ועדת הכספים, כנסת 20, פרוטוקול מספר 334, 2016-03-29 12:00

יצחק וקנין: רבותיי, אני מחדש את ישיבת ועדת הכספים.

יצחק וקנין: על סדר היום סכנת ייקור שימורי הטונה, הצעה לסדר של חבר הכנסת איתן ברושי, ומניעת פיטוריהם של מאות עובדים במפעלי שימורי טונה בפריפריה, הצעה לסדר של חברי הכנסת נאוה בוקר, אכרם חסון ויגאל גואטה.

איתן ברושי: אדוני היושב ראש, חברי הכנסת ונציגי המפעלים.

איתן ברושי: אנחנו כאן בוועדה ביחד עם משה גפני שיצא וחברי כנסת נוספים מלווים את נושא המשבר בענף כבר מזה מספר חודשים.

איתן ברושי: ניסינו במסגרת הכלים שעומדים לרשותנו בכנסת וגם בעזרת גורמים נוספים לערב את משרד הכלכלה ומשרד האוצר כדי למנוע את השלמת מהלך הפחתת המכסים על הטונה משום שהבנו שאם תימשך ירידת המכסים, כפי שאכן זה קרה, אנחנו מאיימים על מאות מקומות עבודה ואולי יותר במפעלים בישראל כמו ביגור, כמו בטירת הכרמל ואולי כאן יציגו מפעלים נוספים.

איתן ברושי: הסתבר, כפי שבוודאי יוצגו כאן הדברים, שלא היה ביטוי למדיניות הזאת במחירים לצרכנים, כמו בהרבה מקרים שהאוצר מפזר עננה של אינפורמציה ואחר כך, כאשר בודקים רואים שלא קרו דברים נכונים ומועילים.

איתן ברושי: לכן אני מציע, אדוני היושב ראש, גם אתה פנית ומכיר את הנושא, שידברו נציגי המפעלים וניתן להם להציג את הנתונים.

איתן ברושי: נדמה לי שבין חברי הכנסת יש אחידות דעים ועל סמך זה פנינו וביקשנו דיון מהיר.

איתן ברושי: אני מקווה שגם יסוכם ותתקבל החלטה אופרטיבית ולא רק הזלת דמעה על מצב העניינים.

נאוה בוקר: איתן הציג את הדברים והיה שותף להצעה לסדר.

נאוה בוקר: אני מודה לגפני שנעתר וקבע במהירות את הדיון היום בנושא מניעת הפיטורים של מאות העובדים.

נאוה בוקר: אני חושבת שמדובר כאן בדיני נפשות וצריך להציג את הדברים כמו שהם.

נאוה בוקר: אם לא נמצא פתרון היום, העובדים האלה פשוט ילכו הביתה אחרי חג הפסח ואנחנו צריכים לעשות הכול כדי למנוע זאת.

נאוה בוקר: אני חושבת שצריך לזכור שסכנת הפיטורים האלה מאיימת לא רק על יצרני ועובדי הטונה אלא גם על מפעלים נוספים שמייצרים את קופסאות הפח, את השמן, את הקרטונים והדפוס שגם הם נפגעו מהפעימה השלישית של הפחתת המכס עליה לצערי חתם שר האוצר לשעבר.

אכרם חסון: אדוני היושב ראש, בוקר טוב לך ולכל הנוכחים.

אכרם חסון: בזמנו דיברנו בכנסת והעברנו את הדיון לוועדת הכספים אחרי שבדקנו את מצב העובדים.

אכרם חסון: אני חרד למצב העובדים.

אכרם חסון: אני לא יודע אם אתה יודע אבל במפעל הזה יש 140 עובדים, יש 12 עובדים דרוזים מדלית אל כרמל ומעוספייה וכפי שאתה יודע, אלה מקומות בהם אין תעשייה.

אכרם חסון: יש כחמישים עובדים אתיופים, יש כשלושים ומשהו עובדים רוסים, כך שיותר משמונים אחוזים מהעובדים נמצאים במצב סוציו אקונומי מתחת לאדמה.

אכרם חסון: כאשר בדקתי מה מקבלים העובדים האלה, עובד מדלית אל כרמל שעובד 37 שנים, מקבל 8,000 שקלים ועכשיו אני חרד לאנשים האלה.

אכרם חסון: כל הזמן טענתי שהמדינה נגמרת בחדרה.

אכרם חסון: המדינה מנוהלת במדינת תל אביב ולא משקיעים ולא דואגים לחבר'ה האלה עליהם אני מדבר.

אכרם חסון: אם המפעל ייסגר, כולם יהיו מובטלים והם יחזרו לנו בדלת המסתובבת, או לרווחה או לאבטלה, ולך עוד פעם תתקן ותקדם.

אכרם חסון: כל הזמן שואלים למה מצבנו הסוציו אקונומי לא מתקדם.

אכרם חסון: לכן קודם כל צריך לדאוג ל-140 העובדים האלה ולמשפחות שלהם וצריך לעשות את הכול על מנת לשפר ולקדם אותם.

אכרם חסון: מצד שני, אני גם לא רוצה להיות חותמת גומי.

אכרם חסון: אני רוצה לבדוק את הדברים ולראות כמה המפעל הזה מכר, מה המחזור הכספי שלו לפני הפעימה הראשונה והשנייה, מה המחזור שלו עכשיו אחרי הפעימה השנייה והשלישית, מה אחוז הרווחים שלו.

אכרם חסון: נציג האוצר בא לשם ואמר שאנחנו בכל פעימה מחזקים ומקדמים את המפעלים האלה ומשפרים אותם ונותנים להם כספים.

אכרם חסון: אני רוצה לדעת האם באמת המפעל הזה קיבל כספים מהאוצר.

אכרם חסון: כל אחד אומר משהו אחר ולכן אנחנו לא רוצים ליפול באמצע אלא אנחנו רוצים לדעת האם הכספים האלה הושקעו בעובדים או הושקעו בפיתוח המפעל, בציוד יותר חדיש, כדי לקיים תחרות.

אכרם חסון: מצד שני אנחנו רוצים גם לשמוע מראשי המפעל למה משתלם למכור את הטונה הזאת באותה איכות ובאותם תנאים כאשר מקומות אחרים זה יותר זול מאשר במדינת ישראל.

אכרם חסון: אנחנו לא המדינה הכי יקרה בעולם ואנחנו עדיין לא משתווים למדינות המפותחות והטובות שיש בעולם.

אכרם חסון: בבדיקה שעשינו מתברר ששם מוכרים את הטונה יותר זול מאשר היא נמכרת בישראל.

אכרם חסון: אנחנו באנו לכאן ורוצים לדאוג למפעל כדי שיתקיים ורוצים לדאוג לעובדים, אבל מצד שני גם צריך לדאוג לאזרחים הפשוטים.

יצחק וקנין: תודה.

יצחק וקנין: אני מתחיל את הדיון.

יצחק וקנין: אני אאפשר למספר דוברים להתייחס.

יצחק וקנין: ההסתדרות החדשה, דוד ביטון.

<דוד ביטון: אני יושב ראש ועד העובדים של סטרקיסט.

<דוד ביטון: במפעל שלנו יש 140 עובדים וכל העובדים באדמה, כמו שנאמר כאן.

איתן ברושי: איפה המפעל?

<דוד ביטון: המפעל נמצא בטירת הכרמל.

<דוד ביטון: המפעל עומד בפני סגירה.

<דוד ביטון: כל הזמן מבקשים תאריך סגירה אבל הוא לא ידוע.

<דוד ביטון: מתי האנשים האלה ילכו הביתה, אף אחד לא יודע.

<דוד ביטון: יש עובדים שהם מקצועיים ואין להם בעיה מחר להתאקלם במקום אחר אבל תשעים אחוזים מהעובדים הם לא בעלי מקצוע ואף אחד לא ייקח אותם.

<דוד ביטון: התעסוקה בטירת הכרמל היא מאוד קשה.

<דוד ביטון: בעל הבית הבטיח שאם הממשלה תחזור בה מההורדה של המכס, אין לו שום בעיה להמשיך לייצר.

יצחק וקנין: אנחנו נגיע גם אליהם.

יצחק וקנין: תודה.

<מירב מטלמן בייבוץ: אני מנהלת בסטרקיסט.

<מירב מטלמן בייבוץ: למעשה היושב ראש גפני לא כאן כרגע אבל זאת פעם שלישית שאני מגיעה לוועדה הזאת.

<מירב מטלמן בייבוץ: פעמיים הגעתי לפני החתימה על הצו להורדת המכס.

<מירב מטלמן בייבוץ: הופענו בפני ועדת קדמי, הופענו בפני הוועדה המכובדת הזאת, והניסיונות כשלו.

<מירב מטלמן בייבוץ: לפיד ובנט חתמו על הורדת המכסים והיום התכנסנו שוב בוועדה כי אני מבינה שקיימת האפשרות להחזיר את המצב לקדמותו ולבטל את הורדת המכסים.

<מירב מטלמן בייבוץ: על טונה מיובאת מתאילנד או מסין כדי שהמפעלים בארץ יוכלו להמשיך להתקיים.

יצחק וקנין: אנחנו נעסיק את הסינים.

יצחק וקנין: זה בסדר.

<מירב מטלמן בייבוץ: זאת המטרה שלנו וכל דבר וכל אמצעי שיכול לקדם אותה, אנחנו נשמח לתמוך בו.

<מירב מטלמן בייבוץ: יותר מלהציג עבודות כלכליות שהצגנו של דוד בועז ומרב בארי, לא נותר לנו לעשות משהו.

<מירב מטלמן בייבוץ: הצגנו נתונים כלכליים וזה המצב כיום.

<מירב מטלמן בייבוץ: אנחנו לא יודעים מה יהיה.

<רז הילמן: צהרים טובים.

<רז הילמן: מה שנותר הוא להתחרות.

<רז הילמן: הטונה מבחינתנו באיגוד לשכות המסחר הוא מקרה מבחן מעניין כי באמת היו כאן דיונים לפני שהפחיתו את המיסוי על הטונה ועלו טענות ביחס לעובדים אבל גם טענות ביחס למחירים.

<רז הילמן: נטען כאילו שהמחירים לא באמת יופחתו ואני שמח לראות לפחות שבעניין הזה, שהטענה שאנחנו העלינו ושגם בוועדת טרכטנברג ובוועדת קדמי דיברו עליה, שהסרת חסמי ייבוא והפחתת מכסים מגיעה לצרכן ובסופו של דבר עוזרת במאבק ביוקר המחיה.

<רז הילמן: הנתונים מדברים על מעל עשרים אחוזים הפחתה במחירי הטונה שכמעט כל משפחה קונה, וזאת הצלחה מאוד מאוד משמעותית.

<רז הילמן: אני מקווה שהאוצר יוכל להציג את הנתונים.

<רז הילמן: הנושא של יוקר המחיה והסרת חסמי ייבוא, הוא נכון ולא רק למזון אלא להרבה מאוד קטגוריות אחרות.

<רז הילמן: המדינה שינתה את התקליט שלה כבר מזמן והבינה שחסמי ייבוא מלאכותיים הם לא טובים למשק והם לא טובים לצרכן והם לא גורמים לתעשייה להתייעל בדרך הנכונה.

<רז הילמן: תעשיית המזון היא מאוד חשובה.

<רז הילמן: אני לא חושב שצריך להפקיר את תעשיית המזון.

<רז הילמן: תעשיית המזון היא חשובה וצריך למצוא את הדרך הנכונה לעזור לה להתייעל ולתמוך בה.

<רז הילמן: גם למשרד האוצר וגם למשרד הכלכלה יש את הדרך לעשות את זה אבל לגרום לכל משפחה, שהיא קונה רביעיית טונה, לשלם עוד חמישה שקלים בשביל שהתעשייה שבאופן מלאכותי מוגנת תישמר, זאת לא נראית לנו הדרך הנכונה.

<רז הילמן: באותה מידה אפשר לעשות את זה גם על מוצרים אחרים.

<רז הילמן: גם על פסטה עשו את ההפחתה הזאת והמחירים ירדו וגם שם לא חשבו שנכון שכל הציבור ישלם הרבה יותר על פסטה כדי שהמפעלים ימשיכו לייצר פסטה בישראל כשאין לזה יתרון יחסי.

<רז הילמן: צריך להבין שהטונה שמגיעה אל המפעלים האלה, היא לא גדלה בישראל.

<שלמה קורן: מי מייצר פסטה בישראל?

<רז הילמן: בעבר ייצרו פסטה.

<רז הילמן: אני מדבר על העבר.

<רז הילמן: אני אומר שאנחנו לומדים מהעבר ורואים שגם כאן זה קורה.

<משה אפרים: מה למדת מהפסטה?

<משה אפרים: זה מעניין.

<רז הילמן: ייצרו פסטה בישראל.

<רז הילמן: התחרות הייתה מאוד מוגבלת.

<רז הילמן: ביטלו את המכסים על הפסטה וקודם כל היצרן התחיל לייבא, זה נכון, אבל גם יש לו הרבה מאוד תחרות.

<משה אפרים: גם יש לו שבעים אחוזים נתח שוק, לברילה יש עשרה אחוזים ולשאר כלום.

<רז הילמן: יש היום שלוש בעשר, מה שפעם לא יכולת לחלום עליו.

<משה אפרים: אבל נתח השוק, ראית מי שולט בו?

<רז הילמן: אני רוצה שהמחירים יהיו טובים, שהצרכן יוכל לקנות.

<משה אפרים: סלח לי, אתה מדבר לא לעניין.

<משה אפרים: בפסטה אתה מדבר לא לעניין.

<משה אפרים: אתה מדבר על משהו שקרה לפני עשרים שנים.

יצחק וקנין: חבר'ה, תאמינו לי, יש לי מה להגיד לכם.

<משה אפרים: שמונים אחוזים אתה קונה בשמונה וחצי שקלים לחצי קילו.

<משה אפרים: איך אתה אומר את הדברים האלה?

<רז הילמן: יש לך אלטרנטיבה.

יצחק וקנין: בואו נעשה הסדר.

יצחק וקנין: אם לא תקבל את רשות הדיבור, אתה לא מדבר.

יצחק וקנין: אם אתה רוצה לצעוק והוא יצעק, לא.

יצחק וקנין: אני מבין שאתה מייצג את היבואנים.

<רז הילמן: נכון.

<רז הילמן: יש לך אלטרנטיבה והאלטרנטיבה היא טובה בפסטה ויש לך היום אלטרנטיבה ובה בטונה וזה משפיע בצורה טובה על המחירים.

<רז הילמן: צריך לזכור שהעשירונים התחתונים הם אלה שהכי נפגעים כאשר המחירים גבוהים.

<רז הילמן: כאשר הטונה יקרה, כל העשירונים משלמים את זה.

יצחק וקנין: תכף נשמע את הנתונים.

יצחק וקנין: אני לא קונה את מה שאתה אומר.

יצחק וקנין: אל תחשוב שאני קונה את מה אתה אומר.

יצחק וקנין: אני נותן לך לדבר ברצף ותכף תשמע ממני.

יצחק וקנין: אני בעצמי עקרת בית ואני הולך עם העגלה.

יצחק וקנין: אל תספר לי סיפורים.

יצחק וקנין: תכף אני אתן לך את הנתונים שאתה לא יודע.

יצחק וקנין: את הטונה אני קונה כל שבוע.

<רז הילמן: האמירה היא שצריך לזכור שכאשר רוצים לעשות - - -

יצחק וקנין: עזוב.

יצחק וקנין: תאמין לי, אל תיתן לי להגיד לך את מה שאני יודע.

<רז הילמן: אני אשמח לשמוע גם את מה שאתה יודע.

יצחק וקנין: המצב הוא חמור מאוד.

יצחק וקנין: מחיר הטונה לא ירד ואל תספר סיפורים לאף אחד.

יצחק וקנין: למי את המספר סיפורים ואומר שמחיר הטונה ירד?

יצחק וקנין: אני קונה אותה כבר חמש שנים.

יצחק וקנין: חבר'ה, אני לא עושה כאן הצגה.

יצחק וקנין: אצלי בבית אוכלים טונה.

יצחק וקנין: דג בשבת, אוכלים טונה.

יצחק וקנין: אני משלם את אותו המחיר.

יצחק וקנין: על מה אתה מדבר?

יעקב כהן: אני בעל מפעל.

יצחק וקנין: אני אאפשר לך, אבל לא עכשיו.

יצחק וקנין: תנו לי לעשות סדר.

יצחק וקנין: אני לא רצה שאף אחד ימרח אותי.

יצחק וקנין: אל תנסה למרוח אותי.

יצחק וקנין: אני אומר לך שאם אתה חושב שהדיון הזה הולך להיות כך שאני מחליק את זה, אתה טועה.

יצחק וקנין: לא אתה, לא האוצר ולא אף אחד יספר את הסיפורים.

יצחק וקנין: עד לרגע הזה, אני מודיע לך, אין ירידת מחירים.

<קריאה: נכון.

<קריאה: יש עליית מחירים.

יצחק וקנין: אני מוכן ללכת אתך אחורה.

יצחק וקנין: לא רוצים לשמוע אותי אבל אני זועק מהלב ואתה יודע למה?

יצחק וקנין: כי אני מכיר את המטריה כי את הקניות של הבית שלי אני עושה.

יצחק וקנין: אני עושה אותן ולא מישהו אחר.

יצחק וקנין: אני יודע בדיוק מה העלויות ומה המחירים.

יצחק וקנין: לא ירדו מחירים ואני אומר לך את זה באחריות מלאה.

יצחק וקנין: אתה יודע מה?

יצחק וקנין: אני מוכן, ואני הולך לקבל כאן החלטה בסוף הדיון הזה, להקים כאן צוות של שלושה חברי כנסת שירדו לשטח, יראו את המחירים שהיו לפני חצי שנה והיום.

יצחק וקנין: אנחנו נביא את העובדות ונשים אותן כאן על השולחן.

<רז הילמן: מצוין.

יצחק וקנין: אז נראה אם אתה צודק או אני צודק.

יעקב כהן: אני הבעלים של פילטונה.

יעקב כהן: מחיר חומר הגלם ירד מהפעימה בשישים אחוזים והוא מרכיב של 56 אחוזים בתוך הקופסה.

יעקב כהן: זה אומר שאם רביעיית טונה עלתה 24 שקלים כמו שהוא טוען והמחיר ירד בחמישה אחוזים ל-19.90 שקלים, זה היה צריך לרדת ל-17 שקלים ול-16 שקלים אחרי הפעימות אבל לא ראינו את הירידה הזאת.

יעקב כהן: מה שכן, הם מביאים כאן סחורות באיכות זולה וחוסכים בין 12 ל-15 אחוזים.

יעקב כהן: אנחנו כיצרנים מתמודדים כאן עם שתי בעיות, כאשר הבעיה הראשונה היא הורדת ההיטל, והבעיה השנייה היא השימוש באיכות ירודה מאוד כאשר מתפשרים עם כל מיני ספקים.

יעקב כהן: אתה רוצה חולצת לקוסט?

יעקב כהן: תקנה אותה בשבעה דולר בתאילנד אבל בדיוטי פרי תשלם עליה שבעים דולר.

יעקב כהן: זה מה שקורה היום במזרח.

יעקב כהן: מביאים לכאן סחורות באיכות זולה, מזייפים כשרויות ויש לי הוכחות לכך אותן אוכל למסור ולהראות אותן.

יעקב כהן: לא נעשות כאן בדיקות בתחנת הסגר ועל קוד אחד של ייצור, מביאים כל השנה סחורה בלי בדיקות.

יעקב כהן: אז הם גם מזייפים את הכשרויות לאורך כל השנה ומביאים סחורה עם שלושים אחוזים פירורים ועם חלבון צמחי.

איתן ברושי: מאיפה זה מגיע?

יעקב כהן: מגיע מהמזרח, מתאילנד ומסין.

<משה אפרים: פיליפינים, סין ותאילנד.

יעקב כהן: מזה אנחנו סובלים.

יעקב כהן: אתם רוצים שיעקפו כאן

יעקב כהן: את כל תחנות ההסגר של משרד הבריאות ויביאו לכאן סחורה ברמה ובתקנים שאנחנו עומדים בהם?

יעקב כהן: אצלנו יש אפס סובלנות של משרד הבריאות כלפינו.

יעקב כהן: אנחנו עומדים כאן בכל התקנים.

אכרם חסון: הגשת תלונה?

יעקב כהן: עכשיו באתי לכאן להגיש את התלונה.

אכרם חסון: אחרי כמה שנים?

יעקב כהן: זה לא כמה שנים.

יעקב כהן: זה רק עכשיו.

<משה אפרים: כבוד היושב ראש, תעשיות הטונה לצערי לא נמצאות בתל אביב אלא נמצאות בטירת הכרמל, קריית מלאכי, חצור הגלילית – אצלנו – ובבאר שבע.

<משה אפרים: מדובר כאן באלפי עובדים וליד העובדים יש את אלה שאנחנו קוראים להם תומכי לחימה.

<משה אפרים: מדובר כאן בתעשייה ענקית.

<משה אפרים: מחודש ינואר, אז הורידו את המכסים, כפי שאתה יודע וכפי שזעקתי כאן לפני חודש בישיבה על הורדת המכסים על הקפואים, לא קרה כלום ואני חושב שזאת ההוכחה הכי טובה.

<משה אפרים: לא קרה שום דבר, אדוני רז.

<משה אפרים: לצערי לא קרה שום דבר.

<משה אפרים: אני נמצא בסופרמרקטים.

<משה אפרים: אני לא יודע היכן אתה נמצא אבל אני נמצא שם ואני רואה.

<משה אפרים: גלם טונה הגיע לאלף דולר.

<משה אפרים: הרביעייה הייתה צריכה להיות 15 שקלים.

<משה אפרים: תבדוק את הדברים שלי.

<משה אפרים: היבואן והרשת הרוויחו, מפעל הטונה לא הרוויח וגם לא ירוויח.

<משה אפרים: אני כבר אומר לכם שהוא לא ירוויח.

<משה אפרים: הכול שטויות במיץ.

<משה אפרים: אם אתם רצים שנדבר על הפסטה, אני אגיד בשתי מילים משהו על הפסטה.

<משה אפרים: לגבי הפסטה הוא צודק.

<משה אפרים: היה ייצור בארץ, הורידו את המכס והצילו את מדינת ישראל אבל מכל הסיפור הזה יצא שהיצרן הכי גדול – וחס וחלילה אין לי ביקורת עליו, שלא ישתמע כאילו יש לי – מייצר בזארה, באיטליה, והוא חובק כאן נתח שוק של שבעים אחוזים.

<משה אפרים: הבא בתור הוא ברילה, מותר להגיד את השם שלו, הוא מחוץ לארץ, והוא מחזיק ב-11 אחוזים.

<משה אפרים: תקרא את דוחות נילסן לפני שאתה בא לישיבות האלה.

<משה אפרים: השאר – שלוש בעשר.

<משה אפרים: אם שלוש בעשר בלי מכס כל כך טוב, למה כל עם ישראל לא קונה את זה?

<משה אפרים: אני אגיד לך למה, כי יש שטחי מדף בסופרמרקט ויש תשלומים ויש עניינים שכולנו מכירים אותם, וחוק המזון קרס ולא שווה אגורה.

<משה אפרים: כולם ידעו את זה ואתה מחייך כי גם אתה ידעת את זה וזעקת ואמרת.

יצחק וקנין: כל הזמן אמרתי את זה.

<משה אפרים: אמרת את זה מראש.

יצחק וקנין: כך זה בפערי התיווך בירקות וכך בכל אבל האוצר בשלו.

איתן ברושי: וקנין, עכשיו זה תלוי בך.

איתן ברושי: אתה יושב ראש הישיבה, בוא נקבל החלטה.

<משה אפרים: חבר הכנסת וקנין, אני רוצה להגיד לך שעכשיו באים וזורקים לך מספרים באחוזים ואת זה אני הכי אוהב.

<משה אפרים: עשינו בדיקה, ירד בעשרים אחוזים.

<משה אפרים: לא אומרים מה, לא אומרים פירורי טונה, טונה קטנה, מרלוזה בתוך טונה, סיבים תזונתיים וסויה ששמים בתוכו.

<משה אפרים: אם אתם רוצים להישאר בצורה הזאת, זה גם בסדר, אבל תשנו את התקנים של המפעלים שלנו במיידי ותגידו שמה שמותר שם, מותר גם כאן.

<משה אפרים: תורידו לנו את הכול וגם אנחנו נתחרה.

<משה אפרים: אנחנו נביא טונה קטנה, נביא פירורים, נכניס סיבים תזונתיים מהמפעל הזה באשדוד ששכחתי איך קוראים לו, זה שמייצר את הסויה.

<משה אפרים: נביא ממנו ונכניס גם בקופסאות, נרמה במשקל, נעשה את כל הדברים שכולם עושים וכך יהיה.

<משה אפרים: אני רוצה להגיד לך דבר אחד.

<משה אפרים: אתמול הייתי בישיבה בשופרסל, ואני לא אגיד שמות, אמר לי הקניין שהם נכוו פעמיים משני משלוחים ענקיים שהם הביאו והם סיימו את העניין הזה.

<משה אפרים: אלה מילים שלו, ציטוט שלו.

<משה אפרים: לא מביאים יותר מתאילנד טונה, לא מסין ולא מהפיליפינים.

<משה אפרים: הם נכוו פעמיים ולא רוצים יותר.

<משה אפרים: אני שואל אתכם לאן זה ממשיך.

<משה אפרים: עם הטונה לא קרה כלום.

<משה אפרים: הירקות הקפואים, חילקו וכל אחד התחלק בשלל, ההוא אלף טון, זה 500 טון, זה 400 טון, כולכם יודעים שזה לא יהיה לפסח.

<משה אפרים: מנפנפים באיזה פיצוי כזה ואחר, אבל כל אלה שטויות.

יצחק וקנין: זה כנראה יהיה ל-ט' באב.

<משה אפרים: לצערי אתה צודק.

<משה אפרים: אם מדברים על משהו אמיתי, זאת לא הדרך.

<משה אפרים: אני חושב שפעם אחת צריך לעשות הפוך.

<משה אפרים: בואו נעשה עליית מכס.

<משה אפרים: אני יודע שאני נשמע משוגע אבל בואו נעשה עליית מכס בחזרה, נחזיר את המכסים, נוציא כאן משהו שכולם יבינו שקרה כאן משהו כי הרי לא קורה כלום בשטח וגם לא יקרה.

<משה אפרים: זה לא תלוי בנו.

<משה אפרים: יש שתי אפשרויות, או שתורידו לנו את כל התקנים ויהיה מערב פרוע כמו שם, או שאתם תחליטו שאתם נותנים הגנה.

יצחק וקנין: תודה.

יצחק וקנין: אני רוצה להשמיע לכם משהו, לחבר'ה מהאוצר.

יצחק וקנין: תשמעו טוב טוב מה שאני אומר.

יצחק וקנין: אני עשרים שנים בכנסת.

יצחק וקנין: חוק המזון, הייתי בין הדומיננטיים ביותר עת הוא אושר.

יצחק וקנין: אמרתי שם דברים ואמרו שזה הזוי.

יצחק וקנין: אמרו שאני לא יודע מה אני אומר.

יצחק וקנין: אני רוצה להגיד לכם שישב כאן מנכ"ל משרד הכלכלה שהוביל את אותן רפורמות.

יצחק וקנין: אני זוכר שישבתי כאן במקום הזה ואמרתי לו: אתם כנראה לא תפנימו את מה שאנחנו אומרים לכם.

יצחק וקנין: אני בעד כלכלה חופשית, אני בין אלה שחושבים שצריך להוזיל את יוקר המחייה שהוא מעמסה כבדה.

יצחק וקנין: לא שאני במקום אחר אלא אני בעד הורדת המחירים אבל אם אתם לא תפנימו את מה שאנחנו אומרים, עוד מאה שנים לא ירדו כאן המחירים, לא בנדל"ן, לא באוכל, לא בשום דבר.

יצחק וקנין: המחיר לא ירד.

יצחק וקנין: אנחנו הריבון, אנחנו רוצים לעשות סדר.

יצחק וקנין: כשיש כשל שוק, צריך לסדר אותו.

יצחק וקנין: אומרים לך, אל תתערב בפיקוח על המחירים.

יצחק וקנין: על תתערב, עזוב, תן לכוחות השוק לפעול והם ימשכו לכאן וההוא ימשוך לכאן אבל יש כוחות שוק.

יצחק וקנין: אני יושב ואני דן בחוק החלב ואמרתי את זה עשרים פעמים.

יצחק וקנין: יש לנו אינטרס שאנשים יעבדו כאן במדינה הזאת ונעסיק את העובדים שיתפרנסו בכבוד ולא נצטרך לתת להם מתנות חסד, אבל אם אנחנו לא רואים את התמונה בצורה בהירה ומבינים שיש כאן בעיה, שכל אחד מנסה למקסם את הרווחים שלו בכל פינה, גם כשאתה מוריד לו את המכסים, דבר ראשון שהוא עושה, הוא חושב כמה הוא עכשיו ממקסם את הרווח שלו במקסימום.

יצחק וקנין: אתה מוריד לו במאה אחוזים את המכס, והוא מוריד את המחיר בעשרה אחוזים,ל-15 אחוזים.

<קריאה: בהתאם לתחרות.

יצחק וקנין: לפי השיטה שלכם, לפי מה שאתם אומרים, אתם צריכים גם לקבוע את הפרמטרים.

יצחק וקנין: אי אפשר לעשות עבודה חפיפניקית.

יצחק וקנין: אם טון טונה עולה כך וכך, צריך לקבוע מה הציפיות שלכם.

יצחק וקנין: אתם בכלל לא בודקים את זה, אתם לא הולכים לבדוק מה קורה בשוק.

יצחק וקנין: חמש שנים עד מחאת הקוטג', אז האנשים התעוררו ולמה התעוררו?

יצחק וקנין: כי היו 300 אלף ברוטשילד ואת זה אני אמרתי לפני רוטשילד.

יצחק וקנין: אני אמרתי כאן ואפשר לראות את הדברים בפרוטוקולים.

יצחק וקנין: אמרתי אל תורידו את הפיקוח על הגבינה הלבנה ועל הקוטג'.

יצחק וקנין: וזה כאן בתוך מדינת ישראל, זה לא מה שאני מייבא.

יצחק וקנין: אמרתי, רבותיי, למה אתם רוצים להוריד את הפיקוח.

יצחק וקנין: יש מפעל שהקימו אותו ואני זוכר מה שאמרתי, אמרתי למנכ"ל משרד התעשייה ששני המוצרים האלה מפוקחים ואני יודע מה המחיר שלהם, אני יודע איפה הדד ליין.

יצחק וקנין: 4.10 שקלים לגבינה לבנה ו-4.20 שקלים לקוטג'.

יצחק וקנין: למה זה הגיע לשמונה שקלים?

יצחק וקנין: כי מישהו גזר את הקופון כאן.

יצחק וקנין: מי גזר אותו?

יצחק וקנין: האזרח?

יצחק וקנין: אני אמרתי את הדברים.

יצחק וקנין: לא הייתי נביא אבל ראיתי את המציאות.

יצחק וקנין: אתם יודעים מה, את כל הכסף אפאקס עשו בקנייה של תנובה רק מהגבינה הלבנה ומהקוטג'.

יצחק וקנין: בחמש שנים שילשו את הכסף שלהם.

יצחק וקנין: זה מוצר מדף דומיננטי ואת זה לא רציתם להפנים.

יצחק וקנין: אמרתי, למה אתם מבטלים את הפיקוח?

יצחק וקנין: אמרו שיש מחלבה.

יצחק וקנין: עכשיו טרה הוא הלהיט.

יצחק וקנין: אני רוצה להגיד לכם משהו ואני אומר את זה כחקלאי ואני אומר את זה פעם אחר פעם וכבר שבע שנים אני מדגיש את פערי התיווך אבל האוצר מפיל את זה.

יצחק וקנין: אני מתחיל לחשוב שאולי יש לכם איזה קליקה ואולי אתם שותפים לאיזה דברים שאתם עושים אותם ואתם מנותקים מאזרחי המדינה.

יצחק וקנין: אתם מספרים שאתם רוצים להוריד את יוקר המחייה.

יצחק וקנין: כל אחד בא עם איזו גחמה שלו.

יצחק וקנין: אם אני מקבל 1.70 שקל על האבוקדו והוא נמכר ב-14 שקלים, תגידו לי, מי אשם?

יצחק וקנין: החקלאי המסכן הזה?

יצחק וקנין: כמה פעמים אני אומר את זה כאן?

יצחק וקנין: אני לא רק אומר את זה לגבי הטונה אלא אני אומר את זה לגבי האבוקדו, לגבי העגבנייה שאני מקבל תשעים אגורות עבורה והיא נמכרת בשבעה ובשמונה שקלים.

יצחק וקנין: למה?

יצחק וקנין: תגידו לי, כמה אנחנו יכולים לספוג כאן?

יצחק וקנין: אני אומר לכם שלו אני הייתי יושב ראש ועדת הכספים, לא הייתם עוברים חלק ממני.

יצחק וקנין: אני הייתי הולך עם זה במלחמת עולם.

יצחק וקנין: לא עבודה חפיפניקית, לא בזה שנקיים כאן ישיבה וכל אחד אחר כך יתפזר ובזה גמרנו את העניין שלנו.

יצחק וקנין: מה שייסגר, ייסגר, מי שימות, ימות, 140 כאן, 180 שם.

יצחק וקנין: חבר'ה, המציאות הזאת לא יכולה להמשיך.

יצחק וקנין: אני אומר לכם שאני מגיע לאיזה סף ייאוש כי מה אנחנו עושים כאן?

יצחק וקנין: באים פקידים, לא עושים עבודה מעמיקה, לא בודקים את הדברים.

יצחק וקנין: תביאו נתונים.

יצחק וקנין: צריך להיות לכם אומץ לבוא לשר האוצר, אתם כפקידים, אתם אלה שבאים ואומרים לנו להוריד את המכסים.

יצחק וקנין: חבר'ה, הנה התוצאה של הורדת המכס.

יצחק וקנין: הנה התוצאה של הדבר הזה עשינו.

יצחק וקנין: בא איזה אינטרסנט של היבואנים ואין לי בעיה עם היבואנים, אנחנו מייבאים לכאן הרבה, אבל אם אני צריך דרך הייבוא הזה לפגוע במפעלים, בעובדים, בפריפריה – לא.

יצחק וקנין: רוב המפעלים שנפגעים הם בפריפריה.

<משה אפרים: כל המפעלים.

יצחק וקנין: רובם.

יצחק וקנין: ומה המשכורות שמקבלים העובדים?

יצחק וקנין: 4,000 שקלים או 5,000 שקלים.

יצחק וקנין: חברים, עד מתי זה ימשיך?

יצחק וקנין: אתם מרימים לנו למצב אחד, שאנחנו נלך בדרך שנעמיד לכם את הכול מול הפנים שלכם, נלך אחד לאחד, נראה כמה ירד המחיר אחרי הורדת המכס ומה קיבל הצרכן בפועל.

יצחק וקנין: אני אומר לכם שכל מה אומר מושיק, אני חותם על זה כי זה נכון.

יצחק וקנין: לא תהיה ירידת מחירים לחג הפסח ואז נחזור שוב ונספר סיפורים.

<דוד בועז: אני יועץ כלכלי, לשעבר איש משרד האוצר, הייתי ממונה על התקציבים.

<דוד בועז: אני אולי אתחיל בסיפור אישי קצר בהמשך לדבריו של חבר הכנסת וקנין.

<דוד בועז: הייתי בלשכת שר האוצר בקיץ 2013 ואמרתי שהמחירים לא ירדו.

יצחק וקנין: אני זוכר אחד הדיונים אתך כאן.

<דוד בועז: עברו שלוש שנים.

<דוד בועז: אמרתי שהמחירים לא ירדו מהסיבה הפשוטה שמחיר לצרכן הוא לא פונקציה של עלויות המוצר.

<דוד בועז: גם זה חשוב אבל יש משהו שיותר משפיע והדבר הזה נקרא תחרות.

<דוד בועז: רמת התחרות.

<דוד בועז: אם רמת התחרות לא משתנה, המחיר לא ירד.

<דוד בועז: זה בהמשך לדברים שאמר היושב ראש ויש הרבה דוגמאות לכך ולא רק בתחום הטונה.

<דוד בועז: הנתונים שנמסרו כאן על ידי איגוד לשכות המסחר הם פשוט לא נכונים.

<דוד בועז: הם לא נכונים.

<דוד בועז: הנתונים הנכונים הם – ואגב, לא צריך למנות שלושה חברי כנסת שירדו לשטח כי יש נתונים של הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה ויש לי אותם כאן בהם אני קורא: מחירי שיעורי טונה בישראל, נתוני הלמ"ס, מתוך מחירים ממוצעים של מוצרים ושירותים נבחרים לצרכן, סדרה כך וכך, דג טונה בקופסה, יש לי את כל השנים, וסיכומו של דבר הוא שהמחירים של הייבוא ירדו בעשרות אחוזים והמחירים לצרכן הסופי – וזה נאמר נכון, שצריך לדעת על מה מדברים ועם מה משווים וצריך להשוות את המוצר עצמו ולא מוצר אחר – ירדו אולי באחוז או שני אחוזים.

<דוד בועז: במילים אחרות, כפי שאמר גם מר כהן, יש כאן עליית מחירים ריאלית.

<דוד בועז: לא ירידת מחירים אלא עליית מחירים ריאלית.

<דוד בועז: אני מבקש להקריא מתוך דברי ההסבר של הצו שהוציא משרד האוצר שם נאמר שתהיה ירידת מחירים אפקטיבית.

<דוד בועז: "הפחתת שיעור המכס על שימורי טונה – אני קורא מתוך דברי ההסבר של הצו שחתום עליו שר האוצר יאיר לפיד, ספטמבר 2013 שנכנס לתוקף בנובמבר 2013 – נועדה לחולל הפחתת מחירים אפקטיבית לצרכן הסופי ולהגביר את התחרות בשווקים המקומיים".

יצחק וקנין: כמה היה המכס?

יצחק וקנין: אתה יכול לומר כמה היה המכס ובכמה הורד?

<דוד בועז: אני אתן.

יצחק וקנין: לא סתם אני שואל.

יצחק וקנין: אני שואל את זה במכוון כי האוצר צריך לענות על כך.

<דוד בועז: מדברים באופן כללי ואני רוצה להיות ספציפי.

<דוד בועז: מדובר על החלק הקבוע של המכס בלבד ולא על החלק המשתנה בשלוש או ארבע פעימות - - -

איתן ברושי: ארבע.

איתן ברושי: האחרונה הייתה בינואר.

<דוד בועז: ארבע פעימות ב-31 בדצמבר 2013, לאחר מכן בדצמבר 2014, בדצמבר 2015 והאחרון הייתה ממש לפני שלושה חודשים, ב-1 בינואר 2016, אז נותר שקל אחד.

<דוד בועז: בסך הכול מה שקרה זה שלא עלתה רמת התחרותיות.

<דוד בועז: לכן המחירים הריאליים עלו.

<דוד בועז: אני גם הסברתי את זה בשעתו לשר האוצר הקודם שקיבל את עמדתי, עובדה שהוא לא חתם על הצו, עת אמרתי לו שכאשר יש בצד ההיצע שני סוגים של גורמים, גם היבואנים וגם המפעלים המקומיים יש מאזן אימה ואחד שומר על השני.

<דוד בועז: ברגע שיהיה רק גורם אחד ולא משנה מי הוא, למרות שאני עשיתי את העבודה מול המפעלים, לא תהיה תחרות ורמת התחרות תרד ולא תהיה שום סיבה להוריד את המחיר לצרכן.

<דוד בועז: על זה היה ויכוח מר שאפילו גלש לפסים אישיים לצערי אבל המציאות מראה שהייתה כאן עליית מחירים ריאלית.

יצחק וקנין: אני זוכר את הדברים שנאמרו כלפיך כאן בחדר הזה.

<דוד בועז: המחיר לצרכן כמעט ולא זז.

<גליה שגיא: הרבה כבר נאמר ואני לא אחזור.

<גליה שגיא: אני מנהלת איגוד המזון בהתאחדות התעשיינים.

<גליה שגיא: צריך לזכור שהטונה שהיא מרכיב חיוני של חלבון נמצאת גם בכל מנות הקרב בצה"ל.

<גליה שגיא: היא עם תאריך פג תוקף ארוך מאוד, לא מתקלקלת בשום תנאים ואנחנו לא רוצים לחכות לשעת משבר, לשעת חירום, ולהיות תלויים בספקים חיצוניים כי המהלכים האלה, כמו שאנחנו שומעים כאן מסביב של מחיקת הפעימות לגמרי, בסופו של דבר יביאו לסגירת המפעלים וכבר הציגו כאן את עמדת העובדים.

<גליה שגיא: צריך לזכור שאנחנו נהיה תלויים במקורות חיצוניים בלבד.

<גליה שגיא: אני מצטרפת לנתונים שגם לנו יש אותם של הלמ"ס שמראים שבסופו של דבר הירידה הייתה בין עשר ל-14 אגורות.

<טל שמעון: אני המנהל המסחרי של חברת CHS, חברה שמייצרת סויה ושמנים.

<טל שמעון: אנחנו מספקים באופן רציף לכל מפעלי הטונה בארץ כל יום משאית או שתיים לטונה.

<טל שמעון: שוק הטונה בישראל מהווה כ-14-15 אחוזים מסך הייצור שלנו.

<טל שמעון: אנחנו מחזיקים שני מפעלים בארץ – באשקלון ובאשדוד - עם 120 עובדים במתקנים האלה ועוד 300 עובדים נלווים תומכים של חברות קבלן.

<טל שמעון: שוק הטונה הוא שוק שברגע שהוא מקבל מכה והוא כבר קיבל את המכה, אנחנו רואים את ההאטה הזאת.

<טל שמעון: אנחנו באופן אישי מרגישים כרגע את ההאטה הזאת וזאת פגיעה שתפגע גם בנו, ביכולות שלנו.

<טל שמעון: אני צופה פגיעה בשוק הטונה וזה אומר גם פגיעה בשוק יצרני השמן בארץ.

יעקב כהן: הוא רק חמישים אחוזים מאספקת השמן.

יצחק וקנין: האוצר.

יצחק וקנין: אני חייב לשמוע את האוצר.

<שירלי אביבי: אני מרשות המסים.

<שירלי אביבי: הרפורמה בענף שימורי הטונה התחילה ב-2013 אחרי יישום המלצות ועדת קדמי.

יצחק וקנין: לדיראון עולם.

<שירלי אביבי: הרפורמה נקבעה בהתאם לדיונים שנעשו ונשמעו טענותיהם של כל יצרני הטונה ונבחנו.

<שירלי אביבי: קבנו שתהיה רפורמה הדרגתית למשך תקופה והיא תהיה רפורמה מאוזנת עם ארבע פעימות.

<שירלי אביבי: בסופו של דבר המכס שעמד על שלושים אחוזים ירד ל-12 אחוזים.

<שירלי אביבי: בהשוואה לענפים אחרים שנחשפו בהתאם ליישום המלצות ועדת קדמי, הרפורמה הזאת הייתה פחות קיצונית כי היו ענפים אחרים שהחשיפה לייבוא הייתה הרבה יותר אגרסיבית והמכסים ירדו לחלוטין, לאפס.

<שירלי אביבי: כאן אנחנו מדברים על כך שהמכס נשאר עדיין 12 אחוזים שזה מכס יחסית גבוה על ענפים.

אורלי לוי אבקסיס: השאלה אם זה הגיע לצרכן.

יצחק וקנין: הורדת מכסים כדי להוזיל מחירים.

אורלי לוי אבקסיס: הערנו את זה בוועדת קדמי.

אורלי לוי אבקסיס: על זה לא שמתם את היד.

יצחק וקנין: הורדתם בעשרים אחוזים.

<שירלי אביבי: הורדנו ב-18 אחוזים.

<שירלי אביבי: בסופו של דבר הייבוא הלך וגבר, כאשר אנחנו מדברים על כך שהייבוא שהיה בשנת 2015 השתווה לייבוא שהיה קיים בשנת 2002.

<שירלי אביבי: מ-2002 עד 2012 הייבוא הלך וירד.

אורלי לוי אבקסיס: אבל לא זאת הייתה המטרה, לייבא יותר אלא המטרה הייתה יוקר המחייה.

<שירלי אביבי: הקשבתי לכולם ואני רק רוצה להעמיד את הדברים על דיוקם.

<שירלי אביבי: הייבוא מ-2002 עד 2012 הלך וירד והפך להיות זניח לחלוטין ב-2011 וב-2012.

<שירלי אביבי: ב-2105, אחרי שאנחנו עשינו את הרפורמה, חזרנו למצב של הייבוא שהיה ב-2002 כשהוא עומד בסופו של דבר על כ-15 אחוזים מסך כל הצריכה.

<שירלי אביבי: כלומר, הייצור המקומי עדיין מהווה 85 אחוזים.

יעקב כהן: בינואר 2016 הוא 31 אחוזים.

יעקב כהן: אני מקושר לאתר של המכס.

יעקב כהן: 31 אחוזים ואת אמרת לי במשרד שלך שאם הוא יעבור 25 אחוזים, את תעמדי עם הרגליים האחוריות שלך ואתם תעשו תיקון.

יעקב כהן: איפה התיקון?

<שירלי אביבי: היית אצלי בישיבה.

<שירלי אביבי: לא אמרתי לך שום דבר לגבי - - -

יעקב כהן: את אמרת לי: תהיה העיניים שלי, קובי.

יעקב כהן: אז אני העיניים שלך.

<שירלי אביבי: אני באמת בוחנת את הענף הזה והענף הזה נמצא בהפחתה והיבוא הולך וגדל אבל זה עדיין סביר.

איתן ברושי: נקבל פרס מסין על עזרה לכלכלת סין?

<שירלי אביבי: יחד עם זאת, המחירים של חומר הגלם, שהם המחירים של התעשייה המקומית, ירדו באותה מידה שירדו המחירים של המוצר הסופי.

<שירלי אביבי: כלומר, יש ירידה גם לתעשייה המקומית וגם מבחינת השימורים עצמם שזה המוצר המוגמר.

<שירלי אביבי: המחירים בסופו של דבר ערב הרפורמה עמדו על רביעייה - והיום בדרך כלל מי שקונה, קונה רביעייה - בערך 25-26 שקלים.

<משה אפרים: נכון.

<משה אפרים: בגלל חומר הגלם.

יעקב כהן: היא צודקת.

יעקב כהן: המחיר של חומר הגלם ירד ב-65 אחוזים.

אורלי לוי אבקסיס: אתם יכולים להציג נתונים מסוימים אבל בלי לתת את התמונה הכוללת, כי אם בסופו של דבר אתם מציגים את המחירים כעבודה שלכם, בגלל שהורדתם את המכסים ובמקביל אנחנו שומעים שבכלל חלה ירידה במחיר של חומרי הגלם שלא קשורה לוועדת קדמי וזה הביא לכך שהייתה ירידת מחירים, אז אל תתהדרו בזה כנוצות שלכם.

<שירלי אביבי: אני לא מתהדרת.

אורלי לוי אבקסיס: היה אפקט ממקום אחר.

<שירלי אביבי: הירידה במחירים נובעת משני השלבים, הן מירידת חומר הגלם שהיא נכונה גם לגבי המוצר המוגמר וגם לגבי התעשייה, וגם בגלל ירידת המכס.

יעקב כהן: לא נכון.

<שירלי אביבי: אם לא הייתה ירידת מכס, לא היה יבוא.

יצחק וקנין: אתם אינטרסנטים יותר מאתנו.

יצחק וקנין: לתת את הנתונים האמיתיים.

<משה אפרים: הוא כבר נתן את הנתונים האמיתיים.

אורלי לוי אבקסיס: חומר הגלם ירד בחמישים אחוזים.

איתן ברושי: חברים, הדיון צריך להסתיים ורוצים להגיע להחלטה.

<שלמה תירוש: יושב ראש חברת לגין שיושבת בקיבוץ יגור, מפעל בן שמונים שנים שהתחיל בתקופת האנגלים.

<שלמה תירוש: הטונה מהווה מרכיב מהותי מאוד באריזות שלנו, למעלה משלושים אחוזים מהיקף המכירות.

<שלמה תירוש: משנת 2013 עד 2015 הייתה ירידה של שלושים אחוזים במכירות כספיות של אריזות טונה ואנחנו מייצרים קופסאות ייחודיות לענף הטונה, כך שרובם קונים מאתנו.

<שלמה תירוש: ברבעון הראשון של 2016, לאחר הורדת ההיטל של השקל, כאשר מכולות שלמות היו בבונדד להורדת השקל הזה, המכירות שלנו ירדו בענף הטונה בחמישים אחוזים.

<שלמה תירוש: זה מביא אותנו לסגירת קו או קווים.

<שלמה תירוש: נסגר מפעל אחד שנקרא שימורי המרכז בבקעה אל גרביה ואני אומר שכרגע, ברבעון הראשון, הוא כבר ייבא 12 מכולות באיכות כפי שציינו כאן.

<שלמה תירוש: אנחנו חייבים לבדוק את זה אחד לאחד.

<שלמה תירוש: אני מזכיר לכם שבפרסום של הכלכלן הראשי של משרד האוצר, בסוף 2015, היבואנים הרוויחו 260 אחוזים והתעשיינים והחקלאים ואנשי הטונה, לא קרה להם שום דבר אלא הכול כלפי מטה ואנחנו רואים את אותן תופעות גם בחקלאות.

<שלמה תירוש: אנחנו מפעל של תעשייה חקלאית ורואים את הדברים האלה.

<שלמה תירוש: בואו אתנו.

<שלמה תירוש: אני מזמין אותך לשטחים כדי לראות את הדברים.

<עידו סופר: תודה.

<עידו סופר: רפרנט תעשייה ומסחר, אגף התקציבים, משרד האוצר.

<עידו סופר: קודם כל, חבר הכנסת וקנין צודק, כל שחקן ממקסם את הרווחים שלו ולכן צריך תחרות.

<עידו סופר: ייבוא מחולל תחרות וייבוא מקביל ומוצרים שיש בהם ייבוא מקביל, הורידו את המחירים בעשרות אחוזים לצרכן.

<עידו סופר: אגב, אם המחיר לא ירד ואם המחיר היה גבוה מלכתחילה, כנראה שצריך לעשות משהו ולא לשמר את המצב הקיים.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו בניסוי ותהייה?

<עידו סופר: אנחנו לא בניסוי ותהייה.

<עידו סופר: אם המחיר היה גבוה לפני והוא גבוה מנתונים של הבנק העולמי.

<עידו סופר: מחיר הטונה, לפי בדיקה שהם עשו בשנת 2011, גבוה בשישים אחוזים מהממוצע ב-OECD ולכן כנראה שצריך לעשות משהו.

יעקב כהן: לא נכון.

<עידו סופר: תן לי בבקשה לסיים את דבריי.

יצחק וקנין: אדוני, תן לי לסיים את הישיבה.

יעקב כהן: אני צריך לפטר עובדים ולא הוא.

<עידו סופר: אנחנו סבורים שצריך לפעול להורדת יוקר מחייה תוך איזון ושמירה על התעסוקה והפיתוח הכלכלי.

<עידו סופר: להתייחס רגע לשני המרכיבים במשפט הזה, אומר שלגבי יוקר המחייה, אנחנו כן רואים ירידת מחירים בעקבות הפחתת המכסים.

<עידו סופר: כאשר מסתכלים על ארבעת המוצרים בעלי נתח השוק, רואים מינואר 2014 עד ינואר 2016, ירידה של כעשרים אחוזים.

אורלי לוי אבקסיס: כאשר חומר הגלם ירד בחמישים אחוזים.

יצחק וקנין: דוד, אני רוצה שתגיד לוועדה דוח.

יצחק וקנין: מחיר הגלם ירד משמעותית.

יעקב כהן: במאה אחוזים הוא ירד.

יצחק וקנין: הדבר הזה עם הרפורמה בהפחתת המכסים צריך לתת תוצאה הרבה יותר גדולה כי זאת לא חכמה כאשר המחיר יורד בגדול בחוץ לארץ ומייבאים אותו לכאן, גם כלפי היצרנים ולא רק כלפיהם אלא זה הכול ביחד.

יצחק וקנין: היא הנותנת, שכלפי היבואנים זה עוד יותר היה צריך להיות.

יצחק וקנין: אני מבקש מכם דוח כדי שנדע מה היה מחיר הטונה.

יצחק וקנין: אני מבקש לקבל נתונים ל-2013, לפני התחלת הרפורמה.

יצחק וקנין: מה היה מחיר הטונה, מחיר חומר הגלם בייבוא, כמה מכס היה ומה הייתה ההשפעה של זה.

יצחק וקנין: מה היום המחיר של הטונה, מחיר חומר גלם ומה התוצאה של זה.

יצחק וקנין: אני רוצה לדעת מה המחירים.

יצחק וקנין: זאת עבודה נכונה.

יצחק וקנין: כל השאר, זה בלוף.

יצחק וקנין: את תמרחי אותי ואני אמרח אותך.

אורלי לוי אבקסיס: אולי עוד נתון אחד.

אורלי לוי אבקסיס: על כמה ויתרה המדינה בהכנסות מהמיסים.

<קריאה: כמה דמי אבטלה היא תצטרך לשלם.

<שירלי אביבי: לפני כן לא היה ייבוא, כך שלא היו הכנסות.

<שירלי אביבי: היה ייבוא של 500 טון.

יצחק וקנין: איך המפעלים בארץ ייצרו?

<שירלי אביבי: חומר גלם פטור.

<שירלי אביבי: אתה לא משלם.

<משה אפרים: זה לא שייך.

אורלי לוי אבקסיס: חומר הגלם הוא מרכיב חשוב בעלות.

<עידו סופר: משפט אחרון.

<עידו סופר: בצד התעסוקה חשוב לי להגיד שהתעשייה המקומית חשובה מאוד.

יצחק וקנין: היא מתחסלת.

<עידו סופר: אנחנו פועלים במגוון כלי סיוע.

יצחק וקנין: הם יהיו היבואנים.

יצחק וקנין: אל תדאג.

יצחק וקנין: המפעלים האלה יסגרו יפטרו מאה עובדים ויהיו היבואנים.

<עידו סופר: רובם ככולם בפריפריה.

<עידו סופר: אגב, נקווה שלא נגיע לשם כי לשם כך יש את קרן עסקים במצוקה שנועדה במיוחד למנוע.

אורלי לוי אבקסיס: איפה הכסף של הקרן?

<עידו סופר: גובים אותו.

<גליה שגיא: התעשיינים לא רוצים לקבל כסף מקרן מצוקה.

איתן ברושי: מה הסיכום?

איתן ברושי: אני רוצה להגיד משפט לפני הסיכום.

איתן ברושי: אני רוצה לומר שהיו פניות למשרד הכלכלה ולמשרד האוצר בטרם הפחתת השלב האחרון.

איתן ברושי: אנחנו טיפלנו וכשאני אומר אנחנו, זה לא רק אני, והתשובות היו בסופו של דבר שליליות.

איתן ברושי: בדקו והתשובה הייתה שלא עוצרים את מחול השדים הזה.

איתן ברושי: היה אפשר לעצור את זה ולהגיד שנבדוק עוד פעם.

איתן ברושי: לכן כל הסיפור הזה שאתם דואגים, אני לא בטוח למי אתם דואגים.

איתן ברושי: מה הייתה הדרישה.

איתן ברושי: ולכן גם אנחנו נעלבים במידה מסוימת מההתנהגות הזאת.

איתן ברושי: אבל הם נפגעים יותר.

איתן ברושי: תעצרו את השלב האחרון.

איתן ברושי: היה אפשר לעצור את השלב של הפחתת המס בתחילת 2016.

יצחק וקנין: לפני שאתם מביאים את הנתונים אל תעשו את השלב האחרון.

יצחק וקנין: עדיף לכם.

איתן ברושי: הם עשו את זה.

<קריאה: הוא נעשה בינואר.

איתן ברושי: כרגע הממשלה ביצעה את התכנית בשלמותה.

איתן ברושי: גם משרד הכלכלה שלא היה לו שר וגם משרד האוצר שבמידה מסוימת שר האוצר הזה אימץ הרבה דברים משר האוצר הקודם, בסופו של דבר המהלך הזה הושלם.

איתן ברושי: עכשיו אתם עומדים מול מציאות שחייבים לפתור אותה ולא בצעקות.

איתן ברושי: אני לא חושב שחסרים נתונים אלא שחסרה יכולת לקבל החלטות.

איתן ברושי: השאלה היא אם מסוגלים להחזיר את הגלגל אחורה לפחות באופן חלקי.

איתן ברושי: לפי דעתי מהישיבה הזאת לא יצא כלום ולכן תחפשו לאנשים דמי פסח.

איתן ברושי: צריך לקבל כאן החלטה.

אכרם חסון: אני סגרתי עם הרב גפני ואני מבקש גם ממך וגם מחברי הכנסת לאמץ את זה.

אכרם חסון: אני עכשיו מודאג בעניין העובדים.

אכרם חסון: אכפת לי מהעובדים ומהמשפחות שלהם.

אכרם חסון: אנחנו גלשנו כאן לנושאים אחרים והשארנו אותם מאחור.

אכרם חסון: אם יהיה צעד דרמטי בפגרה, אנחנו מבקשים לקיים ישיבה דחופה כאן ולהביא את חברי הכנסת, וגפני הסכים.

אכרם חסון: אנחנו נעמוד על המשמר כי אסור לעזוב את הדבר הזה.

יצחק וקנין: בסדר.

יצחק וקנין: אני גם אמליץ לקיים דיון נוסף בנושא הזה.

יצחק וקנין: אנחנו לא ניתן יד לכל הגחמות שלצערי הרב את ועדת קדמי, היה צריך לקחת אותה ולזרוק את כל הוועדה הזאת עם כל ההמלצות שלה.

יצחק וקנין: אין המלצה אחת טובה שלה.

יצחק וקנין: אני מבקש לקבל מכם את הנתונים.

יצחק וקנין: אני מבקש מדוד בועז שיגיש לנו את הנתונים.

יצחק וקנין: אנחנו נקיים דיון נוסף.

איתן ברושי: בכל זאת אני רוצה להציע הצעה.

איתן ברושי: אנחנו נחליט עכשיו כאן להחזיר בצורה חלקית מכס בנושא הזה ואת הדיון יקיימו אחר כך.

איתן ברושי: אם לא נעמיד את שר האוצר בפני ברירה, זאת תמשיך להיות המנהיגות של מדינת ישראל.

איתן ברושי: יובילו אותנו לעברי פי פחת עם כל הנימוקים.

<עידו סופר: התקבלה כאן החלטה של הממשלה.

איתן ברושי: לכן אני מציע לקבל החלטה אחרת.

<עידו סופר: צריך לקחת את הדברים בפרופורציה.

איתן ברושי: שיסביר שר האוצר.

<עידו סופר: התקבלה החלטה על ידי הממשלה.

יצחק וקנין: רבותיי, אני מתחייב, אני אדבר עם היושב ראש הקבוע, שבתוך שבוע וחצי יתקיים דיון נוסף בנושא הזה אחרי שנקבל את כל הנתונים.

איתן ברושי: לפני פסח.

יצחק וקנין: לפני פסח.

יצחק וקנין: דוד בועז, אני מבקש לקבל את הנתונים.

אורלי לוי אבקסיס: רק אל תיכנסו לרומנטיזם בתוך התהליך.

אורלי לוי אבקסיס: אל תתאהבו בו תוך כדי תנועה.

יצחק וקנין: אני מבקש לקבל נתונים מדויקים.

יצחק וקנין: את הנתונים נעביר גם למפעלים.

יצחק וקנין: דוד, עשית עבודה ואני זוכר מה אמרתי אז עת אתה ישבת כאן, אני בין הבודדים שהגנתי על מה שהוא אמר, כי אני ידעתי שהוא צודק.

יצחק וקנין: תודה.

יצחק וקנין: הדיון הסתיים.