן את התשלומים לבנות וקובע שאי-אפשר להתנות את זה.

<ישעיהו אברהם: אבל לא ראיתי שיש סעיף מקביל שמחייב את הגוף המפעיל לשאת בעלויות של הדברים האלה ושהוא לא יכול להתנות עליהם.

<ישעיהו אברהם: זאת אומרת, צריך לייצר מצב שבו, למשל, שלא יהיה מכרז של המדינה שבו סעיפים שהגוף המוכר צריך לשלם.

<ישעיהו אברהם: לפי סעיף זה הוא יהיה חייב לשלם את זה כי פה נקבעה החובה, אבל במכרז השמיטו את החובה לתת מגורים או דירה.

<ישעיהו אברהם: פשוט לא יהיה לו מקור מימון לממן את העלויות שהוא מחויב לשלם.

<ישעיהו אברהם: אין לו מקורות מימון אלא מגלגול של העלויות על הגוף המפעיל.

אלי אלאלוף: מה אתם עושים עכשיו?

<יואב ארבל: לא הבנתי את הטענה.

<ישעיהו אברהם: אני אומר שצריכה להיות סימטריה.

<קריאה: יכול גוף מפעיל לבוא לגוף מוכר ולומר: אני רוצה רק בנות שגרות באזור הקרוב.

<ידעיה לוין: הדוגמה הבולטת כרגע זה בנסיעות.

<ידעיה לוין: אתם כותבים כאן מימון הוצאות הנסיעה, שלכאורה נתתם נסיעות חינם ובפועל יש מאות מתנדבים שלא יכולים להשתמש בתחבורה ציבורית כי אין לידם תחבורה ציבורית ואנחנו צריכים לתת להם את האפשרות לממן את זה.

<ידעיה לוין: אנחנו נשארים כרגע בגירעון ענק בגלל זה.

<ידעיה לוין: היה צריך להיות כתוב כאן שאנחנו נממן אם המפעילים ישלמו לנו.

אלי אלאלוף: מה אתם עושים בעניין הזה?

<יואב ארבל: הנושא שידעיה מעלה הוא נושא מוכר.

<יואב ארבל: הוא נדון כרגע בוועדה בין משרדית שמינה השר.

<יואב ארבל: הוועדה אמורה למצוא את הפתרון לבעיה הזאת, שכל מתנדב יקבל את הנסיעות שלו למקום השירות וחזרה.

<יואב ארבל: כיום יש צו, שעליו חתמו שר האוצר ושר התחבורה, שנותן לכל המתנדבים נסיעות חינם בתחבורה הציבורית בכל הארץ.

<יואב ארבל: ידעיה מדבר על מקרים בקצה, שלמתנדבים אין תחבורה ציבורית.

<יואב ארבל: הדבר הזה נמצא על שולחנה של ועדה בין משרדית.

<נועה בן-שבת: אולי כן אפשר לעשות את הסימטריה, שבחובות של הגוף המפעיל תהיה חובתו לשלם את הזכויות שמגיעות למתנדב לפי הסעיף הזה.

<נועה בן-שבת: זאת אומרת, פה תהיה סימטריה.

<יואב ארבל: אנחנו כן יכולים להצהיר כאן כממשלה.

<יואב ארבל: הוועדה עדיין לא נתנה את מסקנותיה לשר, אבל אני חושב שכבר אנחנו יכולים להתחייב, שככל שגוף מוכר יידרש לספק איזה שירות, הגוף המפעיל יצטרך לשלם עבורו.

<נועה בן-שבת: אז אולי אפשר לכתוב את זה פה.

<אורי שיינין: אני לא רוצה לחייב את כל הגופים המפעילים שהם חייבים לקחת את כל סוגי המתנדבים.

<אורי שיינין: אם גוף מפעיל לא רוצה סוגי מתנדבים מסוימים, בהחלט אפשר לאפשר לו את זה.

<אורי שיינין: אבל אם הוא רוצה את המתנדבים האלה, בוודאי שהוא צריך לשלם עבורם.

אלי אלאלוף: מדבריך אני מבין שיש פה סלקציה על-ידי הגוף המפעיל, לפי המסגרת התקציבית שלו.

<אורי שיינין: נכון, הוא הגורם המממן פה.

<יואב ארבל: נכון.

אלי אלאלוף: אני לא מבין את זה.

אלי אלאלוף: זה נראה לי שיקול בכלל פסול.

אלי אלאלוף: האדם הפרטי הכי חלש במערכת, אתם שמים אותו מול המערכת הממשלתית שהיא חזקה יותר.

אלי אלאלוף: אתם מבקשים ממנו להיות מתנדב אבל בתנאי שזה לא יכביד על המערכת.

אלי אלאלוף: מה זאת הסלקציה הזאת?

<אורי שיינין: אין שום סלקציה, יש רק החלטה של גוף מפעיל איזה מתנדבים הוא מעוניין שיפעלו אצלו.

אלי אלאלוף: מעוניין לפי מה?

אלי אלאלוף: לפי העלות שיעלה לו, לא לפי היכולת של המתנדב.

<נועה בן-שבת: הבעיה מתחדדת כשמדובר באוכלוסיות שהתעריף שלהן יותר גבוה, אם זה בגלל שהם זקוקים לליווי מיוחד, אנשים עם מוגבלות.

<נועה בן-שבת: יכול להיות שהתעריף יותר גבוה, ואז המפעיל יגיד שהוא לא רוצה להתעסק עם זה.

<נועה בן-שבת: לכן יש הוראה לגבי אנשים עם מוגבלות.

<יואב ארבל: האוכלוסיות האלה ממומנות באופן ישיר על-ידי המדינה במכרז של הרשות, בגלל הבעיה שאת מעלה.

<יואב ארבל: הרשות עשתה מעשה והיא זאת שמממנת את כל המתנדבים בעלי הצרכים המיוחדים ובעלי המוגבלות.

אלי אלאלוף: אני חייב להגיד, שאם יש דבר שמאוד מעיק עלי בדיון הזה זה שאני כל הזמן מרגיש שהחשיבות זה המערכת ולא המתנדב.

אלי אלאלוף: יש לי בקשה, תעשו קצת שינוי בראש ותחשבו על האינטרס של המתנדב ועל הכבוד שלו והמעמד שלו.

אלי אלאלוף: עדיף לצמצם את מספר המתנדבים מאשר לעשות שיקולים כלכליים על חשבון ההתנדבות שלו.

<יואב ארבל: אנחנו שמים את המתנדבים בראש מעייננו.

<יואב ארבל: זאת הסיבה גם שהרשות דואגת למתנדבים החלשים ביותר.

אלי אלאלוף: אני מבקש שתבדקו את עצמכם.

אלי אלאלוף: אני מדבר כמתנדב עשרות שנים במערכות.

אלי אלאלוף: חבר'ה, יש גבול.

אלי אלאלוף: ועוד לבחור?

אלי אלאלוף: אני לא יכול לקחת אותך כי זה יעלה לי ככה וככה הנסיעות שלך?

אלי אלאלוף: איזה ערך?

אלי אלאלוף: מה זה משדר לילד או לילדה האלה?

אלי אלאלוף: אני הייתי רוצה שכל מי שנמצא רחוק, אנחנו ניתן לו את כל השירות האפשרי.

אלי אלאלוף: פה זה עונש כפול.

אלי אלאלוף: בגלל שאתה גר במקום מרוחק, אתה לא יכול להתנדב והמדינה לא יכולה ליהנות מהיכולות שלך.

אלי אלאלוף: חבר'ה, איפה אנחנו?

אלי אלאלוף: שימו לב לסוג המחשבה ולתהליך המחשבה שלנו.

אלי אלאלוף: אלה שרחוקים, אלה שלא יכולים, אלה שעולים והם מאוד רוצים להתנדב, תתאמצו לפתור להם את הבעיה.

<דרור גרנית: אדוני היושב ראש, אני אחזור למושכלות יסוד של החקיקה הזאת.

<דרור גרנית: החקיקה בנויה על רצון הסכמים וולונטריים של צדדים.

<דרור גרנית: הצדדים להסכם הם המתנדב והגוף המפעיל, קודם כל.

<דרור גרנית: כלומר, שהגוף המפעיל רוצה את המתנדב הספציפי והמתנדב רוצה את הגוף המפעיל הספציפי.

<דרור גרנית: נזכיר, שהגופים המפעילים, רובם הגדול הם גופים פרטיים, עמותות פרטיות שמפעילות מתנדבים.

אלי אלאלוף: אני מדבר על הגוף המפעיל?

אלי אלאלוף: אני מדבר על המדינה.

מירב בן ארי: זה הביצה או התרנגולת, כי בסוף אותה בדואית שלוקח לה ללכת 2 קילומטר לתחנת האוטובוס, אז היא אומרת מראש שלא כדאי לה להתנדב.

מירב בן ארי: נכון שזה רצון וולונטרי אבל אם מראש התנאים האובייקטיבים מונעים ממני את הרצון, כי אני לא גרה במקום של תחבורה ציבורית זמינה, אז מראש אני לא רוצה להתנדב.

אלי אלאלוף: זה לא שהיא לא רוצה, מונעים ממנה.

מירב בן ארי: נכון.

<דרור גרנית: אני רק אשלים את המשפט שרציתי להגיד כי הקדמת אותי.

<דרור גרנית: המדינה מבינה שיש מחסומים או כשלים אובייקטיבים לאוכלוסיות מסוימות.

<דרור גרנית: כפי שאמר יואב, כאשר יש אוכלוסיות שבגלל שיש כל מיני כשלים אובייקטיביים או מחסומים, המדינה נכנסת כדי לתמרץ את הגופים לקחת דווקא את אותן אוכלוסיות, למשל אוכלוסיות מיוחדות, אוכלוסיות בעלות מוגבלויות.

מירב בן ארי: זה לא נכון.

<יגאל וינר: זה רק לבעלי מוגבלויות.

<יגאל וינר: יש העדפה מובנית לבת חזקה מרעננה על פני בת מקרית שמונה או מדימונה.

אלי אלאלוף: לא, היא גם חזקה.

<יגאל וינר: היא חזקה, אבל מגבילים אותה.

אלי אלאלוף: לכן אני מדבר על אינדיאנים והונולולו, כדי להטיל דופי על כל מיני מקומות ואוכלוסיות.

אלי אלאלוף: הבנתם את העיקרון שלי?

אלי אלאלוף: אם לא, אני אחזור עליו.

אלי אלאלוף: המדינה צריכה לעשות הכול כדי לתת יותר ממה שצריך לאוכלוסיות שכרגע סובלות, או בגלל היותן בפריפריה או בגלל מגבלות אישיות.

אלי אלאלוף: זה התפקיד שלנו.

אלי אלאלוף: אני מבקש שתנסו לחשוב.

אלי אלאלוף: המערכת הזאת לא קיימת בשביל הגופים, זה לא מעניין אותי.

אלי אלאלוף: אני יוצא מהישיבה ושוכח את כולם.

אלי אלאלוף: מה שנשאר בעיניים שלי זה הילד או הילדה שרוצים לתרום מזמנם ומיכולתם ואנחנו צריכים לשרת אותם.

אלי אלאלוף: אני לא משרת את הגופים ולא את הרשות.

אלי אלאלוף: אל תגידו שהרשות נותנת כסף.

אלי אלאלוף: לא הרשות נותנת, המדינה נותנת כסף.

אלי אלאלוף: אל תשכחו את זה.

אלי אלאלוף: תנסו לשנות את הטרמינולוגיה ואת סוג הדיבור.

אלי אלאלוף: מה זה אני נותן?

אלי אלאלוף: זה בא מהבית?

אלי אלאלוף: המדינה נותנת, מעמידה כלים לרשות העיקרון של ההתנדבות.

אלי אלאלוף: אתם מפעילים אותם ואתם משרתים את הילדים.

<דרור גרנית: מוסכם לחלוטין, אין חולק.

<ידעיה לוין: אני רוצה להתייחס לעניין של מגורים ושזה לא רק עניין של מרחק.

<ידעיה לוין: הדוגמה הקלאסית זה צעירים וצעירות מרקע של סיכון ומצוקה שאין להם בית.

<ידעיה לוין: היום בשירות הלאומי אין להם דיור מובנה למעט אם הם בתקני חינוך.

<ידעיה לוין: לדברים אחרים אנחנו צריכים לגייס כספים מפילנתרופיה.

<ידעיה לוין: לא יכול להיות מצב שבו סעיף הדיור הוא רק מרחק.

<ידעיה לוין: הוא חייב להתחשב גם בנתונים אחרים סוציואקונומיים ומצבים של סיכון ומצוקה.

<ידעיה לוין: הם חייבים דיור כי בלי זה הם לא יכולים לעשות שירות לאומי.

אלי אלאלוף: אני מסכים.

אלי אלאלוף: תשב אחר-כך עם היועצת המשפטית ונתקן אם צריך.

אלי אלאלוף: זאת הגישה, להגיד שהעדיפות היא הטיפול במתנדב, העזרה למתנדב ולא שהמערכת לא יכולה.

אלי אלאלוף: אז אל תעשו שום דבר.

<יואב ארבל: התקציב הוא מוגבל.

אלי אלאלוף: תיקח פחות מתנדבים.

<יואב ארבל: זאת ההתלבטות שהיתה.

<יואב ארבל: האם לאפשר ליותר מתנדבים שמתדפקים על דלתנו לעשות את השירות או שלא לאפשר?

<יואב ארבל: אפשר לקחת פחות ולתת להם את הכול אבל אז יהיו הרבה שלא יקבלו כלום.

אלי אלאלוף: יש לי הצעה בשבילך.

אלי אלאלוף: כשנגמור את החוק הזה, אני רוצה לראות בוועדה את תכנית העבודה שלכם.

אלי אלאלוף: פה בוועדה נפקח על הביצוע ונבדוק אם צריך לקצץ או להגדיל.

אלי אלאלוף: יהיה דיון על זה, כי תפקיד הוועדה זה גם לפקח על הביצוע.

אלי אלאלוף: הכנסת היא גם הגוף המפקח על הביצוע של המדינה.

אלי אלאלוף: אם אתם מדברים על מחסור, תבואו ונקיים דיון באופן כולל.

אלי אלאלוף: ברשותכם אני רוצה לסיים את הישיבה.

אלי אלאלוף: בשבועיים הקרובים נמשיך את הדיון.

אלי אלאלוף: אני מזכיר את ההערה שלי לגבי ראש הרשות שחייב להיות פה.

אלי אלאלוף: זאת לא הזמנת ידידים אלא חייבים להשתתף.

אלי אלאלוף: אני מודה לכם, הישיבה נעולה.